КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Справа№ 910/6861/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Зубець Л.П.

Алданової С.О.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: Жукевич О.В., дов. б/н від 08.04.2016р.

Єрьоміна С.В., дов. б/н від 08.04.2016р.

від відповідача: Терещенко Т.М., дов. № 09-32/37

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний

комерційний промислово - інвестиційний банк"

на рішення Господарського суду міста Києва

від 18.05.2016 року

у справі № 910/6861/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична

фірма "Городисський та партнери"

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний

комерційний промислово - інвестиційний банк"

про стягнення грошових коштів у розмірі 5 872 469 грн. 02 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" про стягнення грошових коштів у розмірі 5 872 469 грн. 02 коп.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.05.2016р. у справі № 910/6861/16 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" - задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 383 540 (триста вісімдесят три тисячі п'ятсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп. залишку коштів на рахунку №3909 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 1 435 671 (один мільйон чотириста тридцять п'ять тисяч шістсот сімдесят одна) грн. 04 (чотири) коп. залишку коштів на рахунку №3904 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 153 104 (сто п'ятдесят три тисячі сто чотири) долари США 07 (сім) центів, що еквівалентно 3 912 290 грн. 81 коп. залишку коштів на рахунку №3908 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 4407 (чотири тисячі чотириста сім) доларів США 83 (вісімдесят три) центи, що еквівалентно 112 633 грн. 93 коп. залишку коштів на рахунку №3907 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 943 (дев'ятсот сорок три) євро 93 (дев'яносто три) євроцентів, що еквівалентно 27 487 грн. 59 коп. залишку коштів на рахунку №3905 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" 2453 (дві тисячі чотириста п'ятдесят три) російських рублів 22, що еквівалентно 944 грн. 86 коп. залишку коштів на рахунку №3903 в ПАТ "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк". Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" судовий збір у розмірі 88 087 (вісімдесят вісім тисяч вісімдесят сім) грн. 04 (чотири) коп.

Не погоджуючись з зазначеним рішення, Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2016р. у справі № 910/6861/16 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 31.05.2016р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" у справі № 910/6861/16 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Зубець Л.П., Алданова С.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 у справі № 910/6861/16 у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюк А.І., судді: Алданова С.О., Зубець Л.П. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 04.07.2016 р.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2016р. у справі № 910/6861/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представники позивача у судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив у її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

25.01.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" (Клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" (Банк) було укладено Договір банківського рахунка №43, відповідно до умов якого Банк на підставі заяв (и) Клієнта, встановленої форми, відкриває Клієнту поточні (ий) рахунок (ки) в національній та/або в іноземній валюті та здійснює його розрахунково - касове обслуговування відповідно до ліцензії наданої Банку, тарифів, законодавства України, а також умов функціонування кореспондентських рахунків.

Відповідно до п.2.2 Договору Клієнт зобов'язаний сплачувати комісійну винагороду Банку за банківські послуги, отримані Клієнтом згідно з цим Договором відповідно до тарифів, а також комісійну винагороду інших банків, які беруть участь у наданні таких банківських послуг.

Цей Договір укладається сторонами на невизначений строк та вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами (п.7.1 Договору)

В п.7.2 Договору встановлено, що Договір може бути розірвано або припинено в інший спосіб у наступних випадках, зокрема, за ініціативою однієї із сторін у випадках та у порядку, передбаченому законодавством України.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявами про закриття поточних рахунків юридичної особи №3909, №3904, №3908, №3907, №3905, №3903 та перерахування грошових коштів на рахунок відкритий у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", на підставі доданих платіжних доручень, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 06.04.2016 р., фіскальним чеком від 06.04.2016 р., рекомендованим повідомленням про вручення 13.04.2016 року уповноваженій особі підприємства відповідача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що до теперішнього часу банком не закриті рахунки, грошові кошти не повернуті.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частин 1 та 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1067 Цивільного кодексу України визначено, що договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами.

Крім того, реалізація кредитно-розрахункових відносин у безготівковій формі відбувається шляхом перерахування коштів з одного банківського рахунку на інший. Їй передує укладення договору банківського рахунку, на підставі якого відбувається відкриття рахунку, прийняття, зарахування, перерахування, видача грошових коштів, проведення інших операцій за рахунком.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів.

06.04.2016 року позивач звернувся до відповідача з заявами про закриття поточних рахунків юридичної особи №3909, №3904, №3908, №3907, №3905, №3903 та перерахування грошових коштів на рахунок, відкритий у ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", на підставі доданих платіжних доручень, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 06.04.2016 р., фіскальним чеком від 06.04.2016 р., рекомендованим повідомленням про вручення 13.04.2016 року уповноваженій особі підприємства Відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 11.04.2016 року залишок коштів на рахунку №3909 становить 383 440 грн. 80 коп., на рахунку №3904 - 1 435 671 грн. 04 коп., на рахунку №3908 - 153 104,07 доларів США, що еквівалентно 3 950 282 грн. 36 коп., на рахунку №3907 - 4407,83 доларів США, що еквівалентно 113 727 грн. 70 коп., на рахунку №3905 - 943,93 євро, що еквівалентно 27 676 грн. 58 коп., на рахунку №3903 - 2453,22 російських рублів, що еквівалентно 933 грн. 62 коп., що підтверджується виписками по рахункам Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери".

Відповідно до ст. 1068 Цивільного кодексу України Банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка, зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом, за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст. 1089 Цивільного кодексу України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 7.1.2. ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Умови договору, які спрямовані на обмеження такого права клієнта, є нікчемними. Договір вважається розірваним із моменту отримання банком заяви про закриття рахунка, якщо інший, пізніший строк, не встановлено у заяві про закриття рахунка. Поточний рахунок фізичної особи закривається на підставі його заяви або у разі смерті та в інших випадках, передбачених договором або чинним законодавством.

Згідно з ч. 1 п. 20.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. № 492, поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 20.5 Інструкції №492 закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки юридичної особи.

Відповідно до пунктів 20.1, 20.6 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України №492 від 12.11.2003 року, поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема, на підставі заяви клієнта. Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. У заяві про закриття поточного рахунку (паперовій копії заяви в електронній формі) головний бухгалтер банку або інша уповноважена особа банку зазначає дату та час отримання заяви, дату закриття рахунку та засвідчує це своїм підписом. Заява про закриття поточного рахунку зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Отже, під час закриття поточного рахунку між банком та його клієнтом виникають зобов'язальні правовідносини з вчинення банком певних дій та зобов'язання про перерахування банком залишку коштів на рахунку клієнта банку згідно з платіжним дорученням клієнта банку, яке за своєю правовою природою є грошовим. Платіжне доручення про перерахування коштів клієнта виконується банком не пізніше наступного робочого дня і в цей же день рахунок вважається закритим, а дія договору поточного рахунку припиняється.

Відповідно до ч. 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Як зазначалось вище, позивач користуючись своїм правом на закриття рахунків, надав банку 06.04.2016р. заяви про закриття рахунків та перерахування залишку грошових коштів на інші рахунки позивача, відкриті в інших банківських установах. Однак, банком відповідних дій вчинено не було.

Як вбачається з довідки Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" від 17.05.2016 року, платіжне доручення №189 від 05.04.2016 року повернуто клієнту без виконання у зв'язку з закінченням строку платіжного доручення згідно з п.3.5 Інструкції НБУ №22 від 21.01.2014 р.

Станом на момент розгляду справи кошти позивача, які перебувають на його рахунках у відповідача за договором рахунка №43 від 25.01.2012 року відповідачем не повернуті.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначає, що у заявах про закриття поточного рахунку не зазначені суми, які підлягають перерахуванню, а також відсутнє найменування банку, дане твердження не приймається судом до уваги, оскільки заяви про закриття поточних рахунків від 05.04.2016 року містять всі необхідні реквізити.

Що стосується доводів відповідача в частині необхідності сплати клієнтом комісійної винагороди банку за закриття рахунків у загальному розмірі 900 грн. 00 коп

Відповідно до п.2.2 Договору Клієнт зобов'язаний сплачувати комісійну винагороду Банку за банківські послуги, отримані Клієнтом згідно з цим Договором відповідно до тарифів, а також комісійну винагороду інших банків, які беруть участь у наданні таких банківських послуг.

Як вбачається з Тарифів комісійної винагороди за надання банківських послуг за операціями в національній та іноземній валютах Клієнтам, затверджені протоколом Тарифного комітету Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" №7 від 02.02.2015 р., за закриття поточних рахунків Клієнта (за один рахунок в одній валюті) за ініціативою Клієнта сплачується комісійна винагорода у розмірі 150 грн. 00 коп.

Таким чином, за закриття поточних рахунків №3909, №3904, №3908, №3907, №3905, №3903 позивач повинен сплатити відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 900 грн. 00 коп.

Поточні рахунки №3909, №3904, №3908, №3907, №3905, №3903 Товариства з обмеженою відповідальністю "Юридична фірма "Городисський та партнери" не закриті, оскільки Банком не здійснені завершальні операції за рахунком, на них знаходяться грошові кошти, а тому обов'язок позивача по сплаті комісійної винагороди за закриття поточних рахунків Клієнта (за один рахунок в одній валюті) за ініціативою Клієнта не настав.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2016р. у справі № 910/6861/16 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово - інвестиційний банк" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду м. Києва від 18.05.2016р. у справі № 910/6861/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/6861/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Л.П. Зубець

С.О. Алданова