РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016Справа №910/11776/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс»
до про Міністерства оборони України стягнення заборгованості у розмірі 5 177 грн. 18 коп.
Представники:

від Позивача: Данилова Л.А. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Гребеннюкова Ю.С. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості у розмірі 5 177 грн. 18 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 31.08.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (Виконавець) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався у 2015 році надати послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна (для військових частин, установ, дислокованих у Львівській, Рівненській та Волинській областях), а Змовник - прийняти та оплатити надані послуги в кількості, у строки і виключно за цінами згідно положень цього Договору. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору Відповідач здійснив попередню оплату в розмірі 209 469 грн. 60 коп., а Позивач в свою чергу належним чином виконав свої зобов»язання за цим Договором, що підтверджується актами приймального контролю якості та кількості наданих послуг з прання, та повернув суму невикористаної попередньої оплати в розмірі 159 479 грн. 80 коп. В ході повернення залишку невикористаної суми попередньої оплати Позивач помилково перерахував на 5 177 грн. 18 коп. більше, ніж повинен був. Таким чином, заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» становить 5 177 грн. 18 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 29.06.2016 року порушено провадження у справі № 910/11776/16, судове засідання призначено на 13.07.2016 року.

13.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло документи на виконання вимог ухали суду про порушення провадження у справі.

В судовому засіданні 13 липня 2016 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви. Представник Відповідача надав усні пояснення, якими не заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 13 липня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

31.08.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (Виконавець) та Міністерством оборони України (Замовник) було укладено Договір про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10, відповідно до умов якого Виконавець зобов'язався у 2015 році надати послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів білизни, обмундирування, спецодягу та іншого речового майна (для військових частин, установ, дислокованих у Львівській, Рівненській та Волинській областях), а Змовник - прийняти та оплатити надані послуги в кількості, у строки і виключно за цінами згідно положень цього Договору.

Ціна послуг з ПДВ складає 1 823 832 грн. 00 коп. (п.1.2 Договору)

Відповідно до п.4.1 Договору розрахунки за надані послуги проводяться після їх фактичного виконання щомісячно, протягом 30 банківських днів (за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання Виконавцем Замовнику належним чином оформленого рахунку - фактури за надані послуги, підписаного керівником, головним бухгалтером та засвідченого мастичною печаткою Виконавця.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до повного їх завершення. (п.10.1 Договору)

Додатковою угодою №3 від 18.12.2015 року до Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року Сторони внесли зміни до п.4.3 Договору, виклавши його в наступній редакції: «З метою ефективного, повного, своєчасного використання коштів, передбачених на оплату послуг з прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) особовому складу Збройних Сил України, на підставі частини другої статті 40 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (зі змінами) та відповідно до абзацу 12 підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014 року № 117 «Про здійснення попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» (зі змінами від 04.03.2015 року №102) та дозволу Головного розпорядника коштів, Замовник здійснює попередню оплату послуг з прання, що згідно з договором передбачається надати протягом 2015 бюджетного року у розмірі, що не перевищує 30% суми договору, а саме 209 469 грн. 60 коп. на термін не більше одного місяця (з урахуванням терміну надання послуг).

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 24.12.2012 №1407 «Про затвердження Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами» Виконавець зобов'язується надати Замовнику документи, що підтверджують фактичне надання послуг з прання у 2015 році протягом 2-х робочих днів після завершення терміну, на який надано попередню оплату, про що Сторонами складається акт звіряння фактичного надання послуг з прання. Залишок невикористаних коштів Виконавець зобов'язується повернути на реєстраційний рахунок Замовника в Державній казначейській службі України не пізніше 3-х робочих днів після завершення терміну, на який надано попередню оплату».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року Відповідач здійснив попередню оплату в розмірі 209 469 грн. 60 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за 23.12.2015 року.

На виконання умов Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року Позивачем були надані послуги з прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів, а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги, що підтверджується відповідними Актами приймального контролю якості та кількості наданих послуг з прання, а також Позивачем були оформлені рахунки - фактури за надані послуги.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що він повернув суму невикористаної попередньої оплати в розмірі 159 479 грн. 80 коп. В ході повернення залишку невикористаної суми попередньої оплати Позивач помилково перерахував на 5 177 грн. 18 коп. більше, ніж повинен був. Таким чином, заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» становить 5 177 грн. 18 коп.

Листом №3535 від 03.03.2016 року Позивач просив Відповідача повернути помилково перераховані грошові кошти у розмірі 5 177 грн. 18 коп., у відповідь на який Відповідач листом від 03.03.2016 року повідомив про перерахування вказаних коштів до державного бюджету України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року Відповідач здійснив попередню оплату в розмірі 209 469 грн. 60 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача за 23.12.2015 року.

На виконання умов Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року Позивачем були надані послуги з прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів на загальну суму в розмірі 449 875 грн. 50 коп., а Відповідачем в свою чергу прийняті вказані послуги, що підтверджується відповідними Актами приймального контролю якості та кількості наданих послуг з прання, які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку, а також Позивачем були оформлені рахунки - фактури за надані послуги, які були сплачені Відповідачем на загальну суму 394 708 грн. 52 коп., що підтверджується виписками по рахунку позивача.

18.01.2016 року Позивачем було повернуто на рахунок Відповідача залишок невикористаних коштів у розмірі 159 479 грн. 80 коп., що підтверджується випискою по рахунку Позивача.

Суд зазначає, що Позивачем було повернуто на рахунок Відповідача на суму в розмірі 5 177 грн. 18 коп. більше, ніж передбачено умовами Договору про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року з урахуванням фактично наданих послуг й сплачених Відповідачем.

Таким чином, заборгованість Міністерства оборони України перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» за Договором про надання послуг щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів (послуги з прання) для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/5/15/10 від 31.08.2015 року становить 5 177 грн. 18 коп., що також підтверджується Актом звіряння розрахунків за 2016 рік, який оформлений належним чином та підписаний уповноваженими представниками сторін і скріплений печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Проте, Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» в розмірі 5 177 грн. 18 коп.

Отже, Суд зазначає, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив повернення суми за надані та прийняті послуги в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 5 177 грн. 18 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, з Міністерства оборони України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Пральний комплекс» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 5 177 грн. 18 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м.Київ, ПРОСПЕКТ ПОВІТРОФЛОТСЬКИЙ, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пральний комплекс» (04211, м.Київ, ВУЛ. ЛАЙОША ГАВРО, будинок 6, Ідентифікаційний код юридичної особи 34344528) заборгованість у розмірі 5 177 (п'ять тисяч сто сімдесяти сім) грн. 18 (вісімнадцять) коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 15 липня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин