КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"11" липня 2016 р. Справа №14-01/1494

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від прокуратури міста Києва - Вакулюк Д.С., посвідчення № 041070 від 03.02.16р.;

від ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" - Гонтарь О.М. довіреність № б/н від 05.11.15р.;

від ТОВ "АРРПЕК "А/РТЕК" - Надьожина Г.В. довіреність № б/н від 15.12.15р.;

від ПАТ "Черкасиобленерго" - Гушул С.В. довіреність № 2651/09-03 від 20.04.16р.;

від ДП "Енергоринок" - Гаркуша В.В. довіреність № 01/44-875 Д від 16.02.16р., Саква Д.Ю. довіреність № 01/44-843 Д від 18.12.15р., Савченко А.В. довіреність № 01/44-876Д від 23.02.16;

від МПП "Рапід" - Карнаухова І.М., довіреність № б/н від 18.08.15р.;

від Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - Усачова А.І., посвідчення №284 від 15.02.2016;

від Арбітражного керуючого - Литвин В.В., посвідчення № 215 від 20.02.2013,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 (суддя Хабазня Ю.А.) за заявою ініціюючого кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу "А/РТЕК" до боржника - відкритого акціонерного товариства "Черкасиобленерго" про визнання банкрутом.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 визнано державне підприємство "Енергоринок" конкурсним кредитором боржника на суму 114181825,99 грн., з яких підлягають задоволенню - 1818 грн. у першу чергу, 114179007,99 грн. у четверту чергу; 1000 грн. у шосту чергу. У решті вимог державному підприємству "Енергоринок" відмовлено. Припинено розгляд вимог про визнання конкурсним кредитором закритого акціонерного товариства "Черкасизалізобетон" повністю, на суму 406663 грн.

При прийнятті вказаної ухвали в частині припинення розгляду вимог про визнання конкурсним кредитором закритого акціонерного товариства "Черкасизалізобетон" суд виходив з того, що вказане товарситво ліквідовано як юридичну особу у зв'язку із затвердженням звіту та ліквідаційного балансу ухвалою господарського суду Черкаської області від 21.09.2006 у справі №14/2671, останнє виключено з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" 03.12.2015 звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 в частині визнання кредиторських вимог закритого акціонерного товариства "Черкасизалізобетон" припиненими та в частині визнання державного підприємства "Енергоринок" конкурсним кредитором на суму 114 179 007,99 грн.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на договір від 17.05.2006, згідно якого ЗАТ "Черкасизалізобетон" відступило ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" право вимоги до боржника - ВАТ "Черкасиобленерго".

При здійсненні апеляційного провадження судом апеляційної інстанції 23.02.2016 по даній справі призначено судову експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання:

- чи підтверджується документально заявлений у кредиторських вимогах ДП "Енергоринок" розмір заборгованості ВАТ "Черкасиобленерго" (ПАТ "Черкасиобленерго") в сумі 114179007,99 грн станом на 07.02.2013, який розмір підтверджується і в який період виникла така заборгованість ?

- чи зараховувались (відповідно до положень укладених договорів та норм чинного законодавства) суми грошових коштів надмірно сплачених ПАТ "Черкасиобленерго" за куповану на оптовому ринку електричну енергію протягом 1999 року та у період з вересня 2002 по січень 2004 року та заборгованість, стягнуту за рішенням господарського суду Черкаської області від 27.01.2006 у справі №10-14/123, у бухгалтерських обліках ДП "Енергоринок" та ПАТ "Черкасиобленерго" ?

- чи погасили суми здійснених ПАТ "Черкасиобленерго" переплат за куповану електроенергію на користь ДП "Енергоринок" за період з 01.01.1999 по 23.02.2013 суми заборгованості, які виникла протягом 1999 року та у період з вересня 2002 по січень 2004 року та заборгованість в сумі 100670443,12 грн, стягнену за рішенням господарського суду Черкаської області від 27.01.2006 у справі №10-14/123, яка заявлена в якості конкурсних вимог ДП "Енергоринок" у справі про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго"?

- в якій сумі фактично погашено (з урахуванням переплат та заліків або інших зарахувань, в т.ч. передбачених Законом №2711-ІV, заявлений ДП "Енергоринок" у справі про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго" борг у розмірі 283172939,92 грн ?

При цьому, провадження у справі №14-01/1494 було зупинено до надходження висновку та повернення матеріалів справи до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 в частині зупинення провадження у справі №14-01/1494 скасовано.

Представниками ПАТ "Черкасиобленерго", ТОВ "АРРПЕК "А/РТЕК", МПП "Рапід" було подано до суду клопотання про направлення матеріалів даної справи до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення. призначеної ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 судової експертизи.

Вказані клопотання мотивовані тим, що оскільки постановою Вищого господарського суду України від 25.04.2016 ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 23.02.2016 скасовано лише в частині зупинення провадження у справі №14-01/1494, а в частині призначення експертизи вона є чинною, матеріали справи слід направити до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Колегія суддів, розглянувши подані клопотання, дійшла висновку про їх відхилення, з огляду на наступне.

У зв'язку з тим, що колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" (апелянт) на час подання апеляційної скарги не набуло статусу учасника провадження у справі про банкрутство, відтак не має повноважень на оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 в апеляційному порядку, підстави для проведення експертизи відсутні.

Так, враховуючи те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 було безпідставно порушене, у зв'язку з тим, що апелянт не мав повноважень на оскарження ухвали через ненабуття статусу учасника провадження у справі про банкрутство, дана справа не підлягає розгляду апеляційним судом по суті.

Таким чином, направлення матеріалів справи для проведення експертизи є безпідставним.

Так, в ході апеляційного провадження ДП "Енергоринок" заявлено клопотання про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Черкасизалізобетонстрой".

В обґрунтування поданого клопотання заявник посилається на те, що ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" на час подання апеляційної скарги не набуло статусу учасника провадження у справі про банкрутство, відтак не має повноважень на оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 в апеляційному порядку.

В судовому засіданні 11.07.2016 представники ДП "Енергоринок" підтримали вказане клопотання.

Представники апелянта - товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" та боржника - відкритого акціонерного товариства "Черкасиобленерго" надали пояснення, якими заперечили проти заявленого клопотання.

Представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг та прокурор по справі надали пояснення, якими підтримали клопотання державного підприємства "Енергоринок".

Представники ініціюючого кредитора - товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу "А/РТЕК" та малого підприємства "Рапід" у судовому засіданні, заперечили проти клопотання державного підприємства "Енергоринок".

Розглянувши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з наступних підстав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 порушено провадження у даній справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу "А/РТЕК" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів

Ухвалою суду від 13.09.2004 визнано вимоги кредиторів - товариства з обмеженою відповідальністю "Агентство регіонального розвитку паливно-енергетичного комплексу "А/РТЕК" на суму 37496559,08 грн., товариства з обмеженою відповідальністю "Транснова" на суму 17844920 грн., малого приватного підприємства "Рапід" на суму 150466 грн. та визначено черговість погашення цих вимог у четверту чергу

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 визнано державне підприємство "Енергоринок" конкурсним кредитором боржника на суму 114181825,99 грн., з яких підлягають задоволенню - 1818 грн. у першу чергу, 114179007,99 грн. у четверту чергу; 1000 грн. у шосту чергу. У решті вимог державному підприємству "Енергоринок" відмовлено. Припинено розгляд вимог про визнання конкурсним кредитором закритого акціонерного товариства "Черкасизалізобетон" повністю, на суму 406663 грн.

Як вже було зазначено, ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" оскаржено вказану ухвалу суду в апеляційному порядку.

Зазначена апеляційна скарга була прийнята судом до провадження ухвалою від 14.12.2015.

Разом з тим, провадження за вказаною скаргою ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" на час подання апеляційної скарги не набуло статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а отже відповідно не має повноважень на оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 в апеляційному порядку.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).

Згідно частини 1 статті 2 Закону провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Виходячи з положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", застосування та користування правами на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження рішення суду здійснюється у випадках та порядку, встановлених законом.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Згідно з ч. 6 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відтак, в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Аналогічної позиції про те, що правом оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство наділені лише учасники такої справи дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема, у постановах від 06.04.2016 у справі № 914/4284/15, від 01.03.2016 у справі № 904/5631/15, від 11.05.2016 у справі № 927/84/16, від 16.03.2016 у справі № Б-48/67-09, від 16.03.2016 у справі №10/44/2011/5003.

У відповідності до ст. 1 Закону учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Згідно із ст. 1 Закону сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник.

Також, згідно зі ст. 1 Закону кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

У ч. 3 ст. 95 Закону визначено особливий порядок виявлення кредиторів боржника, який ліквідується власником, за яким кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Слід відзначити, що заяви кредиторів про грошові вимоги до боржника, що ліквідується власником, подаються безпосередньо до господарського суду та оплачуються судовим збором. Розгляд грошових вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарським судом затверджується реєстр вимог кредиторів.

Згідно із частиною 4 статті 23 Закону особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Слід звернути увагу, що звернення до господарського суду з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство - це право кредитора.

Крім випадків, прямо передбачених Законом, господарський суд не може включити відповідні грошові вимоги до реєстру вимог кредиторів поза волею кредитора. Такі випадки передбачені частиною 8 статті 23 Закону, відповідно до якої розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника. Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та/або даними обліку боржника.

Отже, особа, яка має грошові вимоги до боржника набуває статусу кредитора лише після подачі у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього така особа отримує процесуальне право на оскарження судових рішень у справі про банкрутство.

У даному випадку апеляційним судом встановлено, що заявник апеляційної скарги - ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" із заявою до боржника у встановлені Законом порядку та строки з кредиторськими вимогами не звертався (наведена обставина також підтверджена представником апелянта в судовому засіданні), у передбаченому порядку статусу учасника справи про банкрутство не набув.

Отже, ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" не набуло статусу кредитора, а відтак і статусу учасника справи про банкрутство в розумінні ст. 1 Закону.

Наведена обставина виключає можливість оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 про банкрутство вказаною особою.

Крім цього, апелянтом доказів щодо порушення його прав до суду не надано.

Стосовно посилань апелянта на договір від 17.05.2006, згідно якого ЗАТ "Черкасизалізобетон" відступило ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" право вимоги до боржника - ВАТ "Черкасиобленерго", слід зазначити наступне.

Порядок процесуального правонаступництва врегульований ст. 25 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, зокрема, що у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

Так, у даному випадку, апелянт не набув статусу кредитора у даній справі про банкрутство, в розумінні ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки, застосування процесуального правонаступництва у справі про банкрутство тягне за собою зміни до реєстру вимог кредиторів боржника та повинно бути вчинено господарським судом першої інстанції на підставі всебічного та повного розгляду всіх обставин справи.

З огляду на викладене, посилання апелянта на договір від 17.05.2006, згідно якого ЗАТ "Черкасизалізобетон" відступило ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" право вимоги до боржника - ВАТ "Черкасиобленерго" не підтверджують обставин набуття апелянтом статусу учасника справи про банкрутство та не доводять порушення прав ТОВ "Черкасизалізобетонстрой".

Отже, оскільки ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" не набуло статусу кредитора, а відтак і статусу учасника справи про банкрутство, правом оскарження ухвали господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 вказана особа у зв'язку з цим не наділена.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Черкасизалізобетонстрой" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494 підлягає припиненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, як безпідставно порушене.

Аналогічної позиції щодо припинення апеляційного провадження у вказаних випадках на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України дотримується також Вищий господарський суд України зокрема, у постановах від 06.04.2016 у справі № 914/4284/15, від 01.03.2016 у справі № 904/5631/15, від 11.05.2016 у справі № 927/84/16, від 16.03.2016 у справі № Б-48/67-09, від 16.03.2016 у справі №10/44/2011/5003.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги повертаються апелянту, оскільки відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" на ухвалу господарського суду Черкаської області від 07.02.2013 у справі №14-01/1494.

2. Повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Черкасизалізобетонстрой" (м. Черкаси, провулок 20 Партз'їзду, б. 2, код за ) з Державного бюджету України сплачену згідно квитанції від 01.12.2015 №55 суму судового збору у розмірі 1 218 грн. Підставою повернення судового збору є дана ухвала підписана колегією суддів та скріплена гербовою печаткою суду.

3. Матеріали справи №14-01/1494 повернути до господарського суду Черкаської області.

4. Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко