ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р.Справа № 9/332/05
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: С.В. Таран,
Суддів: Л.О. Будішевської, М.А. Мишкіної,
при секретарі судового засідання О.М. Шитря,
за участю представників:
від позивача - О.О. Троян, довіреність №01/53-644/1 від 28.12.2015;
від відповідача - участі не брали;
від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - участі не брали;
від Установи 28 Управління начальника робіт - В.В. Деміда, довіреність №261 від 26.12.2014;
від Міністерства оборони України - Ю.І. Добров, довіреність №220/770/д від 25.12.2015;
розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго
на ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2016 про заміну сторони у виконавчому провадженні
у справі №9/332/05
за позовом: публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго
до відповідача: Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 23460,38 грн
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2016 у справі №9/332/05 (суддя С.М. Коваль) в задоволенні подання Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про заміну сторони у виконавчому провадженні відмовлено.
Не погодившись з прийнятою ухвалою, публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2016 у справі №9/332/05 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити подання, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав. У відзиві на апеляційну скаргу Установа 28 Управління начальника робіт просила залишити її без задоволення.
У судовому засіданні 14.07.2016 представник позивача апеляційну скаргу підтримав, представники відповідача та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області участі не брали, хоча були належним чином сповіщені про час та місце його проведення, що підтверджуються матеріалами справи (том V а.с. 31, 34-36).
Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм права, судова колегія дійшла наступних висновків.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 08.12.2005 у справі №9/332/05 позовні вимоги задоволено: стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь відкритого акціонерного товариства Енергопостачальна компанія Миколаївобленерго 23460,38 грн боргу, 234,6 грн державного мита та 118 грн витрат на інформаційно-технічні послуги по забезпеченню судового процесу (том І а.с. 54-55).
На виконання вказаного рішення Господарським судом Миколаївської області 19.12.2005 видано відповідні накази №9/332/05 (том І а.с.56,57), на підставі яких 06.06.2014 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області винесені постанови про відкриття виконавчого провадження ВП№43621145, ВП№43621212 (том IV а.с. 5, 6).
07.08.2015 Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області звернувся до Господарського суду Миколаївської області з поданням про заміну сторони у виконавчому провадженні №43621212, №43621145 з виконання наказів від 19.12.2005 по справі №9/332/05, в якому просив замінити боржника Військову частину НОМЕР_1 на його правонаступника- Установу 28 Управління начальника робіт.
Відмовляючи в задоволенні зазначеного подання місцевий господарський суд виходив з недоведенності заявником факту ліквідації Військової частини НОМЕР_1 .
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з висновком Господарського суду Миколаївської області щодо відмови в задоволенні подання органу виконання судових рішень з наступних підстав.
Виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя.
Заміна сторони на цій стадії може відбуватись лише на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, оскільки відносини, пов`язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.
Саме таку правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 №923/945/13.
Відповідно частини п`ятої статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що була чинною станом на день звернення органу державної виконавчої служби з відповідним поданням) у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, власне ім`я чи по батькові (для фізичної особи), державний виконавець за наявності підтверджуючих документів своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, змінює назву сторони виконавчого провадження.
Статтею 25 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб`єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.
Процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи зі складу спірного матеріального правовідношення.
Обов`язок доказування факту правонаступництва покладається на особу, яка звертається з відповідною заявою: або на державного виконавця, або на заінтересовану сторону.
На підтвердження факту правонаступництва Установою 28 Управління начальника робіт прав та обов`язків відповідача у даній справі заявником подано: ліквідаційний акт від 16.06.2006 по розформуванню 210 управління начальника робіт (ВЧ НОМЕР_1 ); архівну довідку Галузевого державного архіву Міністерства оборони Українивід 22.06.2015; акт приймання-передачі документів від 03.02.2006 по земельній ділянці; лист першого заступника начальника Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України №322/1/2651 від 21.07.2015, витяг із Директиви Міністерства оборони України від 20.04.2005 №Д-322/1/010, лист Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Управління державної виконавчої служби від 04.09.2015 №322/1/7797 (том IV а.с. 7-11, 42).
Із змісту зазначених документів вбачається, що військову частину НОМЕР_1 розформовано 01.03.2006 відповідно до директиви Міністра оборони України від 20.04.2005 №Д-322/1/010, правонаступником визначено 28 управління начальника робіт Центрального спеціалізованого будівельного управління (м.Євпаторія АРКрим).
Відповідно до ліквідаційного акту від 16.06.2006 по розформуванню 210 управління начальника робіт (ВЧ НОМЕР_1 ) ліквідаційна комісія перевірила облік, наявність та якісний стан матеріальних засобів, правильність розрахунків з постачальними органами, повноту забезпечення матеріальними, грошовими засобами та коштами, передачу особового складу, озброєння та військової техніки, матеріальних засобів, житлових та нежитлових приміщень, закриття таємного, нетаємного та мобілізаційного діловодства 210 управління начальника робіт (ВЧ НОМЕР_1 ) і встановила, що відповідні матеріальні засоби передані 28 управління начальника робіт, а служби ліквідовані. Матеріальні засоби, автомобільна техніка та майно служби, які знаходились на обліку в частині, земельна ділянка (для обслуговування виробничої бази по вул.Очаківська) передані в 28 управління начальника робіт; житловий фонд (гуртожиток за адресою: м.Миколаїв, пр.Миру, 62а) переданий згідно акту КЕЧ Миколаївського району.
За актом приймання-передачі від 03.02.2006 представник відповідача передав, а представник 28 Управління начальника робіт прийняв документи по земельній ділянці (для обслуговування виробничої бази по вул.Очаківська в 96 в/м).
Вказане свідчить про те, що Установі 28 Управління начальника робіт не передавались боргові зобов`язання розформованої Військової частини НОМЕР_1 за рішенням Господарського суду від 08.12.2005 по справі №9/332/05. Доказів, на підтвердження того, що вказана установа є повним правонаступником відповідача, матеріали справи не містять. Навпаки із змісту ліквідаційного акту від 16.06.2006 вбачається, що нерухоме майно, розташоване за адресою: м.Миколаїв, пр.Миру, 62а (предметом даного спору були вимоги про стягнення суми заборгованості за договором №44/282 від 21.04.2004 про постачання електричної енергії на цей об`єкт), було передано іншій юридичній особі.
Одеським апеляційним господарським судом ухвалами суду від 17.06.2016, 30.06.2016 зобов`язувалось Міністерство оборони України на підставі статті 38 Господарського процесуального кодексу України надати відомості про правонаступника Військової частини НОМЕР_1 в частині заборгованості перед ПАТ "Миколаївобленерго" за рішенням Господарського суду від 08.12.2005 по справі №9/332/05.
Відповідно до письмових пояснень представника Міністерства оборони України у зв`язку з тривалим терміном часу, що минув після ліквідації Військової частини НОМЕР_1 будь-які відомості про передачу заборгованості перед ПАТ "Миколаївобленерго" за рішенням Господарського суду від 08.12.2005 по справі №9/332/05 відсутні, термін зберігання таких відомостей складає 3 роки (том V а.с.45).
В силу статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, як дані про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична соба.
Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на установу 28 Управління начальника робіт (том V а.с.38-40) відомості щодо осіб, правонаступником яких є остання, відсутні.
Згідно з положеннями статті 10 вказаного Закону якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними; відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця.
На підставі статей 17, 22-1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" за електроннийм запитом головуючого судді Одеським апеляційним господарським судом отримано спеціальний витяг, відповідно до якого в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань установу відповідача не знайдено ні за найменуванням, ні за кодом (том V а.с.19).
У відповіді Головного управління статистики у Миколаївській області №1794/04.2-10 від 21.08.2015 також зазначено, що з 1996 р. по теперішній час суб`єкт з назвою «Військова частина А-1739» до реєстру не включався (том ІV а.с. 199).
Одеським апеляційним господарським судом враховується, що Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань знаходиться у стані формування. Відповідно до зазначеного витягу інформація про юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зареєстрованих до 01.07.2004, отримується в органі виконавчої влади, в якому проводилась державна реєстрація.
Відповідно до наявної в матеріалах справи довідки Головного організаційно-мобілізаційного управління Генерального штабу Збройних Сил України №935 від 04.11.1997 (том І а.с.44) дата реєстрації Військової частини НОМЕР_1 - 04.11.1997, орган реєстрації - Міністерство оборони України.
На вимогу Одеського апеляційного господарського суду Міністерством оборони України не надано витяг з відповідного відомчого реєстру, проте у письмових поясненнях повідомлено про те, що згідно з вимогами директиви Міністра оборони України від 20.04.2005 №Д-322/1/010 станом на 23.05.2005 Військова частина НОМЕР_1 розформована, її ідентифікаційний код анульовано.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.2000 №749 відповідно до статей 4, 10 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України" затверджено Порядок реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах, який визначає механізм реєстрації військових частин як суб`єктів господарської діяльності у Збройних Силах шляхом включення до реєстру військових частин як суб`єктів господарської діяльності (далі - реєстр), а також виключення з цього реєстру таких військових частин у разі припинення ними в установленому порядку господарської діяльності.
Між тим реєстрація Військової частини НОМЕР_1 відбулася 04.11.1997, тобто до затвердження зазначеного Порядку, а відтак і до початку ведення такого реєстру Міністерством оборони України.
Згідно з приписами статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та обов`язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або в результаті ліквідації. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Статтею 111 Цивільного кодексу України визначено порядок ліквідації юридичної особи, яка є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру запису про її припинення.
Аналогічні положення містяться і у статті 59 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб`єкт господарювання вважається ліквідованим з дня внесення до державного реєстру запису про припинення його діяльності; такий запис вноситься після затвердження ліквідаційного балансу відповідно до вимог цього Кодексу.
Юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (частина друга статті 33 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців").
В силу наведених вище норм анулювання ідентифікаційного коду 08044899 не можна вважати беззаперечним доказом припинення юридичної особи -Військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до правил статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.
Згідно з вимогами статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).
Як зазначалося вище, обов`язок доказування факту правонаступництва покладається на особу, яка звертається з відповідною заявою. Однак заявником не доведено належними в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу доказами як факту завершення процедури розформування (ліквідації, реорганізації) відповідача, так і факту правонаступництва його боргових зобов`язань за рішенням суду у даній справі установою 28 Управління начальника робіт.
За таких обставин місцевим господарським судом обгрунтовано відмовлено в задоволенні подання Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на викладене та враховуючи те, що доводи апелянта щодо порушення Господарським судом Миколаївської області норм права при прийнятті оскарженої ухвали від 26.05.2016 у справі №9/332/05 не знайшли свого підтвердження, підстави для зміни чи скасування оспореного судового акта колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду не вбачає.
Витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Миколаївобленерго залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Миколаївської області від 26.05.2016 у справі №9/332/05 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.
Повний текст постанови складено та підписано 18.07.2016.

Головуючий суддя С.В. Таран

Суддя Л.О. Будішевська

Суддя М.А. Мишкіна