Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" липня 2016 р. Справа № 906/518/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №б/н від 23.05.2016р.

від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Спільного малого підприємства "СЕВІ" (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка Агро" с. Стара Олександрівка, Червоноармійського р-ну, Житомирської обл.)

про стягнення 288000,00 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення на його користь з відповідача ТОВ "Староолександарівка Агро" 288 000, 00 грн. заборгованості по поверненню безвідсоткової фінансової допомоги.

Ухвалою від 31.05.2016р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст. 64-65 ГПК України.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просить суд їх задовольнити.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, яке наявне в матеріалах справи, причини неявки суду не повідомив. Однак в судовому засіданні представник відповідача 23.06.2016 позов визнала.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для розгляду справи по суті, справа розглядається у відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд, -

ВСТАНОВИВ:

05 травня 2015 року між Спільним малим підприємством "СЕВІ" (позикодавець- як сторона-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка Агро" (позичальник - як сторона-2) було укладено Договір № 050515-01 (надалі договір) про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі.

Згідно п. 1 розділу 1 Договору в порядку та умовах, визначених цим договором, Позикодавець надає Позичальнику безвідсоткову фінансову допомогу на зворотній основі, а Позичальник зобов'язується повернути її в термін, визначений договором

Відповідно до п. 2.1. розділу 2 Договору зазначено, що розмір допомоги за цим договором становить 50000,00грн. ОСОБА_2 надається з метою поповнення обігових коштів позичальника (п.2.2 договору).

В п.п. 3.2. розділу 3 даного Договору зазначено, що допомога надасться шляхом переказу платіжним дорученням безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Позичальника .

П.п. 4.1. розділу 4 Договору зазначено, що строк на який надається допомога становить 12 календарних місяців з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника в банківській установі, що її обслуговує.

Згідно п. 5.1 розділу 5 Договору зазначено, що позикодавець зобов'язується повернути допомогу в розмірі вказаному у п. 2.1 даного договору, в строк, встановлений п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 5.2. розділу 5 Договору зазначено, що повернення грошових коштів проводиться шляхом переказу платіжним дорученням безготівкових грошових коштів на поточний рахунок Позикодавця.

Пунктом 5.3 розділу 5 Договору сторони встановили, що допомога вважається повернутою з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок позикодавця в банківській установі, що її обслуговує.

Відповідно до п. 7.1 Договору , даний договір підписується уповноваженими представниками сторін, скріплюється печатками та вважається укладеним з моменту надання допомоги.

Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов"язань відповідно до п. 7.2 договору.

14 травня 2015 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Додатковий договір № 1 до Договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі № 050515-01 від 05.05.2015 р.

Відповідно до п. 1 цієї Додаткового договору №1 Позивач зобов'язувався надати додатково Відповідачу ОСОБА_2 у розмірі 143000 (сто сорок три тисячі) гривень.

20 травня 2015 р. між Позивачем та Відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору про надання безвідсоткової фінансової допомоги на зворотній основі № 050515-01 від 05.05.2015 р.

Відповідно до п. 1 цього Додаткового договору №2 Позивач зобов'язувався надати додатково Відповідачу ОСОБА_2 у розмірі 95000 (дев'яносто п'ять тисяч) гривень.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання передбачені Договором, Додатковим договором №1, та Додатковим договором №2, зрахувавши на рахунок Відповідача:

- 05.05.2015 року - 50 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №64 від 05.05.2015 р. (копія додається);

- 14.05.2015 року - 143000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №87 від 14.05.2015 р. (копія додається);

- 20.05.2015 року - 25 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №90 від 20.05.2015 р. (копія додається);

- 22.05.2015 року - 70 000 грн., що підтверджується платіжним дорученням №709 від 22.05.2015 р. (копія додається).

Проте як зазначив позивач станом на день розгляду справи відповідачем позика не повернута.

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач свої зобов'язання по погашенню позики не виконав, грошові кошти згідно умов договору не повернув.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статями 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже мотивовано судом , підпунктом 4.1. розділу 4 Договору зазначено, що строк на який надається допомога становить 12 календарних місяців з моменту зарахування грошових коштів на поточний рахунок позичальника в банківській установі, що її обслуговує.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення коштів, у зв'язку із чим, у відповідача виникла заборгованість за договором яка підлягає стягненню з останнього.

Відповідно до ст. ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів обґрунтованість позову про примусове стягнення з відповідача коштів, наданих в якості поворотної безвідсоткової фінансової допомоги з підстав ухилення останнього від їх повернення у строки, встановлені договором.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Староолександрівка Агро" (12043, Житомирська обл., Червоноармійський р-н, с. Стара Олександрівка, вул Червоноармійська, 63 ) на користь Спільного малого підприємства "СЕВІ" (10025, Житомирська обл., м. Житомир, вул. Павла Сингаївського, 4 офіс 2):

- 288000,00грн. поворотної безвідсоткової фінансової допомоги;

- 4320,00грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13 липня 2016року

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу ( простою)

3- відповідачу ( рек. з пов. )