УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11.07.2016Справа № 910/12431/16

Суддя Дупляк О.М., розглянувши

позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів разом з заявою про забезпечення позову.

Згідно з п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, передбачених п.п.2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України. Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

На підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви (вих. № б/н від 30.06.2016) з додатками заявником надано фіскальний чек № 167 від 05.07.2016 вбачається, що відповідачам була направлена "позовна заява", проте в описі жодним чином не ідентифіковано, яка саме позовна заява була направлена, тобто не визначені реквізити позовної заяви (дата, номер). Отже, із наданого позивачем опису вкладень суд позбавлений можливості встановити, який саме позов (копія позову) був направлений відповідачу.

Вказане позбавляє суд можливості перевірити факт дотримання заявником вимог ст. 56 ГПК України та достовірно встановити факт направлення відповідачу копії саме позовної заяви поданої до суду, а не іншої.

За таких обставин, суд вважає, що заявником при подачі позову порушено положення п. 2 ст. 57 ГПК України, що є підставою у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України для повернення позовної заяви без розгляду.

Крім того, суд звертає увагу заявника, що ним не було додано до позовної заяви документів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі, як того вимагає п. 3 ст. 57 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Згідно з п. 3.1 Інструкції "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" затвердженої Постановою Правління НБУ від 21.01.2004 № 22 платіжні доручення мають містити такі обов'язкові реквізити, як: відбиток печатки платника, зразок якої заявлений банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки; підписи (підпис) відповідальних осіб платника, які уповноважені розпоряджатися рахунком і зразки підписів яких заявлені банку платника в картці зі зразками підписів та відбитка печатки; число, місяць та рік списання коштів з рахунку платника цифрами у форматі ДД/ММ/РРРР, які засвідчуються підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку.

Як вбачається з позовних матеріалів, надане заявником платіжне доручення № 40 від 01.07.2016 не відповідає вищевказаним вимогам, оскільки на зазначеному платіжному дорученні відсутній відбиток печатки платника та підпис відповідальної особи платника (позивача).

Крім того, як роз'яснено в п. 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору додається до позовної заяви і має містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідно реквізитів "призначення платежу" платіжних дорученнях № 40 від 01.07.2016 позовна заява жодним чином не ідентифікована, тобто не визначені реквізити позовної заяви (дата, номер), яка оплачується судовим збором, а також не зазначена сторона до якої заявлені позовні вимоги.

Також суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Виходячи із суті вказаної норми, при поданні позовної заяви до суду, на документі, що підтверджує сплату судового збору, має міститися підтвердження зарахування коштів сплачених як судовий збір до Державного бюджету України.

У платіжному дорученні № 40 від 01.07.2016, доданого до даної позовної заяви, відсутня відмітка про зарахування судового збору до державного бюджету України, тому відповідно у суду відсутні підстави вважати, що даний збір був зарахований до Державного бюджету України.

Отже, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Проте, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути заявникові без розгляду.

Суддя Дупляк О.М.