ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.07.2016р. Справа №905/1399/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Інкор і Ко",

, м.Маріуполь

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат

комунального господарства", , м.Дзержинськ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,

Новгородська селищна рада, м.Дзержинськ

про стягнення заборгованості в сумі 97113,17 грн.

Головуючий суддя Левшина Г.В.

Суддя Осадча А.М.

Суддя Уханьова О.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2-по дов.

від відповідача: ОСОБА_3-директор

від третьої особи: не зявився

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково - виробниче об'єднання "Інкор і Ко", м.Маріуполь, позивач, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ, про стягнення заборгованості в сумі 97113,17 грн.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на договір про надання послуг з постачання теплової енергії №435 від 25.10.2013р., додаткову угоду №1, акти №4, 4а від 09.04.2014р., рахунки-фактури №572, №573, №574, №575 від 30.04.2014р.

Відповідач у відзивах на позов №291 від 06.05.2016р. та №262 від 16.05.2016р. посилається на відсутність підписаного між сторонами акту звірки взаємних розрахунків, а також на невірний розрахунок позивачем вартості теплової енергії у квітні 2014р.

Згідно відзиву на позов від 19.07.2016р. №409 відповідачем проведене нарахування вартості теплової енергії за квітень 2014р., виходячи з її розподілу між населенням, бюджетом, іншими категоріями споживачів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 31.05.2016р. до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Новгородську селищну раду.

Третя особа будь-яких пояснень щодо обсягів спожитої у квітні 2014р. теплової енергії не надала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

25.10.2013р. між позивачем, відповідачем та Новгородською селищною радою був підписаний договір №435 про надання послуг з постачання теплової енергії.

Згідно з умовами зазначеного договору позивач прийняв на себе зобовязання надавати відповідачу вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а саме: постачати теплову енергію на період дії цього договору (за виключенням нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія у точці розмежування балансової принадлежності теплових мереж, відповідно до встановлених норм, а відповідач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Тариф на виробництво теплової енергії є складовою частиною, що затверджений органом місцевого самоврядування та перераховується на вартість Гкал. Тариф погоджується Головним управлінням житлово-комунального господарства Донецької облдержадміністрації та затверджується органом місцевого самоврядування. Тариф на послуги централізованого опалення становить: для населення 227,80 грн./1 Гкал без ПДВ, для бюджетних установ і організацій та інших споживачів 614,00 грн./1 Гкал без ПДВ, для соцкультсфери 614,00 грн./1Гкал без ПДВ (розділ 2 договору).

Додатковою угодою №1 до договору №435 від 25.10.2013р. було змінено тарифи на послуги з централізованого опалення: для населення - 240,00 грн./1 Гкал без ПДВ, для бюджетних установ і організацій та інших споживачів 832,00 грн./1 Гкал без ПДВ, для соцкультсфери 832,00 грн./1Гкал без ПДВ.

Згідно п.2.5 договору місячний обєм споживання відповідачем теплової енергії визначається відповідно затвердженого температурного графіку, діючого температурного режиму і показань вузла обліку, розміщеного у теплосиловому цеху позивача. З моменту прийняття комерційного вузла обліку позивача на межі балансової належності теплотрас, теплова енергія розраховується згідно двох показань: комерційного вузла обліку позивача (перший трубопровід), різниця показань вузла обліку, розміщеного у теплосиловому цеху виконавця та вузла обліку відповідача (другий трубопровід).

Цей договір укладений на 6 місяців в період з 15.10.2013р. по 15.04.2014р. (п.9.1 договору).

Згідно вимог ст.ст.525, 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускаються.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як встановлено судом, за умовами договору №435 від 25.10.2013р. позивачем протягом квітня 2014р. було надано відповідачу послуги з постачання теплової енергії.

Зокрема, згідно акту №4 від 09.04.2014р., складеного позивачем, відповідачем та Новгородською селишною радою, позивачем у квітні 2014р. було подано відповідачу теплову енергію у кількості 242,0 Гкал, у тому числі: населення 121,88 Гкал, бюджет 91,93 Гкал, інші 5,17 Гкал, комунально-побутові обєкти позивача та втрати 23.02 Гкал (втрати 3,59 Гкал). На вказаному акті міститься відмітка відповідача щодо підписання акту з наявністю заперечень.

09.04.2014р. позивачем, відповідачем та Новгородською селишною радою складено акт №4а, згідно якого встановлено:

- за приладами обліку з 01.04.2014р. по 09.04.2014р. (перший трубопровід) кількість тепла дорівнює: тепловий лічильник відповідача 212,95 Гкал, котельна позивача 216,4 Гкал та 25,6 Гкал, втрати у тепломережі позивача 3,59 Гкал;

- розрахунок спожитої теплової енергії з 01.04.2014р. по 09.04.2014р. (другий трубопровід) 25,46 Гкал.

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки-фактури №572 від 30.04.2014р. за спожиту теплову енергію у кількості 121,88 Гкал, №573 від 30.04.2014р. за спожиту теплову енергію у кількості 91,93 Гкал, №574 від 30.04.2014р. за спожиту теплову енергію у кількості 5,17 Гкал, №575 від 30.04.2014р. за спожиту теплову енергію у кількості 19,43 Гкал, тобто, за загальний обсяг спожитої у квітні 2014р. теплової енергії 238,41 Гкал.

Відповідач у відзиві на позов від 19.07.2014р. №409 підтвердив факт споживання у квітні 2014р. теплової енергії у обсязі 238,41 Гкал.

Пунктом 3.4 договору №435 від 25.10.2013р. передбачено, що розрахунки за теплову енергію здійснюються відповідачем шляхом перерахування на розрахунковий рахунок не пізніше 20 числа місяця 50% передплати від вартості місячного обєму теплової енергії, яка буде використана у наступному місяці. Кінцевий розрахунок за спожиту теплову енергію у поточному місяці здійснюється за фактом поставки, на підставі виставленого рахунку, протягом 10 банківських днів.

При цьому, як вказувалось вище, умовами договору №435 від 25.10.2013р. встановлено різні тарифи на послуги централізованого опалення для населення, для бюджетних установ і організацій та інших споживачів, для соцкультсфери.

Як встановлено судом, позивачем розрахунок вартості спожитої відповідачем теплової енергії проведено виходячи з відомостей споживання теплової енергії різними категоріями споживачів, зазначених у акті №4 від 09.04.2014р. За результатами такого розрахунку вартість теплової енергії нарахована позивачем у сумі 91113,17 грн. з урахуванням проведеного сторонами заліку зустрічних однорідних вимог на суму 3443,22 грн.

Проте, відповідач у відзивах на позов заперечує проти такого нарахування, посилаючись на ті обставини, що подальший розподіл теплової енергії між населенням, бюджетом, іншими категоріями споживачів здійснюється саме відповідачем, а відомості зазначені позивачем у акті №4 від 09.04.2014р. є невірними. Зокрема, за твердженням відповідача, з поставленої позивачем теплової енергії у кількості 238,41 Гкал населенням було спожито 154,8637 Гкал, бюджетом 66,3749 Гкал, іншими 5,5905 Гкал, комунально-побутовими обєктами позивача 11,5809 Гкал.

Згідно із ст.129 Конституції України однією з засад судочинства є змагальність.

За змістом ст.ст.4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Таким чином, змагальність полягає в тому, що сторони у процесуальній формі доводять перед судом свою правоту, за допомогою доказів переконують суд у правильності своєї правової позиції.

При цьому, принцип змагальності вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Як встановлено, умовами договору №435 від 25.10.2013р. передбачено облік споживання теплової енергії згідно двох показань комерційного вузла обліку позивача та різниці показань вузла обліку, розміщеного у теплосиловому цеху позивача та вузла обліку відповідача.

Інших способів визначення обсягів поставленої теплової енергії договір №435 від 25.10.2013р. не містить. При цьому, споживачем такої теплової енергії визначено саме відповідача, який й проводить розрахунки за отриману теплову енергію та роподіляє її в подальшому між іншими споживачами.

Тобто, за висновками суду, саме відповідач є особою, яка володіє відомостями щодо обсягів споживання теплової енергії населенням, бюджетом, іншими категоріями.

Як наслідок, суд приймає до уваги заперечення відповідача щодо невірного визначення позивачем вартості спожитої у квітні 2014р. теплової енергії.

Згідно проведеного відповідачем розрахунку, проти якого позивач не заперечує, заборгованість за отриману у квітні 2014р. теплову енергію становить 87045,06 грн.

Таким чином, свої зобовязання щодо своєчасної та повної сплати позивачу грошових коштів в сумі 87045,06 грн. всупереч ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України відповідач не виконав.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, проте, в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 10068,11 грн. є безпідставним, вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі 97113,17 грн. підлягають частковому задоволенню в сумі 87045,06 грн.

Судовий збір підлягає розподілу між сторонами пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4-3, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче обєднання "Інкор і Ко", м.Маріуполь до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", м.Дзержинськ про стягнення заборгованості в сумі 97113 грн. 17 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" (85295 м.Дзержинськ, с.Новгородське, вул.Артема, 1, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче обєднання "Інкор і Ко" (87534 м.Маріуполь, пр.Нахімова, 116А/184, ) заборгованість в сумі 87045 грн. 06 коп., судовий збір в сумі 1305 грн. 69 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні 20.07.2016р. оголошено повний текст рішення.

Головуючий суддя Г.В. Левшина

Суддя О.О. Уханьова

Суддя А.М. Осадча