РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/9377/16 13.07.16 р.

За позовом Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на

випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру

зайнятості

до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України

(Держенергоефективності України)

про стягнення 13 641,23 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Солдатова Я.А. за довіреністю № ХМЦЗ-02-1062926/15 від 05.08.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (Держенергоефективності України) про стягнення 13 641,23 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.06.2016 р.

22.06.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 22.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 13.07.2016 р.

У судовому засіданні 13.07.2016 р. представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 13.07.2016 р. вдруге не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву та витребуваних судом матеріалів не надав. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками «адресат вибув», «адресат відсутній» і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій (п. 4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 № 01-8/1228 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році», п. 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 № 01-8/123 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році», п. 3.6. роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 № 02-5/289 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України»).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 13.07.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Наказом Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (надалі - відповідач) від 28.08.2012 р. ОСОБА_2 призначено на посаду начальника відділу контрольно-наглядової діяльності Управління у Харківській області.

Наказом відповідача від 01.04.2015 р. №157-к вказану особу звільнено із займаної посади з 01.04.2015 р.

21.04.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного, за результатом розгляду якої був зареєстрований як такий, що шукає роботу, з відкриттям персональної картки №00154.

Наказом директора Харківського міського центру зайнятості №НТ150421 від 21.04.2015 р. ОСОБА_2 надано статус безробітного з 21.04.2015 р. та призначено виплату допомоги по безробіттю, як застрахованій особі залежно від страхового стажу, відповідно до п. п. 1, 3, 4 ст. 22, п. 1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п. п. 2.1. «Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20.11.2000 № 307, строком на 360 календарних днів у період з 28.04.2015 р. по 21.04.2016 р.

Під час перебування на обліку в Харківському міському центрі зайнятості вказаній особі нараховано матеріальне забезпечення на випадок безробіття за період з 02.05.2015 по 10.11.2015 в сумі 13641 грн.23 коп.

26.11.2015 р. ОСОБА_2 звернувся до Харківського міського центру зайнятості із заявою, у якій повідомив про поновлення на роботі за рішенням суду.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2015 р. у справі №826/8294/15 ОСОБА_2 поновлено на роботі з 01.04.2015 р. та стягнуто з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження у Харківській області середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 15714 грн. 00 коп.

На підставі викладеного позивачем проведено перевірку обґрунтованості виплат матеріального забезпечення на випадок безробіття, виплачених Харківським міським центром зайнятості.

Механізм проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до пункту 5 частини другої статті 12 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено Порядком розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 р. № 60/62, Постановою правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 р. № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за № 232/16248.

Пунктом 6 Порядку визначено, що якщо відомості про доходи особи, на підставі яких призначено матеріальне забезпечення, є недостовірними з вини роботодавця, центри зайнятості проводять перерахунок страхових виплат з дня їх призначення. Суми незаконно виплачених коштів повертаються роботодавцем. Виплата коштів, недоотриманих особою внаслідок зниження суми страхових виплат, здійснюється за рахунок коштів Фонду.

Під час проведення перевірки складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 30.11.2015 р. № 341-інш, яким, на підставі Постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.10.2015 р. у справі №826/8294/15 встановлено, що ОСОБА_2 перебував у вимушеному прогулі з вини відповідача.

30.11.2015 р. директором Харківського міського центру зайнятості виданий наказ №1672 «Про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю ОСОБА_2.» за рахунок роботодавця - Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (Держенергоефективності України) за період з 02.05.2015 р. по 10.11.2015 р. в сумі 13 641 грн. 23 коп.

Позивач звернувся до відповідача з листом-претензією №ХМЦЗ-02-16201-26/15 від 01.12.2015 р. з пропозицією повернути кошти протягом 15 днів з дня отримання претензії у добровільному порядку.

Відповідач надіслав на адресу позивача відповідь, у якій зазначив, що кошти, виплачені Харківський міським центром зайнятості, як допомога по безробіттю ОСОБА_2 в сумі 13641 грн. 23 коп., підлягають стягненню з ОСОБА_2, у зв'язку з неповідомленням ним відповідача про перебування на обліку в центрі зайнятості.

Положеннями ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" Закону визначено, зокрема, що суб'єкти страхування на випадок безробіття - застраховані особи, а у випадках, передбачених цим Законом, також члени їх сімей та інші особи, страхувальники та страховик; страховик - Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття; об'єкт страхування на випадок безробіття - страховий випадок, із настанням якого у застрахованої особи (члена її сім'ї, іншої особи) виникає право на отримання матеріального забезпечення на випадок безробіття та надання соціальних послуг, передбачених статтею 7 цього Закону.

Статтею 8 Закону передбачено, що Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (далі - Фонд) створюється для управління страхуванням на випадок безробіття, акумуляції страхових внесків, контролю за використанням коштів, виплати забезпечення та надання соціальних послуг, здійснення інших функцій згідно із цим Законом і статутом Фонду.

Згідно зі ст. 31 Закону, виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі поновлення безробітного на роботі за рішенням суду.

Відповідно до ст. 34 Закону, Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

З урахуванням викладеного, суд погоджується з доводами позивача щодо наявності у відповідача зобов'язання щодо сплати виплаченої позивачем ОСОБА_2 суми страхових коштів.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач відзиву на позовну заяву та будь-яких заперечень по суті спору не надав, тверджень позивача у встановленому законом порядку не спростував.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України (Держенергоефективності України) (04112, м. Київ, вул. Івана Гонти, буд. 1; ) на користь Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі робочого органу Харківського міського центру зайнятості (61013,м. Харків, вул. Шевченка, 137-А; ) 13 641 (тринадцять тисяч шістсот сорок одну) грн. 23 коп. виплаченого відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна