ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р.Справа № 922/1614/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Комсомольське
про стягнення 1941,43 грн.
за участю представників:

позивача - Сулятицька Н.В. за довіреністю № 3079 від 04.07.2016 р.

Цаплюк І.Ф. за довіреністю № 620 від 01.02.2016 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Харківської області знаходиться справа за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (позивач), з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 18805 від 07.06.2016 р.), до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1941,43 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він належним чином виконав умови договору розподілу природного газу, який є договором приєднання та був укладений між сторонами 01.01.2016 р., щодо надання відповідачу послуги з розподілу природного газу, що підтверджується підписаним сторонами договору актом наданих послуг з розподілу природного газу, в той час як відповідач допустив прострочення виконання своїх зобов'язань в частині розрахунку за фактично отримані послуги з розподілу природного газу, чим допустив утворення заборгованості за договором.

Представник відповідача, через канцелярію господарського суду 05.07.2016 р. за вх. № 21897, надав відзив на позовну заяву, який судом долучений до матеріалів справи. Згідно відзиву представник відповідача просив суд частково відмовити позивачу у задоволенні позову щодо обсягів поставки природного газу та задовольнити позов в частині фактичної поставки природного газу за період з 18.01.-31.01.2016 р. та з 01.02.-08.02.2016 р. тобто за 21 день поставки природного газу у розмірі 17,11 м.куб.

Представники позивача до початку судового засідання призначеного на 13.07.2016 р. о 10:30 надали заяву (вх. № 22954 від 13.07.2016 р.) про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яка судом була задоволена.

Відповідач про судове засідання був повідомлений належним чином, в судове засідання його представник не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Позивач, через канцелярію господарського суду 13.07.2016 р. за вх. № 22956, надав заперечення на відзив на позовну заяву, які судом долучені до матеріалів справи.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, встановив наступне.

01.01.2016 р. між Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (оператор ГРМ) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (споживач) був укладений договір розподілу природного газу, який є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк. Фактом приєднання відповідача до умов цього договору (акцептування договору) було підписання відповідачем заяви-приєднання № 09427FN3QOBР016 від 01.01.2016 р.

Відповідно до приписів п.1 розділу II Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП № 2496 від 30.09.2015 р. підставою для постачання природного газу споживачу, що не є побутовим, є наявність у споживача, зокрема, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та оператором ГРМ, та присвоєння споживачу оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу.

За визначенням п. 4 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 р. оператором газорозподільної системи (оператором ГРМ) є суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Типовий договір розподілу природного газу затверджено постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 р. Зазначений договір розподілу природного газу оприлюднено на офіційному сайті Комісії, сайті позивача в мережі інтернет за адресою kh.104.uа.

Відповідно до умов розділу II типового договору розподілу природного газу позивач зобов'язався надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач (споживач) - прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором. Обов'язковою умовою надання відповідачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об'єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ.

З матеріалів справи вбачається, що об'єктом відповідача, який підключений в установленому порядку до газорозподільної системи позивача, є Салон краси "ВІД", який розташований за адресою: Харківська область, Зміївський район, смт. Комсомольське, вул. С. Закори, 16.

Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. №618 визначено порядок проведення перевірки технічного комерційних вузлів обліку газу та правильності розрахунків об'єму газу.

Пунктом 12.4. зазначених Правил визначено, що перевірки комерційних вузлів обліку газу поділяються на планові та позачергові (у разі виробничої необхідності, як правило, за наявності розбалансів між кількістю протранспортированого і реалізованого газу).

Відповідно до п. 12.8. Правил у разі необхідності проведення позачергової перевірки комерційного вузла обліку газу ініціатор перевірки (облікова організація або споживач) письмово повідомляє про це іншу сторону договору.

14.01.2016 р. відповідача було проінформовано про заплановане зняття на позачергову перевірку вузла обліку природного газу (лист позивача № 01-67 від 13.01.2016 р.). Зазначені роботи були заплановані на 18.01.2016 р.

Зазначене кореспондується із вимогами глави 11 розділу X Кодексу газорозподільних систем, якими визначено порядок проведення позачергової або експертної повірки вузлів обліку та засобів вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 4 глави 11 розділу X Кодексу газорозподільних систем якщо позачергова чи експертна повірка комерційного вузла обліку газу чи його складових буде здійснюватись не на місці монтажу комерційного вузла обліку газу, оператор ГРМ має забезпечити зняття власних охоронних пломб, а власник комерційного вузла обліку газу, крім побутового споживача, забезпечує тимчасове припинення газопостачання та зняття відповідного засобу вимірювальної техніки. Після зняття ЗВТ в присутності сторін ЗВТ пакується в пакет з поліетилену чи з іншого цупкого матеріалу, який опломбовується пломбою оператора ГРМ з унікальним номером та за бажанням пломбою споживача. При цьому представник оператора ГРМ складає протокол щодо направлення ЗВТ на позачергову чи експертну повірку (по одному екземпляру для кожної сторони), в якому чітко зазначає: найменування та адресу спеціально уповноваженого органу, де буде проводитись позачергова або експертна повірка ЗВТ; сторону, яка відповідає за доставку ЗВТ до спеціально уповноваженого органу.

18.01.2016 р. між сторонами був складений протокол № 3353 щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку. При цьому газопостачання на об'єкті відповідача не припинялось.

Разом з цим суд зазначає, що остання держпровірка ЗВТ (лічильника), який був встановлений на об'єкті відповідача, була проведена 15.06.2011 р. про що свідчить акт обстеження вузла обліку, який був складений між сторонами 24.10.2011 р.

В результаті проведеної позачергової повірки 19.01.2016 р. лічильник газу, який належить відповідачу, визнано непридатним до застосування в зв'язку з тим, що основна відносна похибка перевищує допустимі межі (довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки № ХГ/699 від 19.01.2016 р.).

Відповідно до приписів п. 1 глави 5 розділу XI Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення у споживача або несанкціонованого споживача порушень, визначених у главі 2 цього розділу, на місці їх виявлення представником оператора ГРМ складається акт про порушення за формою, встановленою цим Кодексом.

Згідно із п.п. 3 глави 2 розділу XI Кодексу газорозподільних систем до порушень (за умови відсутності несанкціонованого втручання в ГРМ або роботу ЗВТ), сталися внаслідок пошкодження чи позаштатного режиму роботи комерційного вузла обліку газу або його складових (які кваліфікуються як «не з вини споживача»), але внаслідок яких споживачу здійснюється перерахунок розподіленого (спожитого) об'єму природного газу, належать, зокрема, пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно.

01.02.2016 р. представниками позивача за участю відповідача складено акт про порушення № 14, в якому зазначено про виявлені порушення.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 14 від 05.02.2016 р., вирішено провести донарахування обсягів газу відповідно до технічного розрахунку за період з 01.01.2016 р. 9:00 год. по 01.02.2016 р. 9:00 год. в обсязі 1860 м.куб.

Зазначений розрахунок проведено на підставі п.п.1 п.4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, відповідно до якого при визначенні лічильника газу непридатним до застосування за результатами позачергової або експертної повірки об'єм переданого (прийнятого) газу розраховується за номінальною потужністю неопломбованого газоспоживаючого обладнання - перерахунок проводиться за період з дати виходу з ладу ЗВТ до моменту встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ. У разі якщо дату виходу з ладу ЗВТ неможливо достовірно визначити, перерахунок проводять з початку розрахункового періоду до дати встановлення та опломбування справного та повіреного ЗВТ.

08.02.2016 р. відповідач звернулась до позивача із заявою про відключення об'єкта від системи газопостачання.

08.02.2016 р. на виконання заяви відповідача газопостачання було припинено про що свідчить акт № 159 від 08.02.2016 р.

03.03.2016 р. представниками позивача був складений акт про порушення № 30. Засідання комісії позивача з розгляду даного акту було призначено на 10.03.2016 р. о 10:00 год. Засідання комісії з розгляду актів про порушення відбувалось за участю представника відповідача.

Рішенням комісії з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 30 від 10.03.2016 р., вирішено провести донарахування обсягів газу згідно кодексу ГРМ, а саме лютий 2016 р. - 420 м.куб. відповідно до технічного розрахунку за період з 01.02.2016 р. 9:00 год. по 08.02.2016 р. 9:00 год.

При цьому суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази скасування актів про порушення № 14 та № 30 в установленому законом порядку.

Технічними розрахунками від 01.02.2016 р. та 03.03.2016 р. встановлена кількість годин роботи газового неопломбованого обладнання за січень 2016 року: 744 години (31 день х 24 години), за лютий 2016 року: 168 годин (7 днів х 24 години). Зазначений розрахунок проведено на підставі п.п.1 п. 4 глави 4 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, отже підстави для врахування робочого часу, встановленого у відповідача, відсутні.

Щодо обов'язку позивача повідомляти відповідача про результати проведеної повірки, суд зазначає, що такий обов'язок у позивача відсутній, а відповідач мав змогу самостійно поцікавитись щодо результатів повірки засобу обліку природного газу, який належить йому, та за наявності бажання міг бути присутнім під час проведення повірки вузла обліку природного газу.

За таких обставин доводи відповідача щодо неправомірності проведеного донарахування та недійсності актів про порушення, які викладені у відзиві, не можуть бути прийняти судом до уваги.

17.02.2016 р. між сторонами був складений акт приймання - передачі лічильника газу.

Відповідно до акту № ХА000001165 від 31.01.2016 р. вартість наданих послуг з розподілу природного газу складає 1619,32 грн. На оплату 1619,32 грн. позивачем був виставлений відповідачу рахунок № 000003342 від 04.02.2016 р.

Згідно акту № ХА000005410 від 31.03.2016 р. вартість наданих послуг з розподілу природного газу складає 365,65 грн.

Відповідно до п. 11 глави XI Кодексу газорозподільних систем за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення.

При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок не облікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартість.

При складанні акта-розрахунку враховується, що розрахований відповідно до вимог цього розділу не облікований (донарахований) об'єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) оператору ГРМ.

Відповідно до п.п. 3, 4 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем розрахунковим періодом за договором розподілу природного газу є календарний місяць. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунку оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу.

Пунктом 6.4 типового договору розподілу природного газу оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ.

За змістом п. 6 цієї ж глави Кодексу надання оператором ГРМ послуги споживачу, що не є побутовим, за договором розподілу природного газу підтверджується підписаним між ними актом наданих послуг.

Оператор ГРМ до п'ятого числа місяця, наступного за звітним, надсилає споживачу два примірники оригіналу акта наданих послуг за звітний період, підписані уповноваженим представником оператора ГРМ. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобов'язаний повернути оператору ГРМ один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта наданих послуг у випадку відмови від підписання акта наданих послуг розбіжності підлягають урегулюванню в порядку встановленому законодавством.

Отже, як випливає із змісту Кодексу газорозподільних систем та типового договору розподілу природного газу, закритим балансовим періодом вважається 5 число місяця, наступного за звітним, а остаточний розрахунок за послуги з розподілу природного газу повинні бути проведені не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним.

19.04.2016 р. позивачем на адресу відповідача рекомендованим листом (№ 01-1228) направлено копію технічного акту приймання-передачі природного газу від 31.01.2016 р., технічний акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 р. та рахунок на оплату послуг з розподілу природного газу від 31.03.2016 р., технічний акт приймання-передачі природного газу від 31.03.2016 р. № 000007526 на суму 1941,43 грн., які були отримані відповідачем про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що сума основного боргу за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1941,43 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, господарський суд на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1378,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 628, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, буд. 1, ідентифікаційний код 03359500) суму основного боргу за послуги з розподілу природного газу в розмірі 1941,43 грн. та суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя Д.О. Доленчук