ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р.Справа № 922/1580/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство", м. Бучач
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд", м. Харків
про стягнення 74000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд", в якій позивач просить стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 74000,00 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору купівлі - продажу №17.1-02/16 від 17.02.2016р., який був укладений між позивачем та відповідачем.

06.07.2015р. від ДП "Бучацьке лісове господарство" через канцелярію суду за допомогою факсимільного зв'язку надійшло клопотання про його участь у судових засіданнях по справі в режимі відеоконференції, проведення якої доручити господарському суду Тернопільської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.07.16р. клопотання позивача про його участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції під час розгляду господарським судом Харківської області даної справи судом задоволено, забезпечення проведення відеоконференції доручено господарському суду Тернопільської області.

Представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. До господарського суду Харківської області 29.06.2016р. повернулась ухвала від 23.05.2016р. про порушення провадження у справі, яка була направлена на адресу відповідача: м. Харків, провулок Мало - Панасівський, 4/7, з відміткою пошти: за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи господарським судом встановлено наступне.

17.02.2016р. між позивачем (покупець) та відповідачем (продавець) був укладений договір купівлі - продажу №17.1.-02/16 (далі по тексту - договір).

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно п.1.1. договору, відповідач взяв на себе зобов'язання продати, а покупець оплатити та прийняти (одержати) від продавця продукцію - Бензопила Stihl 361 шина 450 мм, Мотокоса Stihl FS 450 на загальну суму 147000,00 грн.

Згідно п. п.2.1. договору, розрахунки за товар здійснюються на умовах попередньої оплати та інші 50% після отримання та перевірки товару позивачем але не пізніш ніж 7 (сім) робочих днів.

Позивач свої зобов'язання за договором виконав та здійснив передоплату за товар у розмірі 50% вартості товару у розмірі 74000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11648 від 23.02.2016р. на вказану суму.

Згідно п. 3.1. договору, відповідач зобов'язаний власними силами забезпечити поставку товару за адресою: м. Бучач, вул. Ст. Бандери, 12. протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту отримання такої передоплати.

Відповідач передоплату отримав, але поставку товару не здійснив, чим порушив умови договору.

У зв'язку із тим, що відповідач поставку товару не здійснив, позивач в порядку досудового врегулювання спору звернувся до відповідача із повідомленням про розірвання договору та вимогою про повернення коштів за вих.№184 від 16.03.2016р., в якому позивач відмовився від договору та повідомив про його розірвання та просив повернути передоплату у розмірі 74000,00 грн. Вказане повідомлення було отримано представником відповідача, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення відповідачу зазначеного повідомлення 28.03.2016р., але відповідач на дане повідомлення не відреагував та передоплату позивачу не повернув.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача передоплати у розмірі 74000,00 грн. обґрунтовані, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківбудтрейд" (61052, м. Харків, провулок Мало - Панасівський, 4/7, ) на користь Державного підприємства "Бучацьке лісове господарство" (48400, Тернопільська область, м. Бучач, вул. Ст. Бандери, 12, код 00993030) 74000,00 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_1