ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.07.16 Справа № 904/1186/16

За позовом публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "КРИВОРІЖГАЗ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення 22 094 613,91 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді: Юзіков С.Г., Петрова В.І.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 29.12.2015

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №35-Д від 01.02.2016

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (надалі Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» (надалі Відповідач) про стягнення 22 094 613,91 грн. за договором на транспортування природного газу магістральним трубопроводом №/Н07 від 27.09.2011.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.02.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2016, на підставі клопотання Позивача, відповідно до ч.3 ст.69 Господарського процесуального кодексу України, строк розгляду спору був продовжений до 11.05.2016.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 призначено колегіальний розгляд справи №904/1186/16 у складі трьох суддів.

Розпорядженням №341 керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016, відповідно до п.4 ст.15 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» призначено повторний автоматизований розподіл для визначення складу колегії суддів по справі №904/1186/16, на підставі якого визначено колегію у складі: головуючий колегії ОСОБА_1, суддя Юзіков С.Г., суддя Загинайко Т.В.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.05.2016 справу №904/1186/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Соловйова А.Є., судді: суддя Юзіков С.Г., суддя Загинайко Т.В. та призначено її до розгляду у засіданні на 15.06.2016.

Розпорядженням №419 керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу», відповідно до п.7 ст.15 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в звязку з перебуванням судді Загинайко Т.В. у відпустці, відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.06.2016, призначено склад колегії суддів: головуючий суддя Соловйова А.Є., суддя Юзіков С.Г., суддя Петрова В.І.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.06.2016 справу №904/1186/16 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Соловйова А.Є., судді: суддя Юзіков С.Г., суддя Петрова В.І. та призначено її до розгляду у засіданні на 15.06.2016.

В судовому засіданні 15.06.2016 оголошувалась перерва до 05.07.2016 відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування своїх позовних вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме порушення строків оплати за надані в січні-червні 2015 року послуги з транспортування природного газу. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №Н07 віл 27.09.2011, додаткові угоди №№1-6 до нього, акти наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №01-15-/Н07 від 31.01.2015, №02-15-/Н07 від 28.02.2015, №03-15-/Н07 від 31.03.2015, №04-15-/Н07 від 30.04.2015, №05-15-/Н07 від 31.05.2015, №06-15-/Н07 від 30.06.2015.

Позивач керуючись п.п.5.5., 7.3. названого ОСОБА_4, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за надані послуги з транспортування природного газу в сумі 14 634 219,93 грн., 3% річних в сумі 324 684,60 грн., інфляційні втрати в сумі 931 871,29 грн., пеню в сумі 4 707 339,57 грн., штраф в сумі 1 496 498,52 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. 06.04.2016 Відповідач надав заперечення вих. №б/н від 06.04.2016 на позовну заяву, 21.04.2016 доповнення вих. №б/н від 2104.2016 до заперечення на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на укладення спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків, якими, за твердженням Відповідача, були змінені строки розрахунків за надані послуги з транспортування природного, а отже, як наслідок, відсутність підстав для нарахування 3% річних, інфляційних втрат на пені, дію мораторію на задоволення вимог кредиторів через наявну справу №38/904/208/2013 про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ «КРИВОРІЖГАЗ», неврахування Позивачем в повному обсязі оплати, здійсненої Відповідачем, що призвело до невірного визначення суми основного боргу.

05.07.2016 Відповідачем було подано клопотання вих. №б/н від 05.07.2017, в якому Відповідач повідомив, що станом на 05.07.2016 заборгованість Відповідача перед Позивачем за надані послуги складає 5 825 621,23 грн., на підтвердження чого Відповідачем були надані для долучення до матеріалів справи копії виписки з рахунку та платіжні доручення, що підтверджують часткову оплату Відповідачем суми заборгованості.

Крім того, 15.06.2016 Відповідачем подано клопотання вих. №б/н про зупинення розгляду справи №904/1186/16 до вирішення справи №910/9353/16, провадження у якій порушено господарським судом м. Києва, та предметом спору в якій є оскарження п.4.2. договору №/Н07 від 27.09.2011.

Суд відмовив в задоволенні клопотання Відповідача про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 05.07.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

27.09.2011 дочірня компанія «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УКРТРАНСГАЗ» (Позивач, Газотранспортне підприємство) та публічне акціонерне товариство «КРИВОРІЖГАЗ» (Відповідач, Замовник») уклали договір на транспортування природного газу магістральними трубопроводами №/Н07 (надалі Договір) відповідно до умов якого Газотранспортне підприємство зобовязалось надати Замовнику послуги з транспортування магістральними трубопроводами природного газу Замовника від пунктів приймання-передачі газу в магістральні трубопроводи до пунктів призначення газорозподільних станцій, а Замовник зобовязався внести плату за надані послуги з транспортування газу магістральними трубопроводами у розмірі, у строки та порядку, передбаченому умовами цього ОСОБА_4 (п.1.1. ОСОБА_4).

Відповідно до п.3.1. ОСОБА_4, послуги з транспортування природного газу оформлюються Газотранспортним підприємством і Замовником актами наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами.

Згідно з п.5.5. ОСОБА_4, оплата вартості послуг за транспортування газу здійснюється Замовником шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Газотранспортного підприємства на умовах 100 відсотків попередньої оплати за десять днів до початку місяця, у якому буде здійснюватися транспортування газу. Замовник самостійно визначає розмір суми платежу попередньої оплати як добуток тарифу та планового обсягу газу на відповідний місяць. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів.

У випадку, якщо Замовник є Гарантованим постачальником, то Замовник здійснює оплату послуг по транспортуванню газу в місяці, у якому здійснюється транспортування газу шляхом щоденного перерахування коштів на рахунок Газотранспортного підприємства в порядку, установленому Алгоритмом розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств, який затверджується національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться Замовником до двадцятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів (п.5.6. ОСОБА_4).

Пунктом 11.1. ОСОБА_4 Сторони погодили, що Договір набирає чинності з дня його підписання Сторонами, умови ОСОБА_4 застосовуються до відносин Сторін, які виникли до його укладення, в саме з 01.10.2011. Договір діє в частині транспортування газу до 31.12.2012, а в частині проведення розрахунків за надані Газотранспортним підприємством послуги до повного виконання Замовником своїх зобовязань за цим ОСОБА_4. Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення терміну дії ОСОБА_4 жодною із Сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов.

Доказів наявності заяви будь-якої зі Сторін ОСОБА_4 щодо припинення його дії матеріали справи не містять, а отже Договір є чинним.

Виходячи із наданих Позивачем ОСОБА_4, актів наданих послуг з транспортування природного газу магістральними трубопроводами №01-15-/Н07 від 31.01.2015, №02-15-/Н07 від 28.02.2015, №03-15-/Н07 від 31.03.2015, №04-15-/Н07 від 30.04.2015, №05-15-/Н07 від 31.05.2015, №06-15-/Н07 від 30.06.2015, Позивач в період січень-червень 2015 року надав Відповідачу послуги з транспортування природного газу магістральними трубопроводами загальним обсягом 100 730,165 тис. м. куб. газу, загальною вартістю 37 657 532,44 грн.

Проте Відповідач грошове зобовязання по оплаті послуг з транспортування природного газу в січні-червні 2016 року за ОСОБА_4 виконував несвоєчасно та не в повному обсязі.

Так, згідно з наданим Позивачем розрахунком суми основного боргу за ОСОБА_4 (а.с. 33-38, 206-211), Відповідач не виконав своїх зобовязань щодо оплати Позивачу наданих послуг з транспортування газу на загальну суму 14 634 219,93 грн., яка складається з залишку заборгованості у розмірі 910 333,09 грн. за послуги, надані у березні 2015 року, заборгованості у розмірі 7 680 538,08 грн., за послуги, надані в квітні 2015 року, заборгованості в розмірі 3 427 182,43 грн. за послуги, надані в травні 2015 року, заборгованості у розмірі 2 616 166,33 грн. за послуги, надані в червні 2015 року.

В той же час, судом встановлено, що при розрахунку суми основної заборгованості, Позивачем не було враховано, що 04.02.2016 Відповідач здійснив перерахування грошових коштів в сумі 37 332,50 грн. та 104 818,84 грн. (всього 142 151,34 грн.) за надані послуги з транспортування природного газу за ОСОБА_4, що підтверджується банківською випискою по рахунку Відповідача (а.с.178).

Крім того, після звернення з позовом до суду (26.02.2016) та порушення провадження у даній справі (29.02.2016) Відповідачем здійснено:

- припинення зобовязань заліком зустрічної однорідної вимоги у сумі 10 933,58 грн. у відповідності до заяви вих. №2 896/12-004 від 29.02.2016 (а.с.176), та у сумі 25 111,11 грн. у відповідності до заяви вих. №4870/12-004 від 30.03.2016 (а.с.176 зворотня сторона);

- перерахування грошових коштів в загальній сумі 8 630 402,67 грн., що підтверджується банківськими виписками по рахунку Відповідача та платіжними дорученнями, а саме: 01.03.2016 1 387 689,64 грн. (а.с. 177 зворотня сторона), 30.03.2016 1 500 000,00 грн. (а.с.177), 11.05.2016 1 500 000,00 грн. (а.с.217), 25.05.2016 1 500 000,00 грн. (а.с.217 зворотня сторона), 15.06.2016 - 1 636 056,48 грн. (а.с.218 зворотня сторона), 24.06.2016 878 663,39 грн. (а.с.218 зворотня сторона), 29.06.2016 227 993,16 грн. (а.с.218).

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Відповідно до п.4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у звязку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в сумі 5 825 621,23 грн., провадження у справі в частині стягнення 8 666 447,36 грн. основного боргу підлягає припиненню (оплата, взаємозалік зустрічних однорідних вимог були здійснені після порушення провадження у справі), у задоволенні позовних вимог про стягнення 142 151,34 грн. основного боргу суд відмовляє (оплата була здійснена до порушення провадження у справі).

Пунктом 6.3. ОСОБА_4 сторони погодили, що у разі порушення Замовником строків оплати, передбачених розділом 4 цього ОСОБА_4, із Замовника стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, в разі прострочення боржник повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми за весь час прострочення.

В своїй позовній заяві Позивач ставить питання, зокрема, про стягнення з Відповідача 3% річних в сумі 324 684,60 грн. (період нарахування з 21.02.2015 по 25.01.2016), інфляційних втрат 931 871,29 грн. (загальний період нарахування квітень 2015 року грудень 2015 року), пені 4 707 339,57 грн. (загальний період нарахування з 21.02.2015 по 20.01.2016).

Щодо заявлених Позивачем до стягнення пені, інфляційних втрат та 3% річних суд виходить з такого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 20 від 11.01.2005 затверджено Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій.

Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2015 № 64 "Про внесення змін до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" цей порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот; на надання пільг з послуг зв'язку, інших передбачених законодавством пільг (крім пільг на одержання ліків, зубопротезування, оплату електроенергії, природного і скрапленого газу на побутові потреби, твердого та рідкого пічного побутового палива, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати (утримання будинків і споруд та прибудинкових територій), вивезення побутового сміття та рідких нечистот), на компенсацію втрати частини доходів у зв'язку з відміною податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та відповідним збільшенням ставок акцизного податку з пального і на компенсацію за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за користування надрами для видобування природного газу та газового конденсату, рентної плати за транзитне транспортування трубопроводами природного газу територією України, збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності (далі - субвенція).

Казначейство перераховує суми субвенцій на рахунки обласних бюджетів та бюджету м. Києва, відкриті в органах Казначейства, згідно з розписом державного бюджету в межах зобов'язань місцевих бюджетів за видатками, зазначеними в пункті 1 цього Порядку.

Наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості, Міністерства фінансів України 03.08.2015 №493/688 затверджено Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію.

Відповідно до пунктів 1.1 -1.3 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, цей Порядок визначає взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, департаментами фінансів обласних державних адміністрацій, Департаментом фінансів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідні департаменти фінансів), Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією Нафтогаз України, ДП Енергоринок та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 № 20 (далі - Порядок).

Розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього розділу, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню (далі - акти звіряння) або договорів, що визначають обсяг щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) (далі - договори), і спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2 до цього Порядку; спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію та природний газ, форма якого наведена у додатку 3 до цього Порядку.

Схеми розрахунків узгоджують відповідні департаменти фінансів спільно з постачальниками та/або транспортувальниками ресурсів (товарів, послуг). Відповідні органи Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) контролюють проведення розрахунків від початку розрахунків до зарахування податків до Державного бюджету України або на рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 2.6. розпорядники коштів за рахунок отриманих субвенцій із загального фонду Державного бюджету України здійснюють розрахунки за природний газ, теплопостачання та електроенергію шляхом перерахування коштів на рахунки постачальників та/або транспортувальників ресурсів (товарів, послуг), відкриті в органах Казначейства, в разі проведення розрахунків за електроенергію - на поточні рахунки із спеціальним режимом використання енергопостачальників, відкриті в уповноваженому банку.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій від 11.01.2005 №20 між Головним управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області (сторона 1), Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації (сторона 2), Фінансовим управлінням виконкому Криворізької міської ради (сторона 3), Управлінням праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради (сторона 4), публічним акціонерним товариством «КРИВОРІЖГАЗ» (сторона 5), публічним акціонерним товариством «УКРТРАНСГАЗ» (сторона 6) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) були укладені Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, предметом яких є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 «Про затвердження порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій», а саме:

- 19.02.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №377/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 1 524 736,00 грн. у т.ч. ПДВ 254 122,67 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 19.03.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №623/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 205 678,23 грн. у т.ч. ПДВ 34 279,71 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 19.03.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №624/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 771 571,10 грн. у т.ч. ПДВ 128 595,18 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 20.04.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №897/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 79 742,80 грн. у т.ч. ПДВ 13 290,47 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 20.04.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №898/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 387 324,44 грн. у т.ч. ПДВ 64 554,07 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 20.05.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1164/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 48 138,56 грн. у т.ч. ПДВ 8 023,09 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 20.05.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1165/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 358 246,46 грн. у т.ч. ПДВ 59 707,74 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 16.06.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1320/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 43 764,87 грн. у т.ч. ПДВ 7 294,15 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 16.06.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1321/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 275 836,64 грн. у т.ч. ПДВ 45 972,77 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 17.07.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1599/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 406 888,28 грн. у т.ч. ПДВ 67 814,71 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 17.07.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1600/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 18 916,12 грн. у т.ч. ПДВ 3 152,69 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 19.08.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1754/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 100 177,25 грн. у т.ч. ПДВ 16 696,21 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 19.08.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1755/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 1 980,81 грн. у т.ч. ПДВ 330,14 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 09.06.2016 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1646/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 1 636 056,48 грн. у т.ч. ПДВ 272 676,08 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 16.06.2015 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1712/у, пунктом 2.8. якого передбачено, що сторона 6 перераховує стороні 7 кошти у розмірі 878 663,39 грн. у т.ч. ПДВ 146 443,90 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07;

- 22.06.2016 укладено спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1801/у, пунктом 2.7. якого передбачено, що сторона 5 перераховує стороні 6 кошти у розмірі 227 993,16 грн. у т.ч. ПДВ 37 998,86 грн. за 2015 рік згідно з договором від 27.09.2011 № /Н07.

Уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу, що у свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором на транспортування природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України. Отже, для застосування санкцій, передбачених договором, та наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію взаєморозрахунків.

На суму заборгованості за природний газ, отриманий теплопостачальним підприємством для виробництва теплової енергії, яка була погашена у відповідності до договорів про організацію взаєморозрахунків та протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2015 № 20 не нараховуються штрафні санкції, інфляційні витрати та 3% річних.

Відповідачем вжито усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання грошового зобов'язання в частині погашення заборгованості перед Позивачем за спожитий у відповідності до договору №/Н07 на транспортування природного газу магістральними трубопроводами у 2015 році.

З огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між суб'єктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за транспортування природного газу, у зв'язку з чим вина відповідача з прострочення платежів за спірним договором відсутня, а, отже, і відсутній склад правопорушення згідно зі статтею 217 Господарського кодексу України та статтею 614 Цивільного кодексу України, що позбавляє позивача права застосовувати до боржника заходи відповідальності, передбачені пунктом 7.3. ОСОБА_4 та у свою чергу тягне за собою відсутність підстав для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду України від 23.09.2014 у справі №5011-35/1271-2012; від 01.07.2015 у справі №924/1230/14; від 09.09.2014 у справі № 5011-1/11043-2012-42/528-2012, №5011-35/1272-2012-42/527-2012 року.

Крім того, підставою для відмови в задоволенні позовних вимог Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних в сумі 324 684,60 грн., інфляційних втрат в сумі 931 871,29 грн. та пені в сумі 4 707 339,57 грн. є також таке.

Судом встановлено, що 08.01.2013 господарським судом Дніпропетровської області порушено провадження у справі №38/904/208/2013 про банкрутство публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Відповідно до положень ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, що діяла на момент порушення провадження про банкрутство Відповідача), та ч.1 ст.19 зазначеного Закону в редакції, що є чинною на даний час (при цьому суд вважає за необхідне зазначити, що застосування в даному випадку положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній станом на дату розгляду справи обумовлено приписами ст.58 Конституції України), мораторій на задоволення вимог кредиторів це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Разом із тим Закон визначає, що конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною другою статті 19 цього Закону встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Таким чином, із моменту введення мораторію боржник не може виконувати як грошові зобов'язання та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), що виникли до введення мораторію, так і заходи, спрямовані на забезпечення їх виконання.

Згідно з частиною третьою статті 19 Закону, протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення грошового зобовязання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

Тобто наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені, 3% річних та інфляційних втрат упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань, інфляційні втрати та 3% річних не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, 3% річних та інфляційних втрати, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки, 3% річних та інфляційних втрат боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Виходячи зі змісту Закону, боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф, 3% річних та інфляційні втрати за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Аналогічний висновок викладений в постанові Верховного суду України від 01.10.2013 по справі №3-27гс13 (справа №28/5005/3240/2012), а також підтверджується практикою Вищого господарського суду України постанова від 17.02.2016 по справі №910/15481/15.

Щодо заявленої Позивачем вимоги про стягнення з Відповідача 1 496 498,52 грн. штрафу суд зазначає таке.

Відповідно до вимог частини 2 статі 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави зробити висновок, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, вказаних санкцій можливо за сукупності таких умов: якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом; якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки; якщо допущено прострочення виконання негрошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Відповідно до пункту 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» господарським судам необхідно мати на увазі, що штрафні санкції, передбачені абзацом 3 частини 2 статті 231 ГК України, застосовується за допущене прострочення виконання лише не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товару, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких й вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафних санкцій.

Верховний Суд України у постанові від 04.02.2014 у справі №3-1гс14 зазначив, що аналіз наведеної норми матеріального права дає підстави для висновку, що застосування до боржника, який порушив господарське зобов'язання, санкції у вигляді штрафу, передбаченого абз. 3 ч. 2 ст. 231 ГК України, можливо за сукупності таких умов:

- якщо інший розмір певного виду штрафних санкцій не передбачено договором або законом;

- якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки;

- якщо допущено прострочення виконання не грошового зобов'язання, пов'язаного з обігом (поставкою) товарів, виконанням робіт, наданням послуг, з вартості яких і вираховується у відсотковому відношенні розмір штрафу.

Відповідно до статі 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, у даному випадку стаття 231 Господарського процесуального кодексу України не застосовується, а отже позовні вимоги про стягнення з Відповідача 1 496 498,52 грн. штрафу задоволенню не підлягають.

Відмовляючи в задоволенні клопотання Відповідача вих. б/н про зупинення розгляду справи №904/1186/16 до вирішення справи №910/9353/16, провадження у якій порушено господарським судом м. Києва, та предметом спору в якій є оскарження п. 4.2. договору №/Н07 від 27.09.2011, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення повязаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

При цьому повязаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення. Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі у звязку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох повязаних між собою справ різними судами або з інших причин (п.3.16 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011).

З наданих Відповідачем разом з клопотанням документів вбачається, що у справі №910/9353/16, провадження у якій порушено господарським судом м. Києва, оскаржується п.4.2. ОСОБА_4 №/Н07 від 27.09.2011, яким визначається порядок обліку кількості транспортованого Газотранспортним підприємством газу. При цьому Відповідач жодним чином не обґрунтовує яким чином визнання недійсним даного пункту ОСОБА_4 може вплинути на умови ОСОБА_4, що стосуються порядку розрахунків за надані послуги з транспортування природного газу.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що заперечуючи проти задоволення позовних вимог у даній справі, Відповідач не посилався на невідповідність пункту 4.2. ОСОБА_4 вимогам діючого законодавства України.

Відповідно до приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, п.1-1 ч.1 ст.80, ст.ст.82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення з публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» () 8 666 447,36 грн. основного боргу.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «КРИВОРІЖГАЗ» (50051, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 1, ) на користь публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ) 5 825 621,23 грн. основного боргу, 132 769,94 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.07.2016.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_6