РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016Справа №910/20432/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-2007"

До: Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Універсальна"

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль"

про стягнення 113 080,34 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Ковальова С.В., довіреність № б/н від 07.03.2016

від відповідача: Лисенко В.А., довіреність № 4216D/2016 від 12.05.2016

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Основа-2007" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про стягнення страхового відшкодування в сумі 113 080,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог заявник посилався на неналежне виконання Публічним акціонерним товариством "Страхова компанія "Універсальна" своїх зобов'язань за договором №2217/205/004849 від 20.06.2014р. добровільного страхування майна в частині здійснення виплати страхового відшкодування за наслідками пошкодження об'єкту страхування.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, проте в клопотанні б/н від 16.09.2015р. просив суд призначити по справі судову експертизу з метою встановлення розміру матеріальної шкоду, заподіяної власнику майна за наслідками страхового випадку, оскільки, як зазначає відповідач, відповідно до умов договору №2217/205/004849 від 20.06.2014р. розмір збитку, заподіяного застрахованому майну, визначається, зокрема, на основі документів, що підтверджують розмір збитку, з урахуванням середньоринкових цін на матеріали і роботи, що діють на момент настання страхового випадку у місцевості розташування застрахованого майна, та з урахуванням зносу застрахованого майна.

Ухвалою від 11.08.2015р. Господарського суду міста Києва залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", м.Київ.

Третя особа у судові засідання 26.08.2015р. та 16.09.2015р. не з'явилась, представників не направила, правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, не скористалась. При цьому, за висновками суду, вказаний учасник судового процесу був належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору з огляду на наявні в матеріалах поштові повідомлення №464 та №413.

Ухвалою від 16.09.2015р. Господарським судом міста Києва по вказаній справі призначена судова експертиза, а справу скеровано до Дніпропетровського НДІ судових експертиз.

Розпорядженням № 04-23/155 від 03.02.2016р. справу № 910/20432/15 передано на повторний автоматичний розподіл, у зв'язку припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді ОСОБА_1, внаслідок якого справу-замінник передано судді Мельнику В.І.

21.04.2016р. вказана справа повернулась до суду з експертним висновком № 5014/5015-15 від 08.04.2016р., внаслідок чого провадження у справі поновлено ухвалою суду від 10.05.2016р. та призначено до розгляду на 27.05.2016р.

27.05.2016р.позивач подав через відділ діловодства суду письмові пояснення по справі.

27.05.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення справі.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи.

22.06.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду заяву про збільшення позовних вимог.

24.06.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні надав пояснення по справі, проти позову заперечив.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.06.2014 р. між позивачем та відповідачем укладено договір добровільного страхування майна № 2217/205/004849, згідно якого відповідач взяв на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку, передбаченого договором страхування, виплатити на умовах договору страхування страхове відшкодування, а позивач зобов'язався своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати умови договору страхування.

Договором страхування передбачено, що вигодонабувача є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль».

Вищевказаним договором було застраховане майно позивача, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., Запорізький район, с. Степне, вул. Урожайна, буд. 16, перелік якого передбачений у п. 3.1. договору страхування № 2217/205/004849 від 20.06.2014р.

Як зазначено в позовній заяві, 30.12.2014р. на території Запорізької обл. були складні погодні умови, внаслідок чого відбулося стихійне гідрометереологічне явище, а саме сильний снігопад, під час якого було пошкоджено застраховане майно: виробничу нерухомість (адміністративно-складску будівлю - літ. Н-2).

Позивач звернувся до Степненської сільської ради та ЗМУ ГУ ДСНС України в Запорізькій обл. з повідомленням про настання страхового випадку, в результаті чого було складено акт, який доданий до матеріалів справи, про руйнування застрахованого майна в результаті великих опадів мокрого снігу.

ТОВ "Основа-2007" повідомило страхову компанію ПАТ «Страхова компанія "Універсальна" про вказаний страховий випадок та надало передбачені договором страхування документи.

Відповідно до п. 3.1.3. договору страхування погоджена страхова сума виробничої нерухомості (адміністративно-складської будівлі) у розмірі 3 136 300,00 грн., франшиза складає 5 % від страхової суми у розмірі 156 815,00 грн.

Пунктом 8.9. договору страхування визначено, що страховик приймає рішення про виплату страхового відшкодування протягом 10 робочих днів після отримання всіх необхідних документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків, складає страховий акт.

Пунктом 8.11. договору визначено зобов'язання страховика провести виплату страхового відшкодування протягом 10 календарних днів з дня прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

31.12.2014р. було проведено огляд застрахованого майна суб'єктом оціночної діяльності ОСОБА_3, в якому взяли участь позивач та відповідач.

Відповідно до звіту оцінки, який був направлений позивачу, ринкова вартість прямих збитків в зв'язку з обрушенням навісу на об'єкті позивача 30.12.2014р. становить 223 404,00 грн., з урахуванням ПДВ.

На виконання умов договору страхування, а саме п. 12.1.2., вигодонабувач надав згоду на здійснення виплати на поточний рахунок позивача та 09.02.2015р. позивачем було направлено на адресу відповідача вказане повідомлення, заяву про безготівковий перерахунок страхового відшкодування на рахунок позивача.

Відповідачем було складено розрахунок страхового відшкодування, відповідно до якого визначено страхове відшкодування у розмірі 258 408,00 грн. з урахуванням зносу 25%, крім того з вирахуванням франшизи у розмірі 156 815,00 грн., страхова виплата становить 66 589,00 грн.

Не погоджуючись з висновком експерта ОСОБА_3 та розрахунком відповідача, позивач, відповідно до п. 8.2.2. договору страхування, залучив незалежного експерта для проведення незалежної експертної оцінки, про що повідомив відповідача.

26.02.2015р. було проведене експертне дослідження майна Запорізькою торгово-промисловою палатою, висновок експертного дослідження був направлений позивачем на адресу відповідача з повідомленням про здійснення нового розрахунку страхового відшкодування.

Виходячи із матеріалів справи, вищезазначені документи були отримані відповідачем 13.03.2015р., про що свідчить рекомендоване повідомленя про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Згідно висновку експертного дослідження №ОС-25 від 26.02.15р., здійсненого начальником сектору судових будівельно-технічних експертиз Запорізької торгово-промислової палати Безотосним В.А., вартість збитку з врахуванням коефіцієнту зносу становить 309 498,90 грн.

На підставі зазначеного висновку експертного дослідження №ОС-25 від 26.02.15р., з врахуванням франшизи у розмірі 156 815,00 грн., позивачем було зроблено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 86 094,90 грн.

Відповідач не погодився з висновком експертного дослідження №ОС-25 від 26.02.15р. та 20.03.2015р. сплатив на рахунок позивача страхове відшкодування за проведеним звітом про оцінку вартості майна суб'єктом оціночної діяльності, провідним оцінювачем ОСОБА_3, у розмірі 66 589,00 грн., яке підтверджується банківською випискою № 011 від 20.03.2015р. На підставі вищезазаначної оцінки вартості майна проведеною ОСОБА_3, страховою компанією було відмовлено у перерахуванні суми страхового відшкодування.

За твердженням позивача, страхова компанія зобов'язана була в термін до 27.03.2015 р. прийняти рішення про здійснення страхової виплати та здійснити виплату страхового відшкодування до 06.04.2015р., враховуючи здійснену оплату у розмірі 66 589,00 грн. 20.03.2015р.

Враховуючи не повну виплату коштів страховою компанією та порушенням прав позивача, останній подав на розгляд суду позов, в якому просив суд стягнути з відповідача 86 094,90 грн. - основного боргу, 12 171,22 грн. - пені, 608,56 грн. - 3% річних за використання коштів, 14 205,66 грн. - втрат від інфляції та судовий збір.

Відповідно до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України, для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з приписами ст. 42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. При необхідності господарський суд може призначити повторну судову експертизу і доручити її проведення іншому судовому експерту.

16.09.2016р. суд призначив судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

На вирішення судових експертів були винесені такі питання: які пошкодження було завдано нерухомому майну, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; який розмір матеріальної шкоди було завдано Товариству з обмеженою відповідальністю "0снова-2007" пошкодженням нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; який розмір витрат для відтворення/відновлення нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16 та пошкодженого внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р. є обгрунтованим з урахуванням умов договору №2217/205/004849 від 20.06.2014р.?; чи перевищує вартість необхідних на відновлення нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, витрат розмір дійсної вартості застрахованого майна?; якщо так, то яка сума грошових коштів є необхідною для придбання чи виготовлення майна, аналогічного об'єкту дослідження?; яка дійсна вартість нерухомого майна, з врахуванням зносу, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, станом на момент настання гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?; яка вартість залишків нерухомого майна, розташованого в Запорізькій обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, після настання гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р.?

Відповідно до висновку судового експерту № 5014/5015-15 від 08.04.2016р. Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, який надійшов до суду 21.04.2016р., нерухомому майну, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, внаслідок гідрометереологічного явища - сильного снігопаду 30.12.2014р., було завдано такі пошкодження: покриття з оцинкованого профлиста (834 м2), товщина 0,75 мм; ферми поперечні , 50х50х2 мм (10 шт., дожина 13,4); прогони з «мініферми» (4 прогони, дожина 60 м. кожен); вертикальні зв'язки (1 поздовжня ферми довжиною 60 м.); прогони звичайні (5 прогонів по 60 м. кожен); горизонтальні зв'язки (2 зв`язки з 2-х перехрещених труб по 7,6 м. кожен); опори (10 опор висотою 3,4 кожен).

Висновком експерта встановлено, що позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 300 232 грн., у такому ж розмірі складають витрати для відтворення/відновлення нерухомого майна.

Вартість необхідних на відновлення пошкодженого нерухомого майна перевищує витрати страхового відшкодування, але менше витрат дійсної вартості застрахованого майна в цілому.

Для придбання чи виготовлення майна, яке аналогічне майну позивача, необхідна сума складає 300 232 грн.

Експертом визначена вартість майна, яке знаходиться за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, у розмірі 300 232 грн.

Щодо вартості залишків нерухомого майна, експерт зазначив, що таке питання не відноситься до компетенції судового експерта-будівельника, проте зазначив, що вартість та обсяг залишків нерухомого майна визначається балансоутримувачем даного майна на підставі акту комісії, в якому фіксується опис та обсяг пошкодженого майна та матеріалів, можливість використання їх у подальшому в будівництві.

Позивач у своїх поясненнях, вказав, що висновок експерта № 5014/5015-15 від 08.04.2016р. підтверджує позовні вимоги позивача, проте зазначив, що розрахунок пошкодження поверхні навісу (профнастілу) наданий Запорізькою торгово-промисловою палатою є більш точним, у зв'язку з врахуванням запасів на нахлест, які не враховувалися експертом Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ.

У своєму відзиві на позовну заяву, відповідач стверджує, що висновок експерта №5014/5015-15 від 08.04.2016р. підтвердив обґрунтованість розрахунків, які зазначені у звіті ОСОБА_3, оскільки вартість ремонтних робіт, зазначена у висновку експерта №5014/5015-15, менша ніж у звіті ОСОБА_3 Також, відповідач просив суду врахувати, період дослідження об'єкту, так як огляд майна проводився експертом 12.01.2016р., а будівельно-ремонтні роботи проводилися у 2015р. Отже, експерт не мав можливості визначити фізичний знос на момент настання страхового випадку 30.12.2104р. Крім того, відповідач зазначає,що судовим експертом не визначено вартість залишків нерухомого майна, оскільки це не відноситься до його компетенції.

Однак, заперечення відповідача щодо не можливості визначити експертом фізичний знос майна станом на 30.12.2014р. спростовуються наданим аналізом дослідження в експертному висновку Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ, а саме в дослідницькій частині по питанню 4.2., експертом визначається шляхом порівняння технічної документації застрахованого майна та ознак, які виявлені під час обстеження.

Окрім того, по питанню 4.3. експертом Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ зазначено, що вартість залишків нерухомого майна визначається його балансоутримувачем, а тому не враховується при розрахунку суми страхового відшкодування.

Також, суд зазначає, що висновок судової експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України зроблений з урахуванням всіх фактичних обставин справи та наданих документів.

Таким чином, у зв'язку з пошкодженням майна за адресою: Запорізька обл., с.Степне, вул.Урожайна, буд.16, розмір майнової шкоди завдану позивачу складає 300 232 грн.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 23.03.2012 р. "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", у перевірці й оцінці експертного висновку господарським судам слід з'ясовувати:

- чи було додержано вимоги законодавства у призначенні та проведенні судової експертизи;

- чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі;

- компетентність експерта, якщо проведення судової експертизи доручено окремій особі, і чи не вийшов він за межі своїх повноважень;

- повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним;

- узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком судової експертизи;

- обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Висновок експерта № 5014/5015-15 від 08.04.2016р. Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ, який надійшов до суду 21.04.2016р. зроблений з урахуванням всіх фактичних обставин справи, містить повні та обґрунтовані відповіді на всі поставленні запитання.

На підставі висновку експерта № 5014/5015-15 від 08.04.2016р. позивачем було виготовлено розрахунок заборгованості та надано заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 76 828,00 грн. - суму основного боргу, 47 885,95 грн. - пені, 29 812,80 грн. - інфляційних втрат, 2 917,00 грн. - 3 % річних та судовий збір у розмірі 16 554,28 грн.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 979 ЦК України визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язаний сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість господарський суд вважає, що слід зважити на висновок експертизи №5014/5015-15 від 08.04.2016р. Дніпропетровського НДІ судових експертиз МЮУ, оскільки, по-перше, він складений експертом, який має спеціальну освіту та кваліфікацію за спеціальностями: дослідження об'єктів нерухомості, будівельних матеріалів, конструкцій та відповідних документів, розподіл земель та визначення порядку користування змельними ділянками, визначення оціночної вартості будівельних об'єктів та споруд. У суду відсутні будь-які підстави ставити під сумнів правильність висновків експерта, по-друге, експерта попереджено про кримінальну відповідальність по ст. ст. 384, 385 КК України.

На підставі викладеного, враховуючи, що наявні у справі матеріали свідчать про обгрунтованість вимог позивача, позовні вимоги в частині стягнення 76 828,00 грн. (300 232 грн. майнова шкода - 156 815 грн. франшиза - 66 589 грн. часткова сплата відповідачем = 76 828 грн.) - сума основного боргу, 29 812,80 грн. - інфляційні втрати, 2 917,00 грн. - 3 % річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також було заявлено до стягнення з відповідача 47 885,95 грн. - пені, проте суд вирішив здійснити перерахунок вказаної суми пені, виходячи з наступного.

Згідно ч. 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", положеннями якого встановлено, що за прострочку платежу, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін (ст. 1 Закону). Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За таких обставин, враховуючи передбачений умовами договору розмір штрафних санкцій, а саме пені, проте розмір якої перевищує розмір встановлений законом, стягненню в примусовому порядку підлягає сума обмежена законодавством, в свою чергу умови договору зокрема в частині сплати штрафних санкцій у більшому розмірі є обов'язковими для сторін та можуть бути виконані в добровільному порядку.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/211 від 07.04.2008р. "Про деякі питання практики застосування норм Цивільного та Господарського кодексів України" у п. 49 якого зазначено, що положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" не встановлюють обмежень щодо визначення розміру пені, а передбачають обмеження розміру пені, що підлягає стягненню.

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Сума пені, що підлягає стягненню з відповідача за розрахунком суду складає 23 061 грн. - в межах строку встановленого законом (не більше ніж за 6 місяців), тобто за період з 20.03.2015р. (часткової сплати відповідачем) по 20.09.2015р.

Внаслідок чого, суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача пропорційно розмір задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" (, 01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, 9) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Основа-2007" (, 69063, м. Запоріжжя, вул. Горького, буд. 3) основний борг у розмірі 76 828 (сімдесят шість тисяч вісімсот двадцять вісім) грн. 00 коп., пеню у розмірі 23 061 (двадцять три тисячі шістдесят одна) грн., інфляційні втрати в розмірі 29 812 (двадцять девять тисяч вісімсот дванадцять) грн. 80 коп., 3% річних у розмірі 2 917 (дві тисячі дев'ятсот сімнадцять) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 989 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 28 коп.

В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 11.07.2016р. )

Суддя В.І.Мельник