РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016Справа №910/7111/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

До Приватного акціонерного товариства «Просто - Страхування»

Про стягнення 9 643,54 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Білоконь І.В., довіреність № 165/18 від 18.01.2016

від відповідача: Крашеніннікова М.І., довіреність № б/н від 29.02.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі -позивач) подало на розгляд Господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Просто - Страхування» (далі - відповідач) про стягнення 9 643,54 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 3683783/05АВ від 12.02.2014р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 9 643,54 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 19.04.2016р. порушено провадження у справі № 910/7111/16 та призначено розгляд на 16.05.2016 р.

10.05.2016р. до суду надійшов лист від МТСБУ.

10.05.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

16.05.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини своєї відсутності суд не повідомив, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представника відповідача на 24.06.2016р.

08.06.2016р. відповідач подав через відділ діловодства суду клопотання про припинення провадження у справі.

24.06.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, підтримав подане клопотання про припинення провадження у справі у зв'язку з розглядом справи та винесенням рішення суду по справі № 910/20045/15 про такий же предмет спору, між такими ж сторонами, що розглядається в даному провадженні.

Суд відмовив у клопотанні представника відповідача про припинення провадження у справі на підставі рішення Господарського суду м. Києва від 09.10.2105р., яким встановлено, що учасниками ДТП по справі №910/20045/15 були ОСОБА_3, який керував автомобілем «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 та ОСОБА_4, який керував автомобілем «Мерседес», д.н.з. НОМЕР_2, проте в матеріалах справи № 910/7111/16 зазначається про ДТП за участю автомобіля «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_5 та автомобілем «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6

Суд відмовив у задоволенні позовних вимог позивача.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.12.2014 року, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу «Форд Фокус» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6, як зазначено у позовній заяві, цивільно-правова відповідальність якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Просто-Страхування» (далі - Відповідач) за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/7360858.

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «АХА Страхування», (далі - Позивач), згідно з умовами договору страхування № 3683783/05АВ від 12.02.2014р. (надалі - Договір) транспортний засіб «Сузіку», д.н.з. НОМЕР_3, який належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (надалі - Страхувальник).

28.12.2014р. Страхувальник звернувся до Позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту.

Як зазначено в позовній заяві, згідно з умовами договору, на підставі страхового акту та зібраних документів, було розраховано та виплачено страхове відшкодування в розмірі 32 286,61 грн. на рахунок Страхувальника, що підтверджується платіжним дорученням № 152 287 від 21.01.2015 року.

Таким чином Позивач виконав свої зобов'язання перед Страхувальником згідно умов Договору.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до Постанови Київського районного суду м. Харкова по справі № 640/473/15-п від 22.01.2015 р. винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.12.2014 року, є ОСОБА_6.

На підставі зазначеного до позивача перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_6, але оскільки його цивільно-правова відповідальність була застрахована, то відповідач на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен надати своєму страхувальнику страховий захист та відшкодувати завдані ним в результаті ДТП збитки.

Як вбачається із матеріалів справи, Позивач звернувся до Відповідача з регресною вимогою на суму 32 286, 61 грн., проте відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 22 643,07 грн.

У своїх поясненнях Відповідач стверджував, що Позивач надав Відповідачу позовні матеріали з доданими документами, до яких було додано експертну оцінку майна, якою встановлено, що вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу транспортного засобу «Сузукі», д.н.з. НОМЕР_3 складає 22 643,07 грн. На підставі наданих Позивачем документів, Відповідачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 22 643,07 грн., який визначено з урахуванням зносу.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6, була застрахована згідно полісу № АС/7360858.

Проте, позивачем додано до матеріалів позовної заяви витяг з електронної бази Моторно (транспортного) страхового бюро України, в якому зазначена інша серія полісу № АІ/7360858.

На виконання ухвали суду від 19.04.2016р. надійшов лист № 7/2-28/12187 від Моторно (транспортного) страхового бюро України, до якого додана інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ.

Згідно з вказаної інформації, станом на 04.05.2016р. за полісом АС/7360858, на який посилається позивач в позовній заяві, застрахований в ПрАТ «Європейський Страховий Союз» транспортний засіб «ВАЗ 21213», д.н.з. НОМЕР_5, страхувальником ОСОБА_7. Будь-які інші особи, чия б цивільно-правова відповідальність була застраховано згідно вказаного полісу, відсутні. А отже суд не може дійти висновку, що відповідальність винуватця ДТП ОСОБА_6, згідно полісу № АС/7360858 застрахована Відповідачем, внаслідок чого вимога Позивача про стягнення з Відповідача 9 643,54 грн. не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частина 1 ст. 33 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем не були надані суду належні докази в обґрунтування позову.

Враховуючи викладене, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 9 643,54 грн. заборгованості в порядку регресу є не обґрунтованою, документально не підтверджено, та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 11.07.2016р.)

Суддя В.І. Мельник