ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"18" липня 2016 р. Справа № 911/1984/15

Господарський суд Київської області у складі судді Конюх О.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» про відстрочку виконання рішення суду у справі № 911/1984/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт», м. Бровари,

про стягнення 329 553 130,53 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 10.06.2016р.;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 06.07.2015р. у справі № 911/1984/15, позов публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» задоволено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016р. рішення господарського суду Київської області від 06.07.2015р. у справі № 911/1984/15 змінено; стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» 278 170 000,00 грн. заборгованості за кредитом, 40 424 913,65 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 2 516 182,21 грн. пені, 221 660,04 грн. три проценти річних, 3 523 034,66 грн. інфляційних втрат.

17.06.2016р. до господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» надійшла заява про відстрочку виконання рішення, у якій заявник, посилаючись на ст. 121 ГПК України, просить суд відстрочити боржникові виконання рішення господарського суду Київської області від 06.07.2015р., до 26.10.2017р.

Заява обґрунтована тим, що заявник знаходиться в складному матеріальному становищі, сплата заборгованості за рішенням суду призведе до неспроможності відповідача виконати зобовязання перед усіма кредиторами.

В судове засідання 18.07.2016р. зявився представник заявника (боржника).

Розглянувши подану заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» про відстрочку виконання рішення суду у справі, вислухавши доводи відповідача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд в порядку ст. 121 ГПК України має право у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. На доказ обставин, які свідчать про неможливість виконати рішення суду, заявником подано Звіт ТОВ «Аудиторська фірма «Аудит-Стандарт» щодо аналізу фінансової звітності ТОВ «Магніт» станом на 31.12.2015р.

Висновки Звіту ТОВ «Аудиторська фірма «Аудит-Стандарт» не є підставою для задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення.

Так, згідно поданого звіту, аудиторською фірмою було зроблено висновок, що за 2015 рік відповідачем не було отримано збитку, значення всіх чистих активів становить 79 102 тис. грн. Моделювання ситуації стягнення з товариства кредитної заборгованості за рахунок активів показує, що таке стягнення погіршує показники ліквідності та платоспроможності підприємства до неможливості виконання зобовязань у повному обсязі перед всіма кредиторами товариства. Водночас моделювання ситуації проведення реструктуризації заборгованості та переведення кредитної заборгованості з поточної в довгострокову показує поліпшення показників ліквідності та платоспроможності, оскільки у підприємства залишається можливість генерувати кошти для її погашення.

Відповідно до частини третьої статті 5 ГК України субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Відповідно до статті 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до статті 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів. Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом в тому числі присудженням до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій. Згідно до частин першої статті 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно статті 3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства в Україні є судовий захист цивільного права та інтересу.

Порушення умов господарського зобовязання, чинного законодавства та відповідно прав та охоронюваних законом інтересів стягувача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» допустив саме боржник ТОВ «Магніт», що встановлено рішенням суду.

Принципом судочинства є саме захист законних прав та інтересів субєктів господарювання, а не створення для відповідача, який вчинив господарське правопорушення, сприятливих умов для підвищення ліквідності та платоспроможності шляхом відстрочення на значний строк виконання рішення суду, яке набрало законної сили та є обовязковим для виконання на вісй території України.

Підставою для відстрочення рішення суду є реальні докази неможливості його виконання у передбачений законом строк, а не ті негативні наслідки, які можуть настати для підприємства-боржника у разі його виконання.

Суд звертає увагу на те, що заборгованість, стягнута судовим рішенням у справі № 911/1984/15, за умовами Кредитного договору від 31.05.2013р. № 65-2013 мала бути погашена ще в 2014 році, тобто боржник безпідставно користувався грошовими коштами стягувача протягом тривалого часу.

Також суд бере до уваги, що 20.03.2015р. виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБіБанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до пункту 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Твердження боржника про скрутне матеріальне становище та погіршення майнового стану у випадку стягнення заборгованості не є винятковою обставиною та підставою для відстрочення виконання рішення. Враховуючи те, що ст. 121 ГПК України надає право суду відстрочити, розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, а боржником не наведено жодних доказів, які б дозволяли оцінити ситуацію, що склалася з виконанням рішення у справі № 911/1984/15, як виняткову, суд приходить до висновку щодо відсутності вагомих підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» про відстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Магніт» про відстрочку виконання рішення суду відмовити.

Суддя О.В. Конюх