ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 910/29677/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддя Судді:Могил С.К. (доповідач), Борденюк Є.М., Кривда Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 та рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2016 у справі № 910/29677/15 господарського суду міста Києва
за позовомпублічного акціонерного товариства акціонерного банку "Укргазбанк"
до товариства з обмеженою відповідальністю "НП "Сіті Бост"
простягнення 72 173, 84 грн.,
за участю представників

позивача: Канюка Я.Ю.,

відповідача: Жоги О.В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2015 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк "Укргазбанк" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "НП "Сіті Бост" про стягнення 72 173, 84 грн., а саме: 5 878 грн. вартості перевищення обсягу ремонтно-будівельних робіт та 66 295, 84 грн. - вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків та відхилень від вимог будівельних норм та правил за договором № 1/05-14 від 25.05.2014 до договору генерального підряду № 1/14 від 23.04.2014.

Позивачем 12.01.2016 подано до господарського суду міста Києва заяву про збільшення позовних вимог, в якій останній просив стягнути з відповідача додатково 20 000 грн. витрат на проведення експертного будівельно-технічного дослідження, у прийнятті якої судом відмовлено.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2016, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів, позивач звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В обґрунтування заявлених вимог скаржник посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Переглянувши в касаційному порядку оскаржені судові рішення колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на таке.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "НП "Сіті Бост" (підрядником) 23.04.2014 укладено договір генерального підряду № 1/14, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на свій ризик, власними силами і засобами, або силами субпідрядних організацій ремонтно-будівельні та проектні роботи на об'єктах нерухомого майна замовника, згідно з вимогами останнього, які будуть визначені окремими договорами підряду до даного договору, а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.

За умовами п. 9.1 договору генерального підряду, останній вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін та діє до 28.02.2015, але в будь-якому випадку до виконання сторонами своїх зобов'язань за договором.

В подальшому між публічним акціонерним товариством акціонерним банком "Укргазбанк" (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю "НП "Сіті Бост" (підрядником) укладено договір № 1/05-14 від 25.05.2014 до договору генерального підряду № 1/14 від 23.04.2014, відповідно до умов якого замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобов'язання виконати на свій ризик, власними силами і засобами ремонтно-будівельні роботи у власному приміщенні замовника, передбачені дефектним актом за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 39, а замовник зобов'язується прийняти роботи та оплатити їх вартість.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що вартість робіт визначена згідно з договірною ціною та локальним кошторисом, які є невід'ємною частиною договору та складені відповідно до ДСТУ БД.1.1-1:2013, є динамічною і становить 102 058, 87 грн., крім того ПДВ 20% - 20 411, 77 грн., разом з ПДВ - 122 470, 64 грн.

Відповідно до п. 6.1.2. договору, підрядник зобов'язується гарантувати якість виконаних робіт протягом 12 календарних місяців з дня підписання документів до п. 2.2. договору.

Пунктом 7.2. договору сторони погодили, що підрядник несе відповідальність за порушення зі своєї вини таких зобов'язань, зокрема: у разі неякісного виконання передбачених договором робіт, підрядник повинен виправити їх за особистий рахунок або відшкодувати замовнику вартість виправлення неякісно виконаних робіт у повному обсязі.

В подальшому між сторонами укладено додаткові угоди до договору (від 12.08.2014 № 1 та від 27.02.2015 № 2), якими, зокрема, внесено зміни до договору щодо вартості робіт, об'єкту, тощо.

На виконання умов договору відповідачем виконано, а позивачем прийнято та оплачено роботи на загальну суму 574 468, 22 грн., що підтверджується довідкою від 12.08.2014 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 01.04.2014 - 31.08.2014, актом від 12.08.2014 приймання виконаних будівельних робіт за 01.04.2014 - 31.08.2014, довідкою від 14.04.2015 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також актом від 14.04.2015 виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року.

На підставі звернення позивача Товариством з обмеженою відповідальністю "Судово-експертний альянс" проведено експертне будівельно-технічне дослідження, за результатами якого складено висновок експерта № 05/11-2015 від 05.11.2015.

Відповідно до зазначеного висновку експерта підрядником допущено порушення умов договору та виконано роботи за договором з відхилення від діючих будівельних норм. Зокрема, вартість перевищення обсягу ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів, проведених за договором в будівлі за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39а, становить 5 878 грн., а вартість ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків та відхилень від вимог будівельних норм та правил, що висуваються до якості ремонтно-будівельних робіт, проведених відповідачем за договором, в будівлі, розташованій за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 39, за погодженими сторонами розцінками, становить 66 295, 84 грн.

Вважаючи, що після прийняття від підрядника робіт, передбачених договором, банком виявлено недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі прийняття робіт (приховані недоліки), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що вказані у висновку експерта недоліки не є прихованими та могли бути виявлені при прийнятті робіт. Проте після прийняття робіт будь-яких зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт від замовника не надходило, і позивач не повідомляв відповідача про наявність недоліків та не вимагав у підрядника виконання п. 7.2 договору. Крім цього, сторони узгодили гарантійний строк відповідно до пункту 6.1.2 договору, а саме 12 календарних місяців. Таким чином, гарантія на роботи за актом від 12.08.2014 закінчилася 12.08.2015, а щодо гарантії робіт за актом від 14.04.2015, то позивач не звертався до відповідача в межах гарантійного строку з відповідними вимогами про усунення недоліків. Також місцевий господарський суд, відмовляючи у прийнятті заяви про збільшення позовних вимог, зазначив, що остання подана без дотримання положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, оскільки є новою вимогою.

Колегія суддів касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у позові, з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 857 Цивільного кодексу України передбачено, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

Відповідно до ч. 3 ст. 853 Цивільного кодексу України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

Згідно з наведеною нормою замовник, виявивши приховані недоліки, зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника, оскільки виконання цього обов'язку дозволить підряднику спільно з замовником зафіксувати виявлені приховані недоліки та вирішити самостійно на принципах добросовісності та розумності пов'язані з цим спірні питання.

Судами обох інстанцій встановлено, що прийняття позивачем виконаних підрядником робіт підтверджується довідкою від 12.08.2014 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за 01.04.2014 - 31.08.2014, актом від 12.08.2014 приймання виконаних будівельних робіт за 01.04.2014 - 31.08.2014, довідкою від 14.04.2015 про вартість виконаних будівельних робіт та витрат, а також актом від 14.04.2015 виконаних будівельних робіт за квітень 2015 року. Будь-яких зауважень щодо обсягу та якості виконаних робіт від замовника не надходило.

Крім цього, місцевим та апеляційним господарськими судами встановлено, що описані у висновку експерта недоліки не є прихованими та могли бути виявлені при прийнятті робіт. До того ж позивач не надав належних і допустимих доказів повідомлення відповідача про наявність недоліків та не вимагав у підрядника виконання пункту 7.2 договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 853 Цивільного кодексу України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Разом з тим, експертиза в порядку ст. 853 Цивільного кодексу України проводиться у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин. Проте, як встановлено судами обох інстанцій, позивач не повідомляв відповідача про наявність зауважень щодо недоліків виконаних робіт, а тому і спору на про їх наявність між замовником і підрядником до подання позову не було.

Крім цього, експертне будівельно-технічне дослідження проводилося лише в присутності представників замовника, у зв'язку з чим відповідач був позбавлений можливості подати обґрунтовані заперечення в межах досудового врегулювання спору, з огляду на що місцевий господарський суд дійшов правильного висновку, що висновок експерта не є належним доказом у розумінні ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги передбачені ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України межі перегляду справи в касаційній інстанції та зважаючи, як встановлено судами попередніх інстанцій, що описані у висновку експерта недоліки не є прихованими та могли бути виявлені при прийнятті робіт, проте позивач всупереч ч. 2 ст. 853 Цивільного кодексу України не заявив підряднику про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки, колегія суддів погоджується з висновками місцевого та апеляційного господарських судів про відмову у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 66 295, 84 грн. вартості ремонтно-будівельних робіт, які необхідно провести для усунення виявлених недоліків та відхилень від вимог будівельних норм та правил.

Крім цього, ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку, що позивач погодився з вартістю робіт, шляхом укладення договору, додаткових угод до нього та підписанням актів і довідок, а тому посилання на перевищення обсягу ремонтно-будівельних робіт та будівельних матеріалів є необґрунтованими, у зв'язку з чим правомірно відмовили у задоволенні позову в частині стягнення 5 878 грн. вартості перевищеного обсягу робіт, оскільки умовами договору сторони визначили вартість робіт, зазначивши, що вона є договірною та динамічною.

Колегією суддів касаційної інстанції не приймаються до уваги доводи скаржника про невідповідність п. 6.1.2. договору (щодо встановлення гарантії якості виконаних підрядних робіт у строк 12 календарних місяців) ст. 884 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що підрядник гарантує досягнення об'єктом будівництва визначених у проектно-кошторисній документації показників і можливість експлуатації об'єкта відповідно до договору протягом гарантійного строку, якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. Гарантійний строк становить десять років від дня прийняття об'єкта замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором або законом.

Так, згідно зі ст. 859 Цивільного кодексу України, якщо договором або законом передбачено надання підрядником замовникові гарантії якості роботи, підрядник зобов'язаний передати замовникові результат роботи, який має відповідати вимогам статті 857 цього Кодексу протягом усього гарантійного строку. Гарантія якості роботи поширюється на все, що становить результат роботи, якщо інше не встановлено договором підряду.

Статтею 860 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг гарантійного строку починається з моменту, коли виконана робота була прийнята або мала бути прийнята замовником, якщо інше не встановлено договором підряду. До обчислення гарантійного строку за договором підряду застосовуються положення статті 676 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законодавець дає визначення договору будівельного підряду у частині першій статті 875 Кодексу, відповідно до якої підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Тобто, за змістом наведеної норми предметом будівельного підряду є одержаний в процесі виконання договору будівельного підряду результат робіт у вигляді завершеного будівництвом об'єкту або закінчених будівельних робіт, які виконані підрядником відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника та прийняті і оплачені останнім.

За змістом положень ст. 317 Господарського кодексу України, будівництво об'єктів виробничого та іншого призначення, підготовка будівельних ділянок, роботи з обладнання будівель, роботи з завершення будівництва, прикладні та експериментальні дослідження і розробки тощо, які виконуються суб'єктами господарювання для інших суб'єктів або на їх замовлення, здійснюються на умовах підряду. Для здійснення робіт, зазначених у частині першій цієї статті, можуть укладатися договори підряду: на капітальне будівництво (в тому числі субпідряду); на виконання проектних і досліджувальних робіт; на виконання геологічних, геодезичних та інших робіт, необхідних для капітального будівництва; інші договори. Загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до пункту 103 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.12.2005 № 668 підрядник гарантує якість закінчених робіт і змонтованих конструкцій, досягнення показників, визначених у проектній документації, та можливість їх експлуатації протягом гарантійного строку. Гарантійні строки якості закінчених робіт, експлуатації змонтованих конструкцій встановлюються у договорі підряду з урахуванням вимог до цих робіт і конструкцій, визначених у проектній документації. Гарантійний строк експлуатації об'єкта будівництва становить десять років від дня його прийняття замовником, якщо більший гарантійний строк не встановлений договором підряду або законом.

Проте норми чинного законодавства України, що регулюють відносини підряду, містять імперативні приписи стосовно мінімального гарантійного строку експлуатації тривалістю у 10 років саме для об'єктів будівництва, а не окремо до кожного з видів робіт, що входять до комплексу робіт, пов'язаних із будівництвом. При цьому, законодавець розмежовує такі поняття, як гарантійний строк якості закінчених робіт та гарантійний строк експлуатації об'єкта будівництва.

Стаття 884 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, регулює відносини сторін у договорі будівельного підряду щодо гарантійного строку експлуатації об'єкта будівництва.

Проте пунктом 6.1.2. договору відповідач гарантував саме якість виконаних робіт протягом 12 місяців з дня підписання акта приймання-передачі робіт. В той же час, норми чинного законодавства України не встановлюють мінімального гарантійного строку якості виконаних підрядних робіт, у зв'язку з чим зазначений пункт договору підряду відповідає принципу свободи договору та не суперечить нормам чинного законодавства, а доводи скаржника в цій частині є необґрунтованими.

Враховуючи викладене та беручи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову у задоволенні позову, у зв'язку чим підстави для скасування оскаржуваних постанови апеляційного та рішення місцевого господарських судів відсутні.

Керуючись ст. ст. 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 - без змін.

Головуючий суддя Могил С.К.

Судді: Борденюк Є.М.

Кривда Д.С.