ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р.Справа № 916/1229/16

За позовом: Департаменту комунальної власності Одеської міської ради

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 11720,19грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

від позивача: Кухарчук Г.І., довіреність №01-36/26 від 02.02.2016р.; Бундєва А.Г., довіреність №01-36/36 від 20.05.2016р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 07.07.2016р. приймали участь представники:

від позивача: Бундєва А.Г., довіреність №01-36/36 від 20.05.2016р.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: про стягнення з ФОП ОСОБА_1 на користь ДКВ ОМР 2660,35грн. заборгованості по орендній платі з жовтня по 08.12.2015р., 476,16грн. пені за період з 16.10.2015р. по 31.03.2016р., 8583,68грн. неустойки за період з 08.12.2015р. по 24.03.2016р.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги, в їх обґрунтування зазначає, що на підставі укладеного між Представництвом по УКВ ОМР та ФОП ОСОБА_4 договору оренди №85/71 від 25.09.2009р. відповідач користувався об'єктом нерухомості, однак, орендну плату за жовтень, листопад та грудень 2015р. не сплатив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість з орендної плати, на яку позивачем нараховано пеню. Крім того, позивач вказує, що 25.11.2015р. Господарським судом Одеської області по справі №916/3978/15 прийнято рішення, про розірвання договору оренди №85/71 від 25.09.2009р. та виселення відповідача із орендованого приміщення, яке в частині звільнення об'єкту оренди фактично було виконано відповідачем лише 24.03.2016р., з огляду на що позивач вважає наявним у себе право на нарахування неустойки, передбаченої п.2 ст.785 ЦК України.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, у зв'язку з чим справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Клопотання позивача від 14.06.2016р. за вх.№14881/16 про долучення документів до матеріалів справи було судом задоволене.

Ухвалою суду від 23.06.2016р. за клопотанням позивача від 23.06.2016р. за вх.№2-3418/16, від 07.07.2016р. за вх.№16945/16, згідно ч.3 ст.69 ГПК України, строк розгляду справи було продовжено до 27.07.2016р.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

25.09.2009р. між Представництвом по УКВ ОМР (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення №85/71, за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нежитлове підвальне приміщення загальною площею 18,1кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 (п.1.1. договору).

Відповідно до п.п.2.2., 2.4. договору оренди нежилого приміщення №85/71 від 25.09.2009р. за орендоване приміщення орендар, зобов'язується сплачувати орендну плату, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 350грн. та є базовою ставкою орендної плати. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Орендар зобов'язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до п.5.2. договору оренди нежилого приміщення №85/71 від 25.09.2009р. за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочки. Також, додатковим погодженням №2 від 20.04.2012р., додатковим договором №3 від 03.02.2014р. сторони погоджували розмір орендної плати та порядок її розрахунку.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2015р. по справі №916/3978/15 за позовом ДКВ ОМР до ФОП ОСОБА_1 розірвано договір оренди нежитлового приміщення №85/71 від 25.09.2009р., укладений між ДКВ ОМР та ФОП ОСОБА_1, виселено ФОП ОСОБА_1 з нежилого підвального приміщення, загальною площею 18,1 кв.м, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2, на користь ДКВ ОМР, стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь ДКВ ОМР заборгованість орендної плати у сумі 14390,27 грн. та пені у сумі 2199,54 грн.

Об'єкт оренди було повернуто орендодавцю за актом приймання-передачі від 24.03.2016р.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані позивачем докази та викладену ним правову позицію, суд вважає заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з ФОП ОСОБА_1 2660,35грн. заборгованості по орендній платі, 476,16грн. пені, 8583,68грн. неустойки частково правомірними, такими, що відповідають дійсними обставинам справи з огляду на наступні положення законодавства.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч.1 ст.2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" №2269-XII від 10.04.1992р. орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення (ч. 1 ст.762 Цивільний кодекс України).

Положеннями ч.1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як то визначено ч.ч.1, 2 ст.785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Таким чином, з врахуванням того, що рішенням Господарського суду Одеської області від 25.11.2015р. по справі №916/3978/15 стягнуто орендну плату по 25.09.2015р., та відповідач орендоване приміщення фактично повернув лише 24.03.2016р., суд вбачає наявною заборгованість відповідача по орендній платі в сумі 2660,35грн. за жовтень, листопад та за 7 днів грудня 2015р. (так як судове рішення по справі №916/3978/15 про розірвання договору набуло законної сили 08.12.2015р.), яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у повному обсязі.

При цьому, за решту часу фактичного користування відповідачем орендованим приміщенням з 08.12.2015р., тобто, з моменту розірвання договору судовим рішенням, і до 24.03.2016р. позивачем нараховано до стягнення з відповідача неустойку в сумі 8583,68грн., яка передбачена ч.2 ст.785 ЦК України.

Перевіривши розрахунок суми неустойки, суд встановив, що його зроблено вірно, у зв'язку з чим стягненню з відповідача підлягає 8583,68грн. неустойки за період з 08.12.2015р. по 24.03.2016р.

Також, позивачем заявлено про стягнення з відповідача 476,16грн. пені за період з 16.10.2015р. по 31.03.2016р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 6 статті 223 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем, суд встановив, що при обрахунку пені позивачем зроблено арифметичну помилку, а саме, при обрахунку за тими ж даними та показниками, що застосував позивач, у суду сума пені є меншою за вказану позивачем. За розрахунком суду сума пені складає 474,37грн., яка і підлягає стягненню з відповідача у визначеній сумі.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

За таких обставин, суд частково задовольняє заявлені позивачем позовні вимоги, у зв'язку з чим стягненню з відповідача підлягає 2660,35грн. заборгованості по орендній платі з жовтня по 08.12.2015р., 474,37грн. пені за період з 16.10.2015р. по 31.03.2016р., 8583,68грн. неустойки за період з 08.12.2015р. по 24.03.2016р. В решті частині заявлених позивачем позовних вимог суд відмовляє.

Згідно ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 1377,79грн. співрозмірно до розміру задоволених судом позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 07.07.2016р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві, витязі з ЄДРЮОФОП станом на 14.01.2014р., суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (65028, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1, код 26302595) 2660 (дві тисячі шістсот шістдесят) грн. 35коп. заборгованості по орендній платі, 474 (чотириста сімдесят чотири) грн. 37коп. пені, 8583 (вісім тисяч п'ятсот вісімдесят три) грн. 68коп. неустойки, 1377 (одну тисячу триста сімдесят сім) грн. 79 коп. судового збору.

3. Відмовити позивачу в решті частині заявлених позовних вимог.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 08 липня 2016 р.

Суддя І.А. Малярчук