ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.07.2016 Справа № 905/1241/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Бокової Ю.В., суддів Сковородіної О.М., Уханьової О.О.

при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.,

розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АЗОВРІТЕЙЛ, м. Донецьк

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м. Макіївка

про розірвання договору оренди землі

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 3/2016 від 31.12.2015р.;

від відповідача: не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АЗОВРІТЕЙЛ, м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 міської ради, м.Макіївка про розірвання договору оренди земельної ділянки від 10.12.2012 р., зареєстрованого в управлінні Держкомзему м. Макіївки Донецької області 20.12.2012 р. за № 01224.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на істотну зміну обставин, що унеможливлюють продовження дії спірного Договору. Нормативно свої вимоги обґрунтовує ст. 652 Цивільного кодексу України.

Позивач в судове засідання зявився, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, своєї позиції до відома суду не довів та не надав витребуваних документів.

Господарський суд Донецької області з метою своєчасного повідомлення відповідача про порушення провадження по справі, направив на адресу відповідача, яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб субєктів підприємницької діяльності, відповідну ухвалу. 28.03.2016 року спеціаліст 2-ї категорії ОСОБА_3, помічник судді Табачніков В.Г. та секретар судового засідання Б.О. Чуб склали акт про неможливість направлення кореспонденції за адресою відповідача: 86157, Донецька область, м. Макіївка, пл. Радянська, буд. 1. Складання акту обґрунтовано листом Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку Укрпошта № 7-14-72 від 10.02.2016р. про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Макіївка.

Відтак, 30.03.2016р., 18.04.2016р., 06.05.2016р., 18.05.2016р. та 15.06.2016р. на офіційному веб-порталі Судова влада України (dn.arbitr.gov.ua), у розділі Новини та події суду було розміщено оголошення про дату та час судових засідань по справі № 905/1241/16, призначених на 13.04.2016р., 25.04.2016р., 16.05.2016р., 31.05.2016р. та 14.07.2016р.

В порядку Закону України Про доступ до судових рішень, ухвала про порушення провадження у справі та ухвали про відкладання розгляду справи були розміщені на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua).

Таким чином, господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення відповідача про наявність порушеної справи № 905/1241/16 та призначених до розгляду судових засідань (про день, місце та час кожного судового засідання).

За змістом правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної в п.3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. При цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК України (п.3.12 постанови).

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомлених представників сторін у світлі приписів ст. ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливає на таку кваліфікацію і не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши обставини спору, доводи учасників судового процесу суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2012 р. між ОСОБА_1 міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю АЗОВРІТЕЙЛ було укладено договір оренди земельної ділянки (далі Договір), зареєстрований в управлінні Держкомзему м. Макіївки Донецької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.12.2012 р. за № 01224.

Відповідно до п. 1 Договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення за рахунок земель промисловості, транспорту, звязку, енергетики, оборони та іншого призначення (забудови і запас), для будівництва, реконструкції нежитлових будівель і споруд та функціонування підприємства по виробництву і переробці продуктів харчування, яка знаходиться на території ОСОБА_1 міської ради, по вулиці Магістральній, будинок 6 у Гірницькому районі міста Макіївки, економіко-планувальна зона ХІV Г, оціночний район 4087, що в місті Макіївці, з усіма обмеженнями та сервітутами, у таких межах:

- від А до Б землі ФОП ОСОБА_4;

- від Б до В землі ТОВ «Донпромсервіс-97»;

- від В до Г землі ОСОБА_1 міської ради;

- від Г до Д землі ТОВ «ПМК-2007»;

- від Д до Е землі ОСОБА_1 міської ради;

- від Е до А землі ТОВ «ЗАВОД МЕТИЗНИХ ВИРОБІВ»,

згідно Плану (схеми) меж земельної ділянки, що є невідємною частиною цього договору.

Згідно п. 1.1. цього договору підставою для укладення цього договору є рішення ОСОБА_1 міської ради від 30.11.2012р. № 31/73.

Згідно п. п. 2,3 Договору в оренду передається земельна ділянка, загальною площею 8,0203 га, у тому числі: 2,2101 га під капітальними будівлями, 0,2401 га під тимчасовими будівлями, 0,8507 га під спорудами, 4,0443 га під проїздами, проходами, площадками, 0,6751 га під зеленими насадженнями.

На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна, які належать орендарю на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2007р., посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстром № 4097 та договору купівлі-продажу від 30.01.2008р., посвідченого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстром № 250: нежитлові будівлі та споруди.

Згідно п. 11 Договору орендна плата вноситься щомісячно, не пізніше 30 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця із розрахунку 37924 (тридцять сім тисяч девятсот двадцять чотири) гривні 08 коп., та на період будівництва 15801 (п'ятнадцять тисяч вісімсот одна) гривня 70 коп. в місяць, згідно з розрахунком розміру орендної плати, що додається.

Земельна ділянка передається в оренду для будівництва, реконструкції нежитлових будівель і споруд та функціонування підприємства по виробництву і переробці продуктів харчування (п. 16 Договору).

Згідно п. 40 Договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Договір укладено строком на сорок девять років (до тридцятого листопада дві тисячі шістдесят першого року (п. 8 Договору).

Згідно п. 46 Договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Позивач вказує, що не може володіти, користуватися та розпоряджатися належними йому об'єктами нерухомості, а відтак, і використовувати земельну ділянку згідно її цільового призначення внаслідок проведення антитерористичної операції.

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цих Законів, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.31 Закону України "Про оренду землі" розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України Про оренду землі на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 651 Цивільного кодексу України визначає, що підставами для зміни або розірвання договору є згода сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Позивач не обґрунтував та не довів суду факту істотного порушення договору з боку відповідача.

Також, суд вважає хибним посилання позивача щодо істотної зміни обставин, які на його думку є підставами для розірвання договору оренди земельної ділянки.

Так, відповідно до ст.652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

При цьому, договір може бути розірваний, на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, для розірвання договору на підставі ч.2 ст. 652 Цивільного кодексу України у справі має бути встановлено наявність у сукупності вищенаведених умов. Така правова позиція з вказаного питання наведена в постановах Верховного Суду України від 21.02.2011 у справі № 3-10гс11, від 23.05.2011 у справі № 3-47гс11, від 27.02.2012 у справі № 3-9гс12.

Як вказано вище, на земельній ділянці, яка отримана позивачем в оренду, розташовані обєкти нерухомості, які належать відповідачу на праві власності. Так, в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія договору купівлі-продажу від 21.12.2007р., укладеного між Приватною торгово-промисловою компанією «АГРОПРОМТЕХНІКА» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВРІТЕЙЛ» (Покупець), згідно п. 1. якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти у власність нежитлові будівлі та споруди літ. В-1-будівля цеху №3, 3-2-будівля цементного складу, Б-1-будівля формовочного цеху, Є-5-будівля БРУ, Г-1-будівля компресорної, Ж-3-будівля бетонно-растворного цеху, К-1-підземний резервуар, Л-1-насосна, Н-1-башня БР-15, 1-траса ЛЕП-1, 2-1-водогін, загальною площею 15745,10кв.м., що складає 75,6/100 ідеальної долі, які знаходяться за адресою: м. Макіївка, Донецької обл., вул. Магістральна, буд. 6 і сплатити за них обговорену грошову суму.

Також в матеріалах справи наявна належним чином засвідчена копія договору купівлі-продажу від 30.01.2008р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод метизних виробів» (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АЗОВРІТЕЙЛ» (Покупець), згідно п. 1. якого Продавець зобовязується передати у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти у власність нежитлові будівлі та споруди, а саме: літ. А-4-будівля побутових приміщень, площею 2250,70 кв.м.; Д-1-будівля арматурного цеху, площею 2659,40 кв.м.; І-1-будівля прохідної будки, площею 8,70 кв.м.; М-1-вбиральня на 4 очка, площею 15,80 кв.м.; О-1-стенд відкритого бетонірування ,площею 4320,30 кв.м., що складає 24,4/100, які знаходяться за адресою: м. Макіївка, Донецької обл., вул. Магістральна, буд. 6 і сплатити за них обговорену грошову суму.

Суд зазначає, що саме статус позивача, як власника нерухомості (нежитлових будівель та споруд), в силу ст.377 ЦК України, ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, гарантував йому безумовне право на перехід прав на земельну ділянку на якій вони розташовані, в даному випадку, шляхом укладання договору оренди.

Зазначене законодавче регулювання направлене на дотримання співвідношення (балансу) інтересів обох власників нерухомості, як власника нежитлових будівель та споруд (що є обєктами нерухомості), так, і власника земельної ділянки, на якій вони розташовані.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.3 ЦК України однією із загальних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно п.1 ст.1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На теперішній час Указ Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не видавався.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 (п.2 ст.1 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1275-р від 02.12.2015р. був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого включено м. Макіївка, де знаходиться земельна ділянка, яка є предметом спірного договору.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції, субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, під час проведення такої операції.

Отже, незалежно від обставин, які існують в теперішній час, позивач, як власник будівлі мав виключне право на оренду земельної ділянки, та відповідний обовязок перед землевласником, щодо укладання договору оренди.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що одна із безпосередніх обставин, яка визначена п. 1. ч. 2 ст. 652 ЦК України, в даному випадку не має місця, оскільки, навіть якщо б позивач і знав про майбутню неможливість використання своєї власності (нежитлових будівель та споруд), він все одно мав обов'язок укласти договір оренди на весь час, поки він є власником зазначених нежитлових будівель та споруд.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, на теперішній час, права та інтереси позивача є захищеними, оскільки, він не несе ніяких втрат (звільнений від них у порядку встановленому законом), при наявному договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, вказаний позов є необґрунтованим навіть за недоведеністю ознак порушень прав позивача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір покладається на позивача, згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АЗОВРІТЕЙЛ, м. Донецьк до ОСОБА_1 міської ради, м. Макіївка про розірвання договору оренди земельної ділянки від 10.12.2012 р., зареєстрованого в Держкомзему м. Макіївки Донецької області 20.12.2012 р. за № 01224 відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення може бути оскаржено в Донецький апеляційний господарський суд згідно розділу XII ГПК України.

Повний текст рішення підписаний 19.07.2016 р.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя О.М. Сковородіна

Суддя О.О. Уханьова