УХВАЛА

11.07.2016№ 910/5305/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянувши скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна» (далі - Товариство), м. Київ,

на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, м. Київ,

у справі № 910/5305/15-г

за позовом Товариства

до публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз», м. Київ,

про стягнення 19 280 841,92 грн.,

за участю представників:

скаржника - не з'явився;

відповідача - Добриніної В.В. (довіреність від 16.02.2016 №б/н);

ВДВС - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з публічного акціонерного товариства «Компанія «Райз» (далі - Компанія) 18 719 264 боргу, який утворився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу насіння від 05.07.2013 № 109/2013, та 561 577,92 грн. 3% річних, а всього 19 280 841,92 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 27.04.2015, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2015, позов задоволено частково; стягнуто з Компанії з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь Товариства 18 719 264 грн. основного боргу та 70 951,46 грн. судового збору; повернуто Товариству 312 536,82 грн. судового збору.

Товариство 16.02.2016 подало суду скаргу (далі - Скарга) на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - ВДВС).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.02.2016 скаргу на дії ВДВС та додані до неї документи повернуто Товариству без розгляду на підставі пункту 1 частини першої статті 63 та статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Товариство 18.05.2016 повторно подало суду скаргу на дії ВДВС, яку мотивовано тим, що:

постановою від 21.01.2016 ВП №49881496 державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу суду від 13.05.2015, якою Компанії встановлено семиденний строк з дня отримання вказаної постанови для самостійного виконання наказу від 13.05.2015;

до ВДВС 28.01.2016 надійшла заява Компанії від 27.01.2016 щодо закінчення виконавчого провадження з виконання вказаного наказу, якою повідомлено про добровільне й повне виконання рішення суду, на підтвердження чого подано платіжні доручення;

постановою від 01.02.2016 закінчено виконавче провадження №49881496;

після отримання постанови про закінчення ВП №49881496 на звернення Товариства банк надав офіційне підтвердження того, що боржник не повністю провів розрахунок з стягувачем, а в період відкриття, виконання та закриття виконавчого провадження ніякі кошти з боку боржника на рахунок стягувача не надходили.

Таким чином, Товариство у скарзі просить суд:

- поновити пропущений строк оскарження постанови ВДВС від 01.02.2016, як порушених з поважних причин;

- визнати дії ВДВС з виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г неправомірними;

- скасувати постанову ВДВС про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2016 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г;

- зобов`язати ВДВС виконати наказ господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г;

- витребувати у ВДВС матеріали виконавчого провадження ВП №49881496 для огляду їх в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2016 відновлено строк подання скарги Товариства; призначено розгляд скарги на 13.06.2016.

ВДВС 03.06.2016 подало суду копії матеріалів виконавчого провадження №49881496 з виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи № 910/5305/15-г для приєднання їх до матеріалів справи, а також заперечення на скаргу, у яких зазначило, що 28.01.2016 до ВДВС надійшла заява генерального директора Компанії від 27.01.2016 щодо закінчення виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015 зі справи №910/5305/15-г, у якій повідомлялося про добровільне та повне виконання рішення суду від 27.04.2015, на підтвердження чого надано разом із заявою належним чином завірені банківською установою платіжні доручення; таким чином, ВДВС правомірно 15.12.2014 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №49881496.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2016 було зобов'язано Товариство та публічне акціонерне товариство «Укрсиббанк» (далі - Банк) у строк до 04.07.2016 подати суду належним чином засвідчену копію виписки стосовно руху коштів з рахунку Товариства №2900 за період лютий 2015 - січень 2016 року.

Банк 04.07.2016 подав суду виписки з рахунка Товариства №2900 за період лютий 2015 - січень 2016 року.

Компанія 11.07.2016 подала суду копії платіжних доручень, за якими було змінено призначення платежу.

Представник Компанії у судовому засіданні 11.07.2016 надав пояснення по суті скарги, проти її задоволення заперечив.

Представники Товариства та ВДВС у судове засідання не з'явилися. ВДВС у відзиві на скаргу, поданому суду 03.06.2016, та Товариство у заяві-клопотанні, поданому суду 11.07.2016, просили розглядати справу без участі представників.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду Скарги, проаналізувавши встановлені фактичні обставини в їх сукупності, заслухавши пояснення представника Компанії, господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з огляду на таке.

Частинами першою і другою статті 1212 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У розгляді скарги судом встановлено таке.

Постановою від 21.01.2016 державним виконавцем відкрито виконавче провадження №49881496 з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 13.05.2015, якою Компанії встановлено семиденний строк для самостійного виконання наказу від 13.05.2015 з дня отримання вказаної постанови.

28.01.2016 Компанія подала ВДВС заяву від 27.01.2016 щодо закінчення виконавчого провадження з виконання вказаного наказу, якою повідомила про добровільне й повне виконання рішення суду, на підтвердження чого подала платіжні доручення.

У зв'язку з викладеним ВДВС постановою від 01.02.2016 закінчено виконавче провадження №49881496.

Відповідно до наявних в матеріалах справи платіжних доручень Компанією перераховано Товариству 18 950 000 грн.

Скаржник стверджує, що Компанією не в повному обсязі перераховано суму заборгованості.

Разом з тим, судом встановлено, що в платіжних дорученнях від 17.08.2015 №265207 на суму 1 000 000 грн.; від 30.04.2015 №10614 на суму 1 000 000 грн.; від 28.04.2015 №10488 на суму 1 000 000 грн.; від 30.04.2015 №10619 на суму 1 000 000 грн.; від 30.04.2015 №10618 на суму 1 000 000 грн.; від 28.04.2015 №10489 на суму 1 000 000 грн.; від 28.05.2015 №27337 на суму 1 000 000 грн.; від 27.04.2015 №10362 на суму 1 000 000 грн.; від 17.04.2015 №9614 на суму 1 000 000 грн.; від 31.07.2015 №32499 на суму 2 000 000 грн. та від 08.07.2015 №31053 на суму 1 000 000 грн. невірно вказано призначення платежу, а саме замість «Оплата за насіння зг дог №109/2013 від 05.07.13р.» вказано «Оплата за насіння зг. дог. №108/2013 від 20.03.13».

Враховуючи викладене, Компанія 11.01.2016 звернулася до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Фінансова ініціатива» з проханням змінити призначення платежу у вказаних платіжних дорученнях.

Вказаною банківською установою 05.02.2016 було внесено відповідні зміни до платіжних доручень від 17.08.2015 №265207; від 30.04.2015 №10614; від 28.04.2015 №10488; від 30.04.2015 №10619; від 30.04.2015 №10618; від 28.04.2015 №10489; від 28.05.2015 №27337; від 27.04.2015 №10362; від 17.04.2015 №9614; від 31.07.2015 №32499 та від 08.07.2015 №31053, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Крім того, в матеріалах справи наявна подана Банком виписка з рахунку Товариства за період з лютого 2015 року по січень 2016 року, відповідно до якої 18 950 000 грн. було зараховано на рахунок Товариства.

Пунктом 8 частини першої статті 49 Закону встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на викладене, враховуючи, що Компанією в добровільному порядку та у повному обсязі виконано рішення господарського суду міста Києва від 27.04.2015, тому ВДВС було правомірно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, а відтак господарський суд вважає за необхідне відмовити Товариству у задоволені скарги.

Частиною третьою статті 1212 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Керуючись статтями 86, 1212 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Дікманн Сідс Україна» у задоволенні скарги на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі №910/5305/15-г.

Суддя О. Марченко