КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р. Справа№ 44/380-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Шипка В.В.

Пономаренка Є.Ю.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від заявника - Шмалька Ю.О.,

від ПАТ "АКБ "Київ" - Прядка А.М.,

від ОСОБА_9 - ОСОБА_10., ОСОБА_11.,

від ТОВ "Інтеграл-П" - Поліщука Р.М.,

від власника майна боржника - ОСОБА_8 (учасник товариства),

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2016

у справі № 44/380-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Державного підприємства "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" про заміну сторони правонаступником та замінено Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П".

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, боржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2016, прийняти нове рішення яким відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик".

05.07.2016 в судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.05.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" про заміну кредитора, а саме заміну Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" його правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П".

Заява мотивована тим, що 02.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" було укладено Договір №5/01-09 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута.

Відповідно до п.п. 1.1., 2.1., 2.2. договору № 5/01-09 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 02.09.2015 на умовах даного договору та на підставі протоколу проведення аукціону № 5 від 01.09.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" зобов'язується передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" (дебіторська заборгованість) до банкрута на загальну суму 112 509 000,72 грн. згідно угоди № 80 від 05.09.2005 (про інвестування будівництва), з урахуванням всіх змін та доповнень до неї, що підтверджена винесеними на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" судовими рішеннями, постановами та ухвалами з питання повернення суми перерахованих інвестицій за основним договором, штрафів (неустойки), інфляційних втрат, 3% річних від суми простроченого зобов'язання, тощо, зокрема, ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.09.2011 з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 по справі про банкрутство № 44/380-б, рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2009 з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2009 по справі № 31/147.

Передача права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" і прийняття його Товариством з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" здійснюється після повної оплати вартості права вимоги, та оформляється актом приймання-передачі, що підписується сторонами.

Право вимоги переходить від вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" після отримання права вимоги та підписання сторонами акту приймання-передачі.

До заяви додані докази повної оплати вартості права вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" та підписання акту приймання-передачі.

Отже, право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" на загальну суму 112 509 000,72 грн. перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" на підставі умов договору № 5/01-09 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 02.09.2015.

Як підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" є кредитором боржника з вимогами в сумі 112 509 000,72 грн., які виникли на підставі Угоди № 80 від 05.09.2005 про інвестування будівництва.

Вказані грошові вимоги підтверджені рішенням Господарського суду міста Києва від 04.06.2009 та постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.07.2009 у справі № 31/147 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізінг" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" про стягнення 41 822 990,98 грн.

Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011 визнано кредитором боржника, серед інших, Товариство з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на загальну суму 112 509 000,72 грн.

Статтею 25 ГПК України передбачено, зокрема, що у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Стаття 1 Закону про банкрутство визначає кредитора як юридичну або фізичну особу, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Заміна кредитора у зобов'язанні допускається шляхом відступлення права первісного кредитора в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Відповідно до частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України (ЦК України) кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), правонаступництва.

Частиною 3 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Інших обмежень права кредитора на укладення договору уступки вимог законодавство не містить.

Відповідно до положень ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, особа, до якої перейшли права кредитора під час провадження у справі про банкрутство, отримує статус учасника провадження відповідно до статті 1 Закону про банкрутство. Заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на права та обов'язки боржника і не потребує його згоди, якщо така згода не передбачена договором або законом (правова позиція викладена у постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про банкрутство" № 15 від 18.12.2009).

Тобто, для встановлення обґрунтованості переходу права вимоги слід встановити факт існування та дійсності основного зобов'язання до боржника, а також факт наявності та дійсності правочину з уступки (переходу) цього права до нового кредитора.

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Докази на підтвердження фактів та обставин недійсності договору № 5/01-09 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 02.09.2015 учасниками провадження у справі не надано.

Як було встановлено вище, набуття права вимоги до ТОВ "Житловик" обґрунтоване укладенням договору № 5/01-09 купівлі-продажу права вимоги підприємства-банкрута від 02.09.2015, а факт дійсності грошового зобов'язання боржника підтверджено матеріалами справи та оцінено господарськими судами при прийнятті судових рішень за результатами попереднього засідання у даній спарві (ухвала попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 28.09.2011 та постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2011).

За таких фактичних обставин та правового регулювання відносин між сторонами, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про задоволення клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтеграл-П" про заміну кредитора.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що обставини визнання в судовому порядку угод (в тому числі і угод про уступку прав вимоги), на яких ґрунтуються вимоги кредитора (нового кредитора) до боржника мають характер нововиявлених обставин, та можуть бути підставою для перегляду судових рішень у даній справі у встановленому процесуальним законом порядку.

З врахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик" залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 44/380-б про заміну сторони правонаступником залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.В. Шипко

Є.Ю. Пономаренко