Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"07" липня 2016 р. Справа № 927/583/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут", вул. Любецька, 68, м. Чернігів, 14021

адреса для листування: пр-т Миру, 53, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Національний університет біоресурсів і природокористування України, вул. Героїв оборони, 15, м. Київ, 03041

В особі: Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової", вул. Чернігівська, 19, м. Бобровиця, Чернігівська область, 17400

про стягнення 471542,10 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

від позивача : ОСОБА_1 довіреність №1/1371 від 05.07.2016 представник

від відповідача : ОСОБА_2 довіреність №3104 від 30.11.2015, директор відокремленого підрозділу

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю Чернігівгаз збут подано позов до Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової" про стягнення 400978,27 грн боргу, 17319,73 грн інфляційних, 3640,94 грн річних та 49603,16 грн пені за договором на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 1141ОХРZ2НСв016 від 28.03.2016.

Позивачем подані уточнення до позовної заяви в яких позивач просить суд стягнення здійснити з юридичної особи Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової". Заява прийнята судом.

Відзивом на позов відповідач проти позову заперечив, посилаючись на відсутність заборгованості, що відповідач є бюджетною неприбутковою установою та фінансується виключно за кошти Державного бюджету України, господарську діяльність не проводить та залежить від надходжень коштів з державного бюджету та просить заявлені позовні вимоги в частині нарахування пені, втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та 3% річних залишити без задоволення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

Встановив:

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

28.03.2016 між товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" (постачальник), та відокремленим підрозділом Національного університету біоресурсів і природокористування України "Бобровицький коледж економіки та менеджменту ім. О. Майнової" (споживач) було укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №1141ОХРZ2НСв016 (надалі - договір) (а.с. 8-9).

Згідно п. 1.1 договору постачальник зобовязується передати у власність споживачу у 2016 році природний газ, а споживач зобовязується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. договору річний плановий обсяг постачання газу до 119,507 тис. куб.м. Планові обсяги постачання газу по місяцях: січень 33,395 , лютий 19,900, березень 19,900, квітень 6,512, листопад 19,900, грудень 19,900.

Пунктом 3.1. договору, визначено, що розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем..

Відповідно до п.3.2. договору ціна за 1000 куб. м. природного газу з урахування тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить: - 7698,2400 грн за 1000 куб.м., в т.ч. ПДВ 1283,0400 грн. Загальна сума Договору складає 919993,57 грн в т.ч. ПДВ.

Пунктом 11.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками (за наявності) сторін і діє в частині постачання газу з 01.01.2016 до 31.12.2016, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

У відповідності до п. 4.1 договору розрахунковий період за договором становить один календарний місяць з 07.00 години першого дня місяця до 07.00 години першого дня наступного місяця включно.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата газу здійснюється споживачем шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника в наступному порядку: 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

На підтвердження постачання природного газу відповідачу січні 2016 року та березні 2016 року позивачем надано двосторонні акти приймання-передачі природного газу до договору на постачання природного газу, а саме: №ЧРЗ00000177 в обсязі 39,717 тис.куб.м в сумі 305751,00 грн, №ЧРЗ00004274 в обсязі 20,164 тис.куб.м в сумі 155227,31 грн.

Таким чином, на виконання умов договору, відповідно до актів прийому-передачі природного газу в січні 2016 року та березні 2016 року, позивачем було поставлено відповідачу природний газ на суму 460978,31 грн (а.с. 10-11).

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач свої зобовязання за договором щодо оплати вартості поставленого газу виконав частково сплативши 60000,04 грн, що підтверджується: платіжним дорученням №246 від 25.04.2016 на суму 30000,04 грн, платіжним дорученням №319 від 24.05.2016 на суму 30000,00 грн, розрахунком заборгованості, актом звіряння взаємних розрахунків за період з 01.07.2015 по 09.06.2016, підписаного представниками обох сторін та скріпленого відтисками їх печаток та не заперечується відповідачем. Таким чином, на день подання позову до суду заборгованість відповідача за договором на постачання природного газу за січень 2016 року та березень 2016 року склала 400978,27 грн.

Представником позивача подано клопотання про припинення провадження у справі в частині стягнення основного боргу та заявлено про повернення суми сплаченого судового збору в частині сплаченого основного боргу.

Як свідчать матеріали справи, після порушення провадження у справі, відповідачем було здійснено проплату в рахунок погашення основного боргу за природний газ, що підтверджується копією платіжного доручення № 407 від 24.06.2016 на суму 400978,27 грн, банківською випискою та не заперечується сторонами..

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення заборгованості за природний газ в сумі 400978,27 грн (сплата боргу після подачі позову) підлягає припиненню за відсутністю предмету спору, а клопотання позивача про припинення провадження у справі в частині основного боргу - задоволенню.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що у разі порушення відповідачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення пеню в сумі 49603,16 грн за прострочення платежу в період з 11.02.2016 по 11.06.2016, включно.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення розміру пені, посилаючись на викладені у відзиві обставини, зокрема, відсутність заборгованості, що відповідач є бюджетною неприбутковою установою та фінансується виключно за кошти Державного бюджету України, господарську діяльність не проводить та залежить від надходжень коштів з державного бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні проти зменшення розміру пені заперечив.

Відповідно до ст. 3 та ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства та, водночас, засадами на яких має ґрунтуватися зобов'язання між сторонами є добросовісність, розумність і справедливість.

Статтею 233 Господарського кодексу України, передбачено, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому береться до уваги ступінь виконання зобовязання, майновий стан боржника та інші інтереси, які заслуговують на увагу.

Судом враховано незначний період прострочки, оплату вартості спожитого природного газу, майновий стан відповідача, який є бюджетною установою, та необхідність, при цьому проведення оплат з врахуванням бюджетних призначень, а також те, що сплата пені в повному обсязі може спричинити ускладнення фінансового стану відповідача, компенсацію можливих збитків позивача від несвоєчасної сплати трьома відсотками річних та інфляційних. Судом також враховано заперечення позивача щодо зменшення розміру пені.

Таким чином, керуючись ст. 233 Господарського кодексу України, ст. 551 Цивільного кодексу України та ч.1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про задоволення клопотання відповідача та про доцільність зменшення розміру пені до 1000,00 грн. Належна до стягнення пеня становить 1000,00 грн за період прострочення виконання грошового зобовязання з 11.02.2016 по 11.06.2016.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України позивач просить стягнути з відповідача 17319,73 грн інфляційних за період прострочки оплати з лютого 2016 по травень 2016, включно, 3640,94 грн 3% річних за прострочення виконання грошового зобовязання за період з 11.02.2016 по 01.06.2016, включно.

Відповідач доказів сплати інфляційних нарахувань та трьох відсотків річних не надав.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобовязань щодо оплати послуг з постачання природного газу.

Докази сплати суми інфляційних відповідач не надав.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 17319,73 грн. інфляційних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Враховуючи, що нарахована позивачем сума річних не перевищує дійсної суми відсотків річних, вимоги про стягнення 3640,94 грн. річних підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача, щодо нарахованих штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та відсотків річних не можуть бути взяті до уваги як підстава для відмови в позові, оскільки неприйняття Управлінням Державної казначейської служби України у Бобровицькому районі Чернігівської області документів на оплату та відсутність коштів не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відповідачем подано заяву про відстрочку виконання рішення. В поданій заяві відповідач просить відстрочити виконання рішення суду до 01.09.2016, посилаючись на складне фінансове становище, ту обставину, відповідач є бюджетною, неприбутковою установою, не проводить господарської діяльності і не має коштів на рахунках на даний час та на необхідність підготовки закладу до нового навчального року.

Позивач проти розстрочки рішення суду заперечив.

Відповідно до п.6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Судом враховано складене фінансове становище відповідача, неприбутковість установи, канікулярний період та період відпусток педагогічних працівників коледжу, а також ту обставину, що сплата заборгованості може призвести до заборгованості по виплаті заробітної плати педагогічним працівникам, та для надання можливості підготовки закладу до нового навчального року. За таких обставин, клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення до 01.09.2016 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання, зокрема, про повернення судового збору з бюджету.

Частиною 2 ст.44 Господарського процесуального кодексу України визначено, що зокрема, розмір та порядок повернення судового збору встановлюється законом.

Відповідно до підпункту 5 ч.1 ст. 7 Закону України „Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у звязку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційних інстанціях.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів за наявності клопотання сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору.

Аналогічна позиція викладена в п.5.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з платіжним дорученням №956 від 14.06.2016, оригінал якого міститься в матеріалах справи Господарського суду Чернігівської області №927/583/16, позивачем за подачу позову до суду було сплачено судовий збір в сумі 7073,93 грн.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.7 та ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір», суд доходить висновку про задоволення клопотання позивача та повернення позивачу з Державного бюджету України суми переплаченого ним судового збору в розмірі 5695,93 грн, згідно з платіжним дорученням №956 від 14.06.2016, оригінал якого міститься в матеріалах справи №927/583/16 Господарського суду Чернігівської області.

Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1378,00 грн покладаються на відповідача згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, п.1-1 ст 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення боргу за поставлений природний газ в сумі 400978,27 грн.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ БІОРЕСУРСІВ І ПРИРОДОКОРИСТУВАННЯ УКРАЇНИ, код 00493706, вул. Героїв оборони, буд 15, м. Київ, 03041 в особі ВІДОКРЕМЛЕНОГО ПІДРОЗДІЛУ НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ БІОРЕСУРСІВ І ПРИРОДОКОРИСТУВАННЯ УКРАЇНИ «БОБРОВИЦЬКИЙ КОЛЕДЖ ЕКОНОМІКИ ОСОБА_3 ОСОБА_4» код, 33935089, вул. Чернігівська, 19, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область, 17400 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ», код 39576385, 14021, м. Чернігів, вул. Любецька 68, 1000,00 грн пені, 17319,73 грн інфляційних, 3640,94 грн річних, 1378,00 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

4. ПОВЕРНУТИ ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧЕРНІГІВГАЗ ЗБУТ», код 39576385, 14021, м. Чернігів, вул. Любецька 68, з Державного бюджету України (рахунок №3002 в ГУДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, отримувач УК у м. Чернігові /м.Чернігів/, 22030101, ) 5695,93 грн судового збору, сплаченого платіжним дорученням №956 від 14.06.2016, оригінал якого міститься в матеріалах справи №927/583/16 Господарського суду Чернігівської області.

5. ВІДСТРОЧИТИ виконання рішення до 01.09.2016.

Повне рішення складено 11.07.2016.

Суддя Н.О. Скорик