ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Справа № 910/796/16
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Козир Т.П., Татькова В.І.,
розглянувши касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д."
на рішенняГосподарського суду міста Києва від 17.02.2016
та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016
у справі№ 910/796/16 Господарського суду міста Києва
за позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"
доПідприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д."
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 49071,43 грн.
за участю представників сторін:

позивача: Бєляєв Ю.Л., дов. від 30.12.2015 № 176/16

відповідача: Місечко В.М., дов. від 08.02.2016

третьої особи, яка не заявляє самостійних

вимог на предмет спору на стороні позивача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Товариство з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Підприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." про стягнення в порядку регресу страхового відшкодування в сумі 49071,43 грн., виплаченого ним на підставі договору добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора від 21.08.2014 № 406.14.000002.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 у справі № 910/796/16 (суддя Пукшин Л.Г.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 (колегія суддів у складі: головуючого судді Мальченко А.О., суддів Сухового В.Г., Жук Г.А.), позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" в порядку регресу суму страхового відшкодування в розмірі 49071,43 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Підприємство з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." звернулося до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 у справі № 910/796/16, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою до суду, скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Скаржник вказує на те, що судами в порушення норм ст. 32 - 34, 43 Господарського процесуального кодексу України неповно з'ясували обставини настання страхового випадку та не врахували, що акт про виявлені факти невідповідності товарів, відомостям у товаросупровідних документах, пошкодження або їх упаковки, або їх маркування від 16.07.2015 є неналежним доказом на підтвердження настання страхового випадку.

До Вищого господарського суду України надійшов відзив Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" на касаційну скаргу, в якому позивач просить оскаржувані судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Сторони згідно з приписами статті 1114 Господарського процесуального кодексу України були належним чином повідомлені про день, час і місце розгляду касаційної скарги та скористалися передбаченим законом правом на участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових актів, вважає касаційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 01.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" (експедитор) було укладено договір № 42 надання транспортно-експедиторських послуг, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується у рамках цього договору за плату та за рахунок і в інтересах клієнта здійснювати транспортно-експедиторські послуги по виконанню або організації виконання перевезень вантажів клієнта авіаційним транспортом у міжнародному сполученні та по території України, за маршрутами і в терміни, узгоджені в договорі та/або додатках, які є невід'ємною частиною цього договору, а також здійснювати інші транспортно-експедиторські послуги, пов'язані з перевезенням вантажів (пункт 1.1 договору).

Пунктом 1.3 договору № 42 передбачено, що експедитор має право залучити до виконання даного договору третіх осіб, які мають відповідні ліцензії та дозволи, а також відповідають вимогам експедитора та клієнта щодо надійності і якості перевезення для клієнта та при цьому експедитор відповідає перед клієнтом за дії таких третіх осіб як за свої власні.

Згідно із п. 5.3 договору № 42 експедитор несе відповідальність згідно нормативних документів ІАТА за пошкодження вантажу, повне або часткове знищення вантажу в обсязі заподіяних збитків, що сталися як з вини, так і без вини експедитора або третіх осіб під час перевезення вантажу. А саме, експедитор несе відповідальність перед клієнтом: у сумі вартості вантажу при тотальній загибелі вантажу або неможливості використання вантажу за його функціональним призначенням при економічній недоцільності проведення відновлювального ремонту; у сумі, на яку зменшилась вартість вантажу при пошкодженні (при недоцільності проведення ремонтних робіт); у сумі, необхідній для ремонту чи відновлення вантажу, якщо таке відновлення є можливим і економічно доцільне.

Спричинені збитки мають бути відшкодовані при настанні такого випадку експедитором протягом 30-ти днів з моменту надання підтверджуючих документів. У випадку затримки сплати відшкодування перевізник-експедитор має сплатити клієнту пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов договору № 42 Товариство з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" направило Товариству з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" заявку від 09.07.2015 № 12 на перевезення з Кореї запасних частин до автомобілів згідно інвойсу TIAUK55222А01 від 18.07.2015 (3 ящики), адреса поставки: м. Київ, вул. Новопирогівська, 58.

З метою виконання взятих на себе зобов'язань за договором від 01.03.2011 № 42 та вказаною заявкою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" залучено до організації перевезення Підприємство з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д.".

Так, 15.10.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" (як клієнтом) та Підприємством з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." (далі - експедитор) було укладено договір № 130/10 надання транспортно-експедиторських послуг, відповідно до умов якого експедитор, діючи від імені та за дорученням клієнта, а також за його рахунок, зобов'язується організувати надання транспортно-експедиційних послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів клієнта в міжнародному сполученні авіаційним транспортом, доставку його з міжнародного аеропорту Бориспіль по території України до зазначеної клієнтом адреси, завантажувально-розвантажувальні роботи, митне оформлення, сплату митних платежів, зборів аеропорту та інших платежів, що пов'язані з обробкою вантажу, а клієнт, в свою чергу, зобов'язується прийняти та оплатити надані експедитором послуги (п. 1.1 договору № 130/10).

Як передбачено п. 1.2 договору № 130/10, експедитор приступає до виконання своїх обов'язків у випадку наявності відповідного доручення до наданої клієнтом заявки (додаток № 1 до цього договору), що є невід'ємною частиною цього договору, та додаток по доставці вантажу на умовах заявки, в якому міститься конкретний перелік послуг, що надається експедитором, а також їх вартість.

Відповідно до п. 4.4. договору № 130/10 експедитор у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором компенсує всі підтверджені прямі збитки, які понесе клієнт.

У випадку пошкодження, розкомплектування вантажу клієнта експедитор компенсує збитки клієнта, пов'язані з відновленням/доукомплектуванням втраченого/пошкодженого вантажу згідно його інвойсної вартості (пункт 4.5 договору № 130/10).

Згідно із п. 4.6 договору № 130/10 експедитор зобов'язаний відшкодувати збитки клієнта, передбачені в пунктами 4.1, 4.3 протягом 30 календарних днів з моменту поштового повідомлення.

Додатковою угодою № 13 від 26.06.2015 до договору № 130/10 сторони визначили ставки та умови міжнародного транспортування безпечних вантажів та транспортування вантажів по території України на умовах поставки EXW, FCA, FOB, CIF за маршрутом Інчон (Корея) - Бориспіль (Україна) та доставки товарів з аеропорту Бориспіль після митного оформлення клієнту на період з 01.07.2015 до 31.12.2015.

Як визначено судами першої та апеляційної інстанції, на виконання Додаткової угоди № 13 до договору № 130/10 відповідач здійснив транспортування з Кореї запасних частин до автомобілів згідно інвойсу TIAUK55222А01 від 18.07.2015 (3 ящики), адреса поставки: м. Київ, вул. Новопирогівська, 58.

Вказаний вантаж (ТТН № 201428 від 20.07.2015) під час перевезення був пошкоджений, що підтверджується актом № 2502 від 16.07.2015, складеним старшим інспектором ВМО № 5 М/П Бориспіль Ковалем С.Ю., з якого вбачається, що мало місце пошкодження палет з пошкодженням тарних місць, зокрема, місця - 24259723.

Під час приймання вантажу 20.07.2015 у місці поставки одержувачем вантажу було виявлено, що одна запасна частина (коробка перемикання передач, каталожний номер 24259723) має значні пошкодження - розбитий корпус, про що фахівцями Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" складено акт від 20.07.2015 про невідповідність товару вимогам по кількості та/або якості.

31.07.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" отримало від Товариства з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп" претензію № П-29 з вимогою про відшкодування збитків у розмірі вартості пошкодженої коробки перемикання передач у сумі 50071,43 грн.

У свою чергу, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" звернулося з претензією від 31.07.2015 № 841 до Підприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." як експедитора за договором № 130/10.

Місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що відповідальність Товариства з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" була застрахована за договором № 406.14.000002 добровільного страхування цивільної відповідальності експедитора від 21.08.2014, укладеним із Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування", предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з відшкодуванням страхувальником шкоди, заподіяної власникам вантажу та/або їх майну, під час здійснення страхувальником організації перевезення вантажів або логістичної діяльності відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 5.2 договору страхування страховим випадком є пред'явлення страхувальнику власниками вантажу майнової претензії чи позову, заявлених у відповідності до норм законодавства України, про відшкодування шкоди, заподіяної страхувальником власникам вантажу, прийнятого до експедирування, під час здійснення організації перевезення вантажів та логістичної діяльності в період дії договору і наслідком якої стали збитки (шкода), завдані власникам вантажу (за винятком випадків, зазначених у розділі 4 частини Б договору).

Згідно із п. 6.2 договору страхування ліміт відповідальності страховика по одному транспортному засобу складає 7500000,00 грн.

Пунктом 7 договору встановлена безумовна франшиза у розмірі 1000,00 грн.

Як визначено п. 3.6 Загальних умов страхування до договору добровільного страхування № 406.14.000002, страхове відшкодування виплачується страховиком в розмірі прямого збитку, але не більше встановленої договором страхової суми (ліміту відповідальності), з вирахуванням обумовленої договором безумовної франшизи.

Відповідно до п. 3.7 Загальних умов страхування страховик виплачує страхове відшкодування власнику вантажу протягом 15 робочих днів з дати складання страхового акта шляхом перерахування на його банківський рахунок за реквізитами, зазначеними в заяві про виплату страхового відшкодування.

Страховим актом від 02.09.2015 № 406.15.1-1 Товариством з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" визначено суму страхового відшкодування за договором № 406.14.000002 від 21.08.2014 у розмірі 49071,43 грн. (сума збитків за вирахуванням франшизи) і на підставі вказаного акту страховик здійснив виплату страхового відшкодування на рахунок вигодонабувача (власника вантажу) в розмірі 49071,43 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 02.09.2015 № 25526.

Місцевим господарським судом визначено, що листом від 11.11.2015 № 1278 Товариство з обмеженою відповідальністю "Аско-Експедиція" повідомило відповідача про виплату позивачем страхового відшкодування у розмірі 49017,43 грн. (за вирахуванням франшизи у розмірі 1000,00 грн.) та вимагало від відповідача сплатити на його користь невідшкодовану суму у розмірі 1000,00 грн.

24.11.2015 відповідачем було відшкодовано третій особі збитки у вищевказаному розмірі, які в подальшому перераховані третьою особою Товариству з обмеженою відповідальністю "Дженерал Авто Груп"

15.12.2015 позивач звернувся до відповідача з претензією № 5296/406 про відшкодування збитків, яка отримана відповідачем 22.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи, однак відповідач на вказану претензію відповіді не надав, суму збитків позивачеві не відшкодував, що стало підставою для звернення позивача із позовом у цій справі про стягнення в порядку регресу з відповідача суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 49071,43 грн.

Згідно статті 979 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Як передбачено ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Частиною 1 статті 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі страхового акта № 406.15.1-1 від 02.09.2015 позивач здійснив вигодонабувачу (власнику вантажу) виплату страхового відшкодування у розмірі 49071,43 грн.

Відповідно до статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частиною 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Таким чином, після виплати третій особі страхового відшкодування у позивача виникло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Експедитор має право залучити до виконання своїх обов'язків інших осіб. У разі залучення експедитором до виконання своїх обов'язків за договором транспортного експедирування інших осіб експедитор відповідає перед клієнтом за порушення договору (ч. 1 ст. 932 Цивільного кодексу України).

Частиною 3 статті 14 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" передбачено, що експедитор несе відповідальність за дії та недогляд третіх осіб, які притягнені ним до виконання договору транспортного експедирування, в тому ж порядку, як і за власні дії.

За порушення зобов'язання за договором транспортно-експедиційного обслуговування відповідно до статті 934 Цивільного кодексу України експедитор несе відповідальність відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків (частина 4 статті 611 Цивільного кодексу України).

Згідно із ст. 618 Цивільного кодексу України боржник відповідає за порушення зобов'язання іншими особами, на яких було покладено його виконання (стаття 528 цього Кодексу), якщо договором або законом не встановлено відповідальність безпосереднього виконавця.

Суди попередніх інстанцій, встановивши, що пошкодження вантажу відбулось під час його перевезення і до моменту видачі вантажоодержувачу, врахувавши умови договору, яким передбачено покладення на експедитора відповідальності за пошкодження вантажу та обов'язок компенсувати всі підтверджені прямі збитки, дійшли обґрунтованого висновку про те що відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки, у зв'язку із чим правомірно задовольнили позовні вимоги.

Матеріали справи свідчать про те, що господарськими судами попередніх інстанцій в порядку ст. 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи в їх сукупності і вірно застосовано норми процесуального та матеріального права.

Викладені у касаційній скарзі доводи скаржника щодо недоведеності позивачем факту настання страхового випадку по суті зводяться виключно до заперечень щодо здійсненої судами першої та апеляційної інстанції оцінки доказів у справі та доведення інших обставин, ніж ті, що були встановлені судами попередніх інстанцій, в той час як згідно з вимогами статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, суд касаційної інстанції лише перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права та не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства при прийнятті оскаржуваних судових рішень не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями "Панальпіна Уорлд Транспорт Л.Т.Д." залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.04.2016 у справі № 910/796/16 залишити без змін.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Т. Козир

В. Татьков