номер провадження справи 34/32/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 Справа № 908/1013/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність № 1194/12 від 06.04.2016 р.; від відповідача ОСОБА_2, довіреність № б/н від 26.04.2016 р.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1013/16,

за позовом: Державної екологічної інспекції у Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 72-А);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл» (72352, Запорізька область, с. Тихонівка, вул. Степова, 44-А);

про стягнення суми,

Сутність спору:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області заявлено вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл» про стягнення 449 779,35 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення природоохоронного законодавства.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.04.2016 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1013/16 присвоєно номер провадження 34/32/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 04.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.05.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 23.05.2016 р.

В судовому засіданні 23.05.2016 р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошена перерва до 08.06.2016 р.

У судовому засіданні 08.06.16 р. оголошено перерву до 21.06.16 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.06.2016 р. на підставі ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору у справі № 908/1013/16 продовжено на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 01.07.2016р.

У судовому засіданні 01.07.2016 р. оголошено перерву до 05.07.2016 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у період: з 18.08.2015 р. по 19.08.2015 р. Інспекцією було проведено планову перевірку ТОВ «Агройл», за результатами якої було складено акт. В ході перевірки було встановлено факт самовільного зайняття семи земельних ділянок загальною площею 137,5663 га на території Новопилипівської сільської ради Мелітопольського району для вирощування сільгосппродукції. Відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару) без спеціального дозволу визначено розмір шкоди, заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 449 779,35 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги, Державна екологічна інспекція у Запорізькій області посилається на ст. ст. 47, 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 124, 125 Земельного кодексу України, ст. ст. 1, 49, 54, 84 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов Державної екологічної інспекції у Запорізькій області задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, зокрема зазначив, що постанова слідчого СВ ГУМВС України в Запорізькій області про призначення проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл» прийнята з перевищенням повноважень, оскільки 14.10.2014р. прийнято Закон України «Про прокуратуру» підпунктом «в» пункту 5 підрозділу 12 розділу ХІІ (Прикінцеві положення) було виключено п. 4 ч. 2 ст. 40 КПК України, (зміни набули чинності з 15.07.2015р.). В користуванні перебувають пять земельних ділянок, які були передані відповідачу на підставі укладених договорів оренди земельних ділянок строком на 1 рік. В подальшому земельні ділянки продовжувались використовуватись з проведенням процедури оформлення документів для продовження строку дії договорів оренди земельних ділянок та сплатою орендних платежів. Інші дві земельні ділянки, за якими нібито встановлення порушення вимог чинного законодавства України в користуванні не перебувають, доказів їх використання позивачем не надано. Також зазначає, що з урахуванням вимог ч. 1, 2 ст. 5, ч. 1 ст. 6, ст. 7 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», ст. 171, 181, 19 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 152, 188 Земельного кодексу України, Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, до повноважень Державної екологічної інспекції не відноситься здійснення державного контролю за охороною земель. При проведенні перевірки інспекцією матеріали обстеження земельних ділянок не складались.

Представник відповідача підтримав наведені у відзиві та поясненнях доводи, просить в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

За клопотанням представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області у період: з 18.08.2015 р. по 19.08.2015 р. було проведено позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл», за результатами якої було складено акт.

В акті перевірки зазначено про самовільне використання 7 земельних ділянок на території Новопилипівської сільської ради сільськогосподарського призначення для вирощування сільгосппродукції загальною площею 137,5663 га, а саме: відсутні договори оренди на ці земельні ділянки, що є порушенням ст.ст. 124, 125 Земельного кодексу України.

Внаслідок виявленого порушення Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області було винесено припис від 19.08.2015 р. №7, яким зобовязано відповідача в установленому порядку отримати та надати до відділу ЕКПРМР документи, що підтверджують право власності чи право користування на 7 земельних ділянок на території Новопилипівської сільської ради сільськогосподарського призначення для вирощування сільгосппродукції загальною площею 137,5663 га.

Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області були складені: протокол про адміністративне правопорушення № 004527 від 19.08.2015 р. та постанову № 000021/01/06 від 19.08.2015 р. про накладення адміністративного стягнення на керівника ТОВ «Агройл» ОСОБА_3 у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за самовільного використання 7 земельних ділянок на території Новопилипівської сільської ради. Також у постанові зазначено, що розрахунок шкоди буде виконано додатково.

Штраф керівником відповідача ОСОБА_3 було сплачено добровільно, що підтверджується квитанцією від 20.08.2015 р.

Відповідно до «Методики визначення розмірів шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року за № 963, розмір шкоди, заподіяної державі ТОВ «Агройл», внаслідок порушення природоохоронного законодавства визначено позивачем в сумі 449 779,35 грн.

В підтвердження самовільного зайняття відповідачем семи земельних ділянок позивачем окрім ОСОБА_4 перевірки надано до матеріалів справи ОСОБА_5 від 18.08.2015 р. Новопилипівської сільської ради про те, що пять земельних ділянок площею 97,6527 га (39,5992 га рілля, 23,1325 га рілля, 20,0778 га пасовища, 11,1664 га рілля, 3,2840 га рілля) знаходяться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту с. Новопилипівка та дві земельні ділянки площею 39,9136 га (15,8124 га пасовища і 24,4940 га пасовища) знаходяться на території Новопилипівської сільської ради за межами с. Новопилипівка і с. Тихонівка. Всі земельні ділянки обробляються без договорів оренди ТОВ «Агройл», яке знаходиться за адресою: с. Тихонівна, вул. Степова 44а, Мелітопольського району.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представників сторін, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Спеціальним законом, що регулює контроль за дотримання порядку використання (зайняття земельної ділянки) є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.03 р. № 963-IV (Закон № 963-ІV, цей Закон визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля).

Відповідно до статті 1 Закону № 963-ІV самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Згідно зі ст. 4 вказаного Закону, обєктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

За приписами частин 1, 2 ст. 5 Закону № 963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі (ч. 1). Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів (ч. 2).

Відповідно до пункту «а», «д» ч. 1 ст. 6 Закону № 963-IV, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі належить: здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; д) вжиття відповідно до закону заходів щодо повернення самовільно зайнятих земельних ділянок їх власникам або користувачам.

Відповідно до ст. 7 Закону № 963-IV до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, зокрема, належить: виконання екологічних вимог при наданні у власність і користування, в т. ч., в оренду, земельних ділянок.

Таким чином, Закон № 963-IV чітко розмежовує види державного контролю земельних правовідносин: в сфері набуття та реалізації прав на землю та в сфері виконання екологічних вимог, відповідно діє два центральних органи виконавчої влади: Державна інспекція сільського господарства та Державна екологічна інспекція.

Державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок, п. 1 ч. 4 ст. 9 Закону № 963-IV.

Відповідно до ст. ст. 3, 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007р. №877-V, Державний нагляд (контроль) здійснюється за принципами: здійснення державного нагляду (контролю) лише за наявності підстав та в порядку, визначених законом; неприпустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) та неприпустимості здійснення заходів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Виходячи з наведених вище правових норм, уповноваженим органом на проведення перевірки з питання самовільного зайняття земельних ділянок є Державна інспекція сільського господарства.

Враховуючи, що елементом шкоди, яка заявлена у даній справі є неправомірна поведінка відповідача у вигляді самовільного зайняття земельних ділянок, то вказаний факт мав бути досліджений уповноваженим на це органом Державною інспекцією сільського господарства та закріплений у відповідних доказах, зокрема, акті перевірки дотримання вимог земельного законодавства, що складений у законній формі згідно галузевого підзаконного акта Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 р.

Дійсно, 10.09.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» № 442, якою вирішено ліквідувати Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення реєстрації та обліку машин на Міністерство внутрішніх справ, функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині експлуатації та технічного стану машин - на Державну службу з безпеки на транспорті, функції із здійснення сертифікації насіння і садивного матеріалу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва - на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну екологічну інспекцію.

Але, в звязку з цим слід враховувати загальний порядок припинення юридичних осіб, зокрема момент їх припинення та виникнення таких функцій у іншої юридичної особи, в даному випадку у Державної екологічної інспекції в Запорізькій області.

Згідно ч. 2 ст. 81 ЦК України Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області є юридичною особою публічного права.

Разом з тим, як свідчить Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.07.2016 р. № 22067021 Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області , місцезнаходження юридичної особи: 69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського буд. 108, перебуває в стані припинення за рішенням засновників, однак не припинена.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Цивільного кодексу України, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відтак, з урахуванням викладених вимог чинного законодавства України щодо недопустимості дублювання повноважень органів державного нагляду (контролю) різними органами державного нагляду (контролю) з одного й того самого питання, перехід функцій однієї юридичної особи публічного права до припинення іншої - правопередника, є передчасним.

Натомість, на офіційному сайті Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області (www.disg.zp.ua) у розділі «Новини» викладено інформацію про результати роботи управління контролю за використанням і охороною земель за І квартал 2016 року.

Згідно вказаної інформації протягом І кварталу 2016 року фахівцями управління контролю за використанням і охороною земель згідно з Планом роботи проведено 7 перевірок дотримання вимог земельного законодавства, з них 5 планових та 2 позапланових. У ході перевірок виявлено 25 порушень.

Таким чином, не можна стверджувати про наявність таких функцій у позивача на момент проведення перевірки відповідача у спірних правовідносинах (18.08.15 р. 19.08.15 р.).

Навіть, якщо припустити, що вказані функції виникли у позивача, все одно Державна екологічна інспекція у Запорізькій області мала проводити перевірку за положеннями щодо порушення вимог земельного, а не природоохоронного законодавства, згідно Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.13 р., який не втратив чинності та є діючим і обовязковим для виконання в контексті належного оформлення відповідних порушень. Акт у даній справі ж оформлено згідно Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 10.09.2008 року № 464, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2009 р. за № 18/16034.

Посилання відповідача на постанову від 08.08.2015 р. слідчого СВ ГУМВС України в Запорізькій області про призначення проведення перевірки додержання вимог земельного законодавства України Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл» суд відхиляє, оскільки вказане кримінальне провадження № 0003666 згідно довідки Мелітопольського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області закрито 01.02.2016 р., в звязку з відсутністю в діянні посадових осіб ТОВ «Агройл» складу кримінального правопорушення.

Як зазначалося вище, факт порушення земельного законодавства у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки має бути закріплений в акті, що складений у законній формі згідно Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 р., зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 березня 2013 р. за № 412/22944.

Позовні вимоги ж ґрунтуються на акті перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами від 19.08.2015 р., який не відповідає Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України № 132 від 25.02.2013 р.

На підставі зазначеного, вказаний акт не є належним та допустимим доказом в розумінні ст. 34 ГПК України.

Позивачем в якості доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог надано: ОСОБА_4 перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами; протокол про адміністративне правопорушення № 004527 від 19.08.2015 р.; постанова про накладення адміністративного стягнення № 000021/01/06 від 19.08.2015 р.; припис № 7 від 19.08.2015 р.; постанова про призначення перевірки від 08.08.2015 р.; довідка Новопилипівської сільської ради від 18.08.2015 р.

ОСОБА_4 від 19.08.2015 р. позбавляє можливості ідентифікувати, які саме земельні ділянки використовуються відповідачем самовільно та чи використовуються взагалі, оскільки на місцевості земельні ділянки не досліджувались, в акті перевірки їх кадастрові номери не визначені.

Крім того, в акті зазначено про самовільне використання відповідачем 7 земельних ділянок, однак відповідач стверджує про використання за договорами оренди лише пяти земельних ділянок.

Надана позивачем ОСОБА_5 Новопилипівської сільської ради, в якій зазначено про використання відповідачем двох земельних ділянок площею 39,9136 га без договорів не може бути належним доказом самовільного користування земельними ділянками, оскільки інспекторами фактичне використання вказаних земельних ділянок на місцевості не досліджувалося, висновок в ОСОБА_4 здійснено лише з урахуванням зазначеної ОСОБА_5.

Матеріали справи не містять обґрунтованих доказів на підтвердження використання ТОВ «Агройл» 2-х земельних ділянок на території Новопилипівської сільської ради Мелітопольського району сільськогосподарського призначення для вирощування сільськогосподарської продукції загальною площею 39,9136 га (15,8124 га та 24,4940 га).

Листом від 07.06.2016 р. № 29-28-99.8-1015/2-16 Управління Держгеокадастру у Мелітопольському районі Запорізької області повідомило, що пошук інформації здійснюється кадастровим номером земельної ділянки, у зв'язку з цим наведена в запиті інформація не дає змоги ідентифікувати земельні ділянки (відповідь на питання чи існують на території Новопилипівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області земельні ділянки сільськогосподарського призначення площею 15,8124 га та 24,4940 га ?).

Таким чином, Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області проведено перевірку без урахуванням вимог чинного земельного законодавства України.

На думку суду, вказане свідчить про відсутність в матеріалах справи належних доказів, які б підтвердили факт вчинення відповідачем правопорушення, а отже підстави для здійснення розрахунку розміру шкоди були відсутні.

Щодо користування відповідачем земельними ділянками необхідно зазначити наступне.

На підставі розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 20.04.2006 р. № 287 «Про затвердження технічної документації та передачу в оренду земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «Агройл» між Мелітопольською районною державою адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агройл» підписано два договори оренди земельної ділянки:

- договір оренди земельної ділянки від 03.05.2006 р. (зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 01.08.2006 р. за № 1) відповідно до умов якого (п. 1.1., 2.1., 3.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,2840 га, яка знаходиться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровим № :01:019:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 1 рік.

- договір оренди земельної ділянки від 03.05.2006р. (зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 01.08.2006 р. за № 2) відповідно до умов якого (п. 1.1., 2.1., 3.1.) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 39,5992 га, яка знаходиться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровим №:01:019:0013, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 1 рік.

Розпорядженням голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 20.11.2007 р. № 915 «Про продовження строку дії договорів оренди» Товариства з обмеженою відповідальністю «Агройл» дію договорів оренди від 01.08.2006 р. за № 1 та від 01.08.2006 р. за № 2 подовжено на 10 років.

На підставі розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 20.02.2012 р. № 70 «Про внесення змін до розпорядження голови райдержадміністрації від 20.04.2006 р. № 287, від 20.11.2007р. № 915 між Мелітопольською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та ТОВ «Агройл» (Орендар) було підписано додаткові угоди від 27.02.2012 року до договору від 01.08.2006 р. за № 1 та від 01.08.2006 р. за № 2, якими визначено строк дії вказаних договорів до 01.08.2017 року.

Державна реєстрація додаткових угод не проведена.

18.07.2014р. відповідач звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з проханням подовжити термін дії на 10 років договору оренди земельної ділянки від 03.05.2006р. (зареєстровано 01.08.2006 р. за № 1) та від 03.05.2006р. (зареєстровано 01.08.2006 р. за № 2).

Листом від 08.08.2014 року № 09-04-44/5513 Головне управління Держземагенства у Запорізькій області відмовило у поновленні вказаних договорів, у звязку з відсутністю належним чином сформованого повного пакету документів.

27.08.2014 р. листом № 60 відповідач повторно звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з проханням поновити дії цих договорів та надати запитуваний пакет документів.

Листом від 15.05.2015 року № 9-8-0.4-5680/2-15 Головне управління Держземагенства у Запорізькій області також відмовило у поновленні вказаних договорів, зазначивши, що з 01.01.2013р. реєстрацію речових прав здійснюють органи державної реєстрації речових прав.

На підставі розпорядження голови Мелітопольської районної державної адміністрації від 15.12.2006 р. № 881 «Про надання в оренду земельних ділянок Товариству з обмеженою відповідальністю «Агройл» між Мелітопольською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агройл» (Орендар) підписано наступні договори оренди земельної ділянки, а саме:

- договір оренди земельної ділянки від 29.01.2007 р. (зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 20.11.2007р. за № 5) відповідно до умов якого (п. 1, 2, 8) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 23,1325 га, яка знаходиться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровим №:01:019:0016, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років - тобто до 20.11.2012р.

- договір оренди земельної ділянки від 29.01.2007 р. (зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 20.11.2007р. за № 4) відповідно до умов якого (п. 1, 2, 8) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 11,1664 га, яка знаходиться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровим №:01:019:0015, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років - тобто до 20.11.2012р.

- договір оренди земельної ділянки від 29.01.2007 р. (зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі 20.11.2007р. за № 6) відповідно до умов якого (п. 1, 2, 8) Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 20,0778 га, яка знаходиться на території Новопилипівської сільської ради за межами населеного пункту, кадастровим №:01:022:0002, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років - тобто до 20.11.2012р.

10.07.2013р. листом № 51 відповідач звернувся до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з проханням подовжити термін дії на 5 років договору оренди земельної ділянки від 29.01.2007 р. (зареєстровано 20.11.2007р. за № 4), від 29.01.2007 р. (зареєстровано 20.11.2007р. за № 5), від 29.01.2007 р. (зареєстровано 20.11.2007р. за № 6).

Листом від 02.08.2013 року № 09-04-44/5513 Головне управління Держземагенства у Запорізькій області відмовило у поновленні вказаних договорів, посилаючись на закінчення строку дії договору та відсутністю оформленої належним чином додаткової угоди.

Листом від 21.07.2014р. № 41 товариство звернулось до Головного управління Держземагенства у Запорізькій області з проханням поновити дії цих договорів. Відповіді не надано.

Вимогами ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Частиною 1 ст. 122 Земельного кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Порядок передачі земельних ділянок в оренду, виникнення права на земельну ділянку та оформлення речових прав на земельну ділянку передбачено ст. ст. 124-126 Земельного кодексу України.

Згідно із частинами 1-3 ст. 124 Земельного кодексу України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними ст. 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (ч. 1). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу (ч. 2). Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним ч. ч. 2, 3 ст. 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст. 123 цього Кодексу (ч. 3).

Відповідно до приписів ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (ст. 126 Земельного кодексу України).

Суд також звертає увагу на те, що в п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.11 № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» (із відповідними змінами станом на час прийняття рішення) визначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання, земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем укладались договори оренди земельних ділянок від 03.05.2006р. № 01, від 01.08.2006р. № 2, від 20.11.2007р. № 4, від 29.01.2007р. № 5, від 20.11.2007р. № 6, строк дії яких сплив та в подальшому учинялись дії, спрямовані на продовження строку дії договорів оренди, про що свідчить листування надане в матеріали справи, внесення орендної плати не припинялось (копії податкових декларацій орендної плати за змелені ділянки державної і комунальної власності, платіжних доручень надано у справу), в підтвердження чого надана також довідка Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області про відсутність заборгованості з податків, зборів, платежів, що контролюються органами ДФС № 23702/23 від 01.12.15 р.

Наведене на думку суду, свідчить про неможливість в даному випадку стверджувати про використання відповідачем пяти земельних ділянок, як самовільно зайнятих, оскільки відповідачем вживались заходи щодо продовження дії договорів оренди, вносилась плата за землю, що свідчить про відсутність втрат бюджету від землекористування з боку ТОВ «Агройл».

Згідно зі статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне шкідливе винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти як неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

Наявність всіх зазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Відповідно до ст. ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача є безпідставними не доведеними належними і допустимими доказами, а відтак позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя А.О. Науменко