ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2016 року Справа № 918/1564/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Прокопанич Г.К.

суддів Львова Б.Ю.

Селіваненка В.П.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016

у справі № 918/1564/14 господарського суду Рівненської області

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь"

до приватного підприємства "Фабрика кондитерських прикрас"

про стягнення компенсації за порушення майнових авторських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 у справі № 918/1564/14.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з таких підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону (у редакції, чинній станом на момент подання касаційної скарги (28.04.2016)) передбачено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг у справах, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015, розраховується виходячи з суми судового збору, підлягаючого до сплати при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом (п. 5 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VІІІ)).

Підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви (03.11.2014)) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як вбачається з матеріалів справи № 918/1564/14 товариство з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з приватного підприємства "Фабрика кондитерських прикрас" 73 080,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав.

При звернені з даною позовною заявою (2014 рік) позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 827,00 грн. (1 218,00 грн. (м.з.п.)*1,5%).

В ході розгляду справи товариство з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" своєю заявою від 11.01.2016 (т. 3, а.с. 55-56), яка прийнята місцевим господарським судом до розгляду, збільшило розмір позовних вимог, остаточно вимагаючи стягнути з приватного підприємства "Фабрика кондитерських прикрас" 175 006,00 грн. компенсації за порушення майнових авторських прав

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на момент подання заяви про збільшення позовних вимог (12.01.2016)) у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред'явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою.

Аналогічні положення містяться у п. 2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Згідно з п. 2.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги).

Підпунктом 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній станом на момент подання заяви про збільшення позовних вимог (12.01.2016)) передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Як зазначалось вище, товариство з обмеженою відповідальністю "Маша і Мєдвєдь" 12.01.2016 збільшило розмір позовних вимог з 73 080,00 грн. до 175 006,00 грн., тобто на 101 926,00 грн.

При цьому за подання заяви про збільшення позовних вимог (2016 рік) позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1 528,89 грн.

Крім того, згідно з підпунктом 2.17. пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7"Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 9, від 17 грудня 2013 року № 13, від 10 липня 2014 року № 6, від 9 липня 2015 року № 4, від 16 грудня 2015 року № 2) у вирішенні питання про те, за якою ставкою має справлятися судовий збір за подання апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення, яке оскаржується не у зв'язку з незгодою скаржника з його резолютивною частиною, а у зв'язку із запереченнями скаржника стосовно мотивів, з яких виходив суд у прийнятті оскаржуваного рішення, слід мати на увазі таке.

Норми Закону, якими встановлено ставки судового збору за подання апеляційної і касаційної скарг, не ставлять визначення розміру судового збору в залежність від того, з якою саме частиною судового рішення - мотивувальною чи резолютивною - не погоджується особа, що подала апеляційну чи касаційну скаргу.

Отже, заявник касаційної скарги повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені підпунктами 1, 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи пункт 2.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу ІV Господарського процесуального кодексу України", тобто, 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 2 192,40 грн. (1 827,00 грн. (судовий збір за подання позовної заяви) * 120%) та заяви про збільшення позовних вимог, що становить 1 834,67 грн. (1 528,89 грн. (судовий збір за подання заяви про збільшення позовних вимог) * 120%).

Таким чином, скаржнику потрібно було сплатити суму судового збору у відповідності до вказаних норм Закону України "Про судовий збір", а саме, 4 027,07 грн. (2 192,40 грн. + 1 834,67 грн.).

Разом з тим, до касаційної скарги заявником додано квитанцію від 28.04.2016 № 0.0.544582794.1 про сплату судового збору у розмірі 3 150,11 грн., отже, сплачена сума є меншою, ніж визначено вказаними нормами вищезгаданого Закону.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до підпунктів 2.20, 2.21, 2.22 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, Вищим господарським судом України на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

У доданій до касаційної скарги квитанції від 28.04.2016 № 0.0.544582794.1 про сплату судового збору зазначено наступні реквізити у призначенні платежу: "*;101; ;Судовий збір за позовом ОСОБА_2/, Вищий господарський суд України". Таким чином, з поданої квитанції неможливо зрозуміти, подача якого саме документа та по якій саме справі оплачена судовим збором.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Після усунення обставин, зазначених в ухвалі Вищого господарського суду України від 07.07.2016 касаційна скарга може бути подана повторно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

1. Повернути касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення господарського суду Рівненської області від 19.01.2016 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 08.04.2016 у справі № 918/1564/14 (з доданими до неї документами).

2. Справу № 918/1564/14 повернути до господарського суду Рівненської області.

Головуючий суддя Г.К. Прокопанич

Судді Б.Ю. Львов

В.П. Селіваненко