РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/9461/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНУМ ІНВЕСТ»
ДоАграрного фонду
Простягнення 937 378,95 грн.
суддя Трофименко Т.Ю.

У судовому засіданні приймали участь:

від позивача: Овчарук А.О. по дог. № б/н від 18.05.2016

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНУМ ІНВЕСТ» до Аграрного фонду про стягнення 937 378,95 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що між сторонами було укладено біржові контракти Аграрної біржі № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 та № 1070 від 05.10.2013. За доводами позивача, ним було сплачено передплату за контрактом № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 у сумі 933 179,72 грн. шляхом зарахування дебіторської заборгованості відповідача по іншим контрактам, однак відповідачем не виконано умов даного контракту щодо передачі документів на товар вартістю 933 179,72 грн. не виконано.

Також, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення 4 199,23 грн., зазначає, що ним перераховано з них 3822,69 грн. безпідставно, а 376,54 грн. сплачено в рахунок передплати за контрактом № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013, однак відповідачем, в порушення умов даного контракту, не здійснено передачі документів на товар на суму 376,54 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.03.2016 порушено провадження у справі № 910/9461/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 13.06.2016.

09.06.2016 від позивача надійшло клопотання про стягнення з відповідача витрат на послуги адвоката у розмірі 80 000,00 грн.

У судовому засіданні 13.06.2016 представником позивача подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач визнає наявність у нього заборгованості з поставки товару ТОВА «Гранум Інвест» на загальну суму 937 378,95 грн., однак зазначає, що на сьогоднішній день відсутній правовий механізм для врегулювання питання взаєморозрахунків за договорами, укладеними за період 2010-2014 років.

Представник позивача в судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представники відповідача в судове засідання 06.07.2016 не з'явились. Від відповідача заяв та клопотань процесуального характеру, на час проведення судових засідань до суду не надходило.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в засіданні господарського суду.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в пункті 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Окрім того, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників сторін в судові засідання обов'язковою не визнавалась, відповідач не скористався належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях, відповідачем не надано доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, беручи до уваги відсутність процесуальних заяв та клопотань сторін на час розгляду справи, суд, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, здійснював розгляд справи за відсутності представника відповідача, виключно за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум Інвест» до Аграрного фонду, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та вивчивши зібрані у справі докази, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши надані докази та оглянувши їх оригінали в судових засіданнях, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

04.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНУМ ІНВЕСТ» (надалі по тексту також - позивач, покупець) та Аграрним фондом (надалі по тексту - відповідач, продавець) був укладений біржовий контракт аграрної біржі № 1069 АБ/1211 (далі по тексту - «Контракт № 1069 АБ/1211»).

У відповідності до п.п. 1.1.-1.3. Контракту № 1069 АБ/1211, продавець зобов'язується передати у власність покупцю товар, вказаний в цьому Контракті, а покупець зобов'язується прийняти такий товар (надалі - «товар») і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим Контрактом. Предметом цього Контракту є наступний товар: пшениця 6 клас, ОДЦР - пшениця, ДСТУ 3768:2010 урожаю 2013р. Кількість товару, що продається за цим Контрактом, становить 690,886 тонн.

Згідно п. 2.3. Контракту № 1069 АБ/1211 загальна ціна товару, що продається згідно цього Контракту встановлюється сторонами у розмірі 777 649,77 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 155 529,95 грн., загалом разом з ПДВ - 933 179,72 грн.

Відповідно до п. 4.1. Контракту № 1069 АБ/1211 покупець повинен протягом 5 (п'яти) календарних днів, після укладання та реєстрації біржового контракту на Аграрній біржі, сплатити за товар до моменту його передання продавцем.

У п.п. 5.1.-5.3. продавець та покупець погодили наступні умови передавання та приймання товару: Товар надається в розпорядження покупця без будь-якої упаковки та тари на умовах ЕХW (Інкотермс 2010) за місцезнаходженням товару, а саме: на складі ЕХW Колосівський елеватор ТОВ (), Миколаївська обл. Продавець протягом трьох робочих днів з моменту отримання на свій рахунок грошової суми, визначеної п. 2.3. цього Контракту, передає Покупцю: дозвіл на переоформлення товару, довіреність на переоформлення товару, складський документ, картку аналізу зерна або посвідчення. Сторони підтверджують передання та приймання товару шляхом складання акту приймання- передачі, кожен екземпляр якого повинен бути підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений печаткою Сторін.

Відповідно до п. 7.1. Контракту № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 цей Контракт набирає чинності після підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та його реєстрації Аграрною біржею.

Контракт № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 було зареєстровано на Аграрній біржі 04.10.2013.

На виконання умов п.п. 4.1.-4.2. Контракту № 1069 АБ/1211 позивач зазначає, що оплатив 933 179,72 грн., шляхом одностороннього зарахування дебіторської заборгованості Продавця по іншим контрактам у розмірі 933 179,72 грн. у якості передоплати по Контракту № 1069 АБ/1211, згідно листа ТОВ «ГРАНУМ ІНВЕСТ» № 01-155 від 11.10.2013 року (копія листа міститься в матеріалах справи). При цьому продавець (відповідач) погодився на таке зарахування, що підтверджується зокрема податковою накладною № 53 від 11.10.2013 року актом звірки взаєморозрахунків між позивачем та відповідачем станом за період з 04.10.2013 року по 25.08.2014 року за Контрактом № 1069 АБ/1211.

Проте, передача позивачу документів, визначених п. 5.2. Контракту № 1069 АБ/1211, на 690,886 тонн пшениці 6 класу вартістю 933 179,72 грн. не здійснена.

04.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНУМ ІНВЕСТ» (покупцем, позивачем) та Аграрним фондом (продавцем, відповідачем) був укладений біржовий контракт аграрної біржі № 1070 АБ/1211 (надалі по тексту також - Контракт № 1070 АБ/1211).

У відповідності до п.п. 1.1.-1.3. Контракту № 1070 АБ/1211, продавець зобов'язується передати у власність покупцю товар, вказаний в цьому Контракті, а покупець зобов'язується прийняти такий товар (надалі - «товар») і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим Контрактом. Предметом цього Контракту є наступний товар: пшениця 5 клас, ОДЦР - пшениця, ДСТУ 3768:2010 урожаю 2013р. Кількість товару, що продається за цим Контрактом, становить 520,590 тонн.

Згідно п. 2.3. Контракту № 1070 АБ/1211 загальна ціна товару, що продається згідно цього Контракту встановлюється сторонами у розмірі 581 325,50 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 116 265,10 грн., загалом разом з ПДВ - 697 590,60 грн.

Відповідно до п. 4.1. Контракту № 1070 АБ/1211 Покупець повинен протягом 5 (п'яти) календарних днів, після укладання та реєстрації біржового контракту на Аграрній біржі, сплатити за товар до моменту його передання Продавцем.

У п.п. 5.1.-5.3. Продавець та Покупець погодили наступні умови передавання та приймання товару: Товар надається в розпорядження Покупця без будь-якої упаковки та тари на умовах ЕХW (Інкотермс 2010) за місцезнаходженням товару, а саме: на складі ЕХW Глобинська дільниця Полтавське ХПП ПрАТ (), Полтавська обл. Продавець протягом трьох робочих днів з моменту отримання на свій рахунок грошової суми, визначеної п. 2.3. цього Контракту, передає Покупцю: дозвіл на переоформлення товару, складський документ, картку аналізу зерна або посвідчення. Сторони підтверджують передання та приймання товару шляхом складання акту приймання-передачі, кожен екземпляр якого повинен бути підписаний уповноваженими представниками Сторін та скріплений печаткою Сторін.

Відповідно до п.п. 7.1. Контракту № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 цей Контракт набирає чинності після підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками сторін та його реєстрації Аграрною біржею.

Контракт № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 було зареєстровано на Аграрній біржі 04.10.2013.

На виконання умов п.п. 4.1.-4.2. Контракту № 1070 АБ/1211, покупець оплатив 701 413,29 грн. (з них 3 822,69 грн. - безпідставно) шляхом оплати коштів у розмірі 120 808,99 грн. згідно платіжного доручення № 91 від 10.10.2013 року, а також шляхом зарахування дебіторської заборгованості продавця по іншим контрактам у розмірі 580 604,30 грн. в якості передплати по Контракту № 1070 АБ/1211, згідно листа ТОВ «ГРАНУМ ІНВЕСТ» № 01-155 від 11.10.2013). При цьому, Продавець погодився на таке зарахування, що підтверджується зокрема податковими накладними № 18 від 10.10.2013 року, № 38 від 11.10.2013 та актом звірки взаєморозрахунків між Позивачем та відповідачем станом на 04.10.2013 по 25.08.2014 за Контрактом № 1070 АБ/1211.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що передача Покупцю документів визначених п. 5.2. Контракту № 1070 АБ/1211 на 520,590 тонн пшениці 5 класу вартістю 697 590,60 грн. здійснена частково, зокрема передано документів на 520,309 тонн пшениці 5 класу на загальну суму 697 214,06 грн., що підтверджується актом передачі-приймання від 16.10.2013 року, актом від 16.10.2013 року, складською квитанцією на зерно № 3008 від 16.10.2013. Передача покупцю документів визначених п. 5.2. Контракту № 1070 АБ/1211 на 0,281 тонн пшениці 5 класу вартістю 376,54 грн. не здійснена.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено відповідачу лист № 200-01/08 від 26.08.2014 про повернення коштів у сумі 933 179,72 грн. за Договором № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 та 4 199,23 грн. згідно Договору № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013, однак вимога позивача відповідачем виконана не була.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 601 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Не допускається зарахування зустрічних вимог, зокрема у випадках, встановлених договором або законом (пункт п'ятий статті 602 ЦК України).

Отже, заява однієї сторони про зарахування зустрічної однорідної вимоги є одностороннім правочином, який має наслідком припинення зобов'язань. Якщо друга сторона вважає, що заява першої сторони є нікчемним правочином, а відтак не припиняє зобов'язання (наприклад, за відсутністю зобов'язання другої сторони або в разі недопустимості зарахування зустрічних вимог згідно з частинами четвертою, п'ятою статті 203 ГК України, статтею 602 ЦК України), то друга сторона вправі звернутися до суду з позовом про примусове виконання зобов'язання першою стороною в натурі або про застосування інших способів захисту, встановлених законом.

Зважаючи на те, що відповідач проти сплати позивачем передплати шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог не заперечує та визнає наявність у нього заборгованості щодо поставки товару за Контрактами № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 на суму 933 179,72 грн. та № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 на суму 4 199,23 грн., суд дійшов висновку, що даний односторонній правочин щодо зарахування зустрічних однорідних вимог є правомірним.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 693 ЦК України у разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З наданих позивачем доказів вбачається, а також відповідачем не заперечується, що відповідач порушив умови Контакту № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 в частині поставки товару на суму 933 179,72 грн. та Контракту № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 на суму 376,54 грн. у відповідності до пунктів 5.2. даних контрактів.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, отже суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 933566,26 грн. попередньої оплати відповідно до Контрактів № 1069 АБ/1211 від 04.10.2013 та № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 правомірні та підлягають задоволенню.

Також позивач зазначає, що відповідачем кошти в сумі 3 822,69 грн. набуті під час виконання Контракту № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 безпідставно, а тому просить стягнути з відповідача кошти в сумі 3 822,00 грн.

Статтею 1212 Цивільного кодексу України визначено загальні положення про зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави:

1. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Частиною 1 ст. 1213 Цивільного кодексу передбачено, набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

- набуття або збереження майна;

- набуття або збереження за рахунок іншої особи;

- відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають:

- набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

- шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого);

- обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого;

- відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Пунктом 2.3. Контракту № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013 встановлена загальна ціна даного Контракту, яка складає 697 590,60 грн. (з урахуванням ПДВ).

Позивачем на виконання даного контракту було перераховано передплату в загальному розмірі 701 413,29 грн. шляхом оплати коштів у розмірі 120 808,99 грн. згідно платіжного доручення № 91 від 10.10.2013 року, а також шляхом зарахування дебіторської заборгованості продавця по іншим контрактам у розмірі 580 604,30 грн. в якості передоплати по Контракту № 1070 АБ/1211, згідно листа ТОВ «ГРАНУМ ІНВЕСТ» № 01-155 від 11.10.2013).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, відсутність у нього безпідставно перерахованих позивачем коштів при виконанні зобов'язання щодо здійснення передплати за контрактом № 1070 АБ/1211 від 04.10.2013ґ. в сумі 3 822,69 грн. станом на день розгляду справи не довів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, позивачем було безпідставно переховано 3 822,69 грн.

За таких обставин, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 80 000,00 грн. витрат, пов'язаних з оплатою адвокатських послуг.

Надання позивачу адвокатських послуг підтверджується наявними в матеріалах справи: договором про надання правової допомоги № б/н від 18.05.2016 року, укладеним між позивачем та адвокатом Овчаруком А.О., свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю № 766 від 15.10.2012 року на ім'я Овчарук Андрій Олександрович, платіжним дорученням №25306 від 19.05.2016 року на суму 80 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 6.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За тими ж правилами здійснюється й розподіл сум цих витрат у розгляді господарським судом апеляційних і касаційних скарг.

З огляду на викладене та враховуючи повне задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 80 000,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, при задоволенні позову судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, ?

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранум Інвест" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки. 34, к. 416) 933 556 (дев'ятсот тридцять три тисячі п'ятсот пятдесят шість) грн. 26 коп. - суму основної заборгованості, 3 822 (три тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 69 коп. безпідставно перерахованих коштів, 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. - адвокатських витрат та 14 060 (чотирнадцять тисяч шістдесят) грн. 68 коп. - судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016р.

Суддя Трофименко Т.Ю.