ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року Справа № 908/272/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. - головуючого,
Корнілової Ж.О.,
Чернова Є.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної

скаргикомунального підприємства "Водоканал"
напостанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.16 та рішення господарського суду Запорізької області від 09.03.16
у справі№908/272/16 господарського суду Запорізької області
за позовомкомунального підприємства "Водоканал"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення 8 536,00грн.,

за участі представників сторін:

від позивача - не з'явилися,

від відповідача - не з'явилися,

У С Т А Н О В И В:

01.02.2016 комунальне підприємство "Водоканал" звернулися до господарського суду Запорізької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 8 536,00грн. заборгованості за договором №7503 від 15.05.2006.

В обгрунтування своїх вимог посилалися на неналежне виконання ФОП ОСОБА_4 умов договору про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №7503 від 15.05.2006, а також положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", "Правил користування системами центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу України від 27.06.2008 №190, що призвело до нарахування заборгованості у розмірі 8 536,00грн. за надані послуги з водопостачання та водовідведення у період з 26.06.2013 по 22.07.2013, за розрахунками витрат води як безоблікового водопостачання за пропускною спроможністю труби вводу. Зазначене нарахування відбулося внаслідок несвоєчасного проведення відповідачем повірки засобу обліку води.

09.03.2016 рішенням господарського суду Запорізької області (суддя Науменко А.О.), залишеним без змін 13.04.2016 постановою Донецького апеляційного господарського суду (судді Татаренко В.М., Ломовцева Н.В., Скакун О.А.) у задоволенні позову відмовлено, мотивуючи безпідставністю його вимог.

У касаційній скарзі комунальне підприємство "Водоканал" посилалися на неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, тому просили скасувати судові рішення та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Як видно із матеріалів справи та установлено судами обох інстанцій, 15.05.2006 між комунальним підприємством "Водоканал" (водоканал) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (абонент) було укладено договір №7503 про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації, за умовами якого водоканал забезпечує абоненту подачу питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчикам, АДРЕСА_1 (офіс). При цьому сторони погодили керуватись при виконанні своїх договірних зобов'язань Законом України "Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002 №2918-111, Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Держжиткомгоспа України від 01.07.1994 №65 (п.1.1 договору).

Згідно п.3.2.1. договору абонент зобов'язаний своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим договором та нормативними документами, вказаними у пункті 1.1. договору.

Відповідно до п.3.2.2. договору для обліку спожитої питної та технічної води абонент зобов'язаний своїми силами та коштами в термін до 20.05.2006 у відповідності до Правил №65 обладнати водолічильний вузол, а також встановити обліковий прилад JS - 1,5, пред'явити його за актом представнику водоканалу для перевірки технічного стану, пломбування та реєстрації. Знімати лічильник, виконувати будь-які зміни в його конструкції або положенні на водомірному вузлі, де він встановлений, знімати пломби, накладені органами Держстандарту або представниками водоканалу, абонент має право тільки після отримання письмового дозволу водоканалу.

Пунктом 3.2.3. договору сторони узгодили, що при відсутності або не встановленому обліковому приладі у визначений водоканалом термін, або розміщенні абонентом водолічильних вузлів чи то їх експлуатації з порушенням Правил №65 водопостачання абонента вважається безобліковим, а витрати води і об'єм стоків у такому випадку визначаються розрахунковим шляхом у відповідності з пунктами 9.6, 21.5 Правил №65, починаючи з дня виписки останнього акту до дня приймання в експлуатацію облікового приладу або водолічильного вузла.

У розділі 2 договору сторони визначили термін його дії з 15.05.2006 по 31.12.2009. За відсутності письмової заяви однієї зі сторін за місяць до закінчення строку договору, останній вважається пролонгованим на кожний наступний рік.

05.02.2009 представником КП "Водоканал" за участі представника ФОП ОСОБА_4 було проведено технічне обстеження водопроводу за адресою АДРЕСА_1, який належить підприємцю. За результатами цього обстеження сторонами складено та підписано акт №64, зі змісту якого слідує, що у ФОП ОСОБА_4 на вводі встановлено засіб обліку марки JS - 1,5, №7338358, державна повірка 1 квартал 2009 року.

22.07.2013 представником КП "Водоканал" було проведено технічне обстеження водопроводу за адресою АДРЕСА_1, що належить ФОП ОСОБА_4, за результатами якого складено акт №405, у якому відображено, що подача холодної води абоненту відбувається від мереж житлового будинку №23 по вводу діаметром 15 мм. На вводі встановлений засіб обліку марки JS - 1,5, № 7338358, державна повірка 1 квартал 2009р. Покази засобу обліку становлять - 00524 м-3. Засіб обліку опломбовано раніше пломбою А144937 - пломба збережена. Об'єм витрат води позивачем визначено на підставі п.п. 3.3, 5.14 "Правил користування системи центрального комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України" та п. 3.2.4. договору, за період: з 26.06.2013р. по 22.07.2013р. - 824,256 м.куб. Зазначений акт містить відмітку про відмову відповідача від його підписання.

На підставі акту №405 КП "Водоканал" було складено акт-рахунок №7503/1 від 22.07.2013 на загальну суму 8 536,00грн., яка складається з витрат води у сумі 4 236,68грн., витрат стічних вод у сумі 2 876,65грн. та ПДВ у сумі 1 422,67грн.

02.08.2013 КП "Водоканал" супровідним листом №7727 направили ФОП ОСОБА_4 акт №405, акт-рахунок №7503/1 від 22.07.2013, та в результаті несплати підприємцем акта-рахунку №7503/1, звернулись до суду з позовом про стягнення 8 536,00грн. заборгованості.

Відповідно до положень статей 525. 526, 629 ЦК України, статті 193 ГК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 19 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" передбачено, що послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов'язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили із того, що Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджених Наказом Держжиткомгоспа України від 01.07.1994 №65, які діяли на час укладення договору, станом на час проведення представниками позивача технічного обстеження водопроводу у 2013 році, втратили чинність. Натомість, на момент виявлення недотримання відповідачем встановлених законодавством вимог діяли Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах, затверджених Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 №190, пунктом 1.1 яких, встановлено, що ці Правила визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України і є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Таким чином, як вірно зазначено судами обох інстанцій, Правила №190 є обов'язковими для застосування та виконання, як учасниками правочину, так і судом під час розгляду спору, оскільки положення попередніх Правил 1994 року втратили чинність та не регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до п.3.1. Правил №190 розрахунок спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюється на основі показів засобів обліку.

Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними (пункт 3.2. Правил №190).

Пунктами 3.3, 3.4 Правил №190 передбачено, що у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

Аналізуючи вищенаведені положення закону, касаційна інстанція виходить із того, що діючим на момент вирішення спору законодавством не передбачено положень, відповідно до яких виробник, у разі не проведення споживачем вчасно повірки засобу обліку води, має проводити розрахунок витрат води згідно з п.3.3. Правил №190.

Установивши, що докази самовільного приєднання відповідача до системи водопостачання або самовільного водокористування останнім, у матеріалах справи відсутні, суди обох інстанцій дійшли обгрунтованого висновку про застосування позивачем без достатніх правових підстав положень пунктів 3.3, 5.14 Правил №190 при розрахунках з відповідачем за постачання питної води та приймання стічних вод.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів погоджується з висновками попередніх інстанцій, які відмовили у задоволенні позовних вимог із урахуванням положень ст.ст.33, 34 ГПК України через недоведеність.

Достатніх обґрунтувань із посиланням на норми права, які спростовували б висновки судів, заявником не наведено, у зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваних рішень, при ухваленні яких здійснено всебічний, повний та об'єктивний розгляд у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Надано належну правову оцінку всім наявним у матеріалах справи доказам і твердженням сторін, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст.111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу комунального підприємства "Водоканал" залишити без задоволення, а постанову Донецького апеляційного господарського суду від 13.04.2016 та рішення господарського суду Запорізької області від 09.03.2016 у справі №908/272/16 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя Ж.О. Корнілова

Суддя Є.В. Чернов