ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.16р. Справа № 904/487/16

За позовом державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання", м. Кривий Ріг

до комунального підприємства "Кривбасводоканал", м. Кривий Ріг

про стягнення 48 121774,30 грн. заборгованості за спожиту питну воду, 1 200 861,64 грн. інфляційних втрат, 581 352,12 грн. 3% річних, 8 910 565,15 грн. пені

Суддя Бондарєв Е.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 16-05-2528 від 23.05.2016 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне промислове підприємство "Кривбаспромводопостачання" звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, з урахуванням клопотання від 08.07.2016 року, про стягнення з комунального підприємства "Кривбасводоканал" заборгованості у сумі 58 814 553,21 грн., з яких:

- 48 121 774,30 грн. заборгованість за спожиту питну воду в період з липня по листопад 2015 року;

- 1 200 861,64 грн. інфляційні втрати за загальний період з серпня 2015 року по грудень 2015 року;

- 581 352,12 грн. 3% річних за загальний період з 21.07.2015 року по 21.01.2016 року;

- 8 910 565,15 грн. пеня за загальний період з 21.07.2015 року по 21.01.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором на централізоване питне водопостачання № 22/31-ЗБУТ від 30.12.2013 року в частині своєчасної та повної оплати за поставлену питну воду в період з червня по листопад 2015 року на загальну суму 72 304 912,62 грн. на підставі:

- рахунка № 0001018 від 26.06.2015 року та акту від 26.06.2015 року на суму 1 442 108,56 грн.;

- рахунка № 0001017 від 26.06.2015 року та акту від 26.06.2015 року на суму 268 381,85 грн.;

- рахунка № 0001020 від 30.06.2015 року та акту від 30.06.2015 року на суму 2 651 057,56 грн.;

- рахунка № 0001019 від 30.06.2015 року та акту від 30.06.2015 року на суму 2 277 721,74 грн.;

- рахунка № 0001016 від 30.06.2015 року та акту від 30.06.2015 року на суму 2 617 185,73 грн.;

- рахунка № 0001015 від 30.06.2015 року та акту від 30.06.2015 року на суму 5 736 115,73 грн.;

- рахунка № 0001239 від 31.07.2015 року та акту № 18 від 31.07.2015 року на суму 3 444 812,03 грн.;

- рахунка № 0001240 від 31.07.2015 року та акту № 18 від 31.07.2015 року на суму 6 115 172,20 грн.;

- рахунка № 0001241 від 31.07.2015 року та акту № 18 від 31.07.2015 року на суму 2 610 773,42 грн.;

- рахунка № 0001486 від 28.08.2015 року та акту № 10 від 28.08.2015 року на суму 2 746 815,20 грн.;

- рахунка № 0001485 від 31.08.2015 року та акту № 10 від 31.08.2015 року на суму 3 929 384,68 грн.;

- рахунка № 0001487 від 31.08.2015 року та акту № 10 від 31.08.2015 року на суму 5 906 979,88 грн.;

- рахунок № 0001488 від 31.08.2015 року та акту № 10 від 31.08.2015 року на суму 2 383 288,15 грн.;

- рахунок № 0001750 від 30.09.2015 року та акту від 30.09.2015 року на суму 4 758 185,63 грн.;

- рахунок № 0001751 від 30.09.2015 року та акту від 30.09.2015 року на суму 2 599 177,56 грн.;

- рахунок № 0001752 від 30.09.2015 року та акту від 30.09.2015 року на суму 2 216 494,73 грн.;

- рахунок № 0001955 від 30.10.2015 року та акту від 30.10.2015 року на суму 2 842 476,25 грн.;

- рахунок № 0001956 від 30.10.2015 року та акту № 9 від 30.10.2015 року на суму 2 938 591,32 грн.;

- рахунок № 0001957 від 30.10.2015 року та акту від 30.10.2015 року на суму 5 846 693,75 грн.;

- рахунок № 0002102 від 30.11.2015 року та акту № 9 від 30.11.2015 року на суму 3 135 701,69 грн.;

- рахунок № 0002103 від 30.11.2015 року та акту № 9 від 30.11.2015 року на суму 5 837 794,96 грн.

Відповідачем залучено до матеріалів справи контррозрахунок згідно якого розмір пені складає 4 733 984,96 грн., 3% річних - 495 597,11 грн. та інфляційних втрат - 1 202 727,99 грн.

31.03.2016 року відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення 8 910 565,15 грн. пені оскільки відповідно до п.7.1 договору № 22/31-ЗБУТ (в редакції протоколу розбіжностей до договору) сторони домовилися, що у випадку не виконання споживачем термінів оплати послуг, зазначених в договорі, виробник має право вимагати сплату пені з розрахунку облікової ставки НБУ, яка діяла у період прострочення, від простроченої до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, на думку відповідача, сторони фактично не узгодили конкретний розмір пені, а тому є всі достатні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені. Дана позиція комунального підприємства "Кривбасводоканал" узгоджується з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2016 року у справі № 904/6249/15.

11.07.2016 року відповідач звернувся до суду з клопотанням про зменшення розміру неустойки до 10% від нарахованої суми, яке обґрунтоване вкрай тяжким фінансовим станом комунального підприємства "Кривбасводоканал".

Також відповідач звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити явку представника комунального підприємства "Кривбасводоканал" у судове засідання та продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Зазначене клопотання судом задоволено не було, оскільки по-перше, відповідно до статті 28 Господарського процесуального кодексу України відповідач як сторона у справі не обмежений колом представників, по-друге, відкласти розгляд справи не має можливості, у зв'язку із закінчення строку розгляду справи, передбаченого ст. 69 Господарського процесуального кодексу України. Крім того, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 року строк розгляду спору вже продовжувався на 15 днів за клопотанням відповідача.

Провадження у справі було порушено ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.02.2016 року з призначенням її до розгляду на 18.02.2016 року. Ухвалою суду від 15.02.2016 року розгляд справи було призначено на 29.02.2016 року.

Згідно із статтею 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні від 29.02.2016 року було оголошено перерву до 09.03.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.03.2016 року за клопотанням представника відповідача розгляду спору продовжено на п'ятнадцять днів до 16.04.2016 року та розгляд справи відкладено до 05.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.04.2016 року зупинено провадження у справі № 904/487/16 до розгляду справи № 904/6249/15 у Дніпропетровському апеляційному господарському суді.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.06.2016 року у зв'язку з тим, що обставини, які зумовили зупинення провадження у справі №904/487/16 усунені господарський суд поновив провадження у справі з призначенням до розгляду в засіданні на 11.07.20016 року.

У судовому засіданні 11.07.2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

30.12.2013 року між державним промисловим підприємством "Кривбаспромводопостачання" (далі - виробник, позивач) та комунальним підприємством "Кривбасводоканал" (далі - споживач, відповідач) укладено договір № 22/31-ЗБУТ на централізоване питне водопостачання (далі - договір), предметом якого є послуги з централізованого постачання питної води до межі розподілу балансової належності мереж виробника по підключеннях, відповідно до Додатку № 2, який є невід'ємною частиною договору.

Пунктом 2.1 договору сторони узгодили обсяги питного водопостачання щомісяця на підставі заявки споживача.

Згідно пункту 3.2 договору визначення місячних обсягів централізованого питного водопостачання, розрахунок обсягу за пропускною здатністю труби та середньодобовою витратою здійснюється шляхом підписання актів про обсяг централізованого питного водопостачання за 6 днів до закінчення розрахункового (поточного) періоду.

На виконання умов договору позивачем протягом з червня по листопад 2015 року було подано відповідачу питну воду в обсязі 37 424 903 м3 на суму 72 148 333,42 грн., що підтверджується:

- актом від 26.06.2015 року обсягом 746 433 м3 та виставленим рахунком № 0001018 від 26.06.2015 року на суму 1 442 108,56 грн.;

- актом від 26.06.2015 року обсягом 138 914 м3 та виставленим рахунком № 0001017 від 26.06.2015 року та на суму 268 381,85 грн.;

- актом від 30.06.2015 року обсягом 1 372 183 м3 та виставленим рахунком № 0001020 від 30.06.2015 року та на суму 2 651 057,56 грн.;

- актом від 30.06.2015 року обсягом 1 178 945 м3 та виставленим рахунком № 0001019 від 30.06.2015 року на суму 2 277 721,74 грн.;

- актом від 30.06.2015 року обсягом 1 354 651 м3 та виставленим рахунком № 0001016 від 30.06.2015 року на суму 2 617 185,73 грн.;

- актом від 30.06.2015 року обсягом 1 354 651 м3 та виставленим рахунком № 0001015 від 30.06.2015 року на суму 5 736 115,73 грн.;

- актом від 31.07.2015 року обсягом 1 783 029 м3 та виставленим рахунком № 0001239 від 31.07.2015 року на суму 3 444 812,03 грн.;

- актом від 31.07.2015 року обсягом 3 165 203 м3 та виставленим рахунком № 0001240 від 31.07.2015 року на суму 6 115 172,20 грн.;

- актом від 31.07.2015 року обсягом 1 351 332 м3 та виставленим рахунком № 0001241 від 31.07.2015 року на суму 2 610 773,42 грн.;

- актом від 28.08.2015 року обсягом 1 421 747 м3 та виставленим рахунком № 0001486 від 28.08.2015 року на суму 2 746 815,20 грн.;

- актом від 31.08.2015 року обсягом 2 033 843 м3 та виставленим рахунком № 0001485 від 31.08.2015 року на суму 3 929 384,68 грн.;

- актом від 31.08.2015 року обсягом 3 057 443 м3 та виставленим рахунком № 0001487 від 31.08.2015 року на суму 5 906 979,88 грн.;

- актом від 31.08.2015 року обсягом 1 233 586 м3 та виставленим рахунком № 0001488 від 31.08.2015 року на суму 2 383 288,15 грн.;

- актом від 30.09.2015 року обсягом 2 462 829 м3 та виставленим рахунком № 0001750 від 30.09.2015 року на суму 4 758 185,63 грн.;

- актом від 30.09.2015 року обсягом 1 345 330 м3 та виставленим рахунком № 0001751 від 30.09.2015 року на суму 2 599 177,56 грн.;

- актом від 30.09.2015 року обсягом 1 147 254 м3 та виставленим рахунком № 0001752 від 30.09.2015 року на суму 2 216 494,73 грн.;

- актом від 30.10.2015 року обсягом 1 471 261 м3 та виставленим рахунком № 0001955 від 30.10.2015 року на суму 2 842 476,25 грн.;

- актом від 30.10.2015 року обсягом 1 521 010 м3 та виставленим рахунком № 0001956 від 30.10.2015 року на суму 2 938 591,32 грн.;

- актом від 30.10.2015 року обсягом 3 026 239 м3 та виставленим рахунком № 0001957 від 30.10.2015 року на суму 5 846 693,75 грн.;

- актом від 30.11.2015 року обсягом 1 623 034 м3 та виставленим рахунком № 0002102 від 30.11.2015 року на суму 3 135 701,69 грн.;

- актом від 30.11.2015 року обсягом 3 021 633 м3 та виставленим рахунком № 0002103 від 30.11.2015 року на суму 5 837 794,96 грн.

Відповідно до пункту 4.3 договору розрахунки за послуги централізованого питного водопостачання проводяться споживачем на протязі поточного місяця в повному обсязі, але не пізніше 20 числа місяця. наступного за розрахунковим, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виробника.

Відповідач свої зобов'язання за договором належним чином не виконав, за надані послуги розраховувався не вчасно та не в повному обсязі. Заборгованість станом на 08.07.2016 року становила у загальній сумі 48 121 774,30 грн. за період з липня по листопад 2015 року, що є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України).

Як підтверджено матеріалами справи, між Територіальним органом казначейства у Дніпропетровській області, Департаментом фінансів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконкому міської ради, Управлінням паці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради, суб'єктами господарювання, у тому числі, позивачем та відповідачем, були укладені Спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків 16.07.2015 року, 13.08.2015 року, 14.09.2015 року, 15.10.2015 року, 12.11.2015 року, 14.12.2015 року.

Предметом протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2015 року № 20 "Про затвердження Порядку перерахування, деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій" та згідно з порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03.08.2015 року № 493/688.

Заборгованість складається із загальної суми боргу за період з липня по листопад 2015 року у розмірі 48 121 774,30 грн.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення боргу у загальній сумі 48 121 774,30 грн. доведені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно пункту 7.1 договору сторони домовились, що у випадку несвоєчасної оплати за спожиту воду споживачем, виробник має право вимагати сплату пені в розмірі 0,8% від суми платежу за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як вбачається з наданого позивачем до позовної заяви розрахунку ціни позову, ним заявлена до стягнення з відповідача пеня у загальній сумі 8 910 565,15 грн. за загальний період з 21.07.2015 року по 21.01.2016 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені встановлено, що позивачем розрахунок зроблено вірно. З урахуванням викладеного, позовні вимоги щодо стягнення пені підлягають задоволенню у сумі 8 910 565,15 грн.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У зазначеній нормі Господарського процесуального кодексу України йдеться про можливість зменшення розміру саме неустойки (штрафу, пені), а тому вона не може застосовуватися у вирішенні спорів, пов'язаних з відшкодуванням сум збитків та шкоди (стаття 22, глава 82 Цивільного кодексу України).

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України. Якщо відповідні санкції застосовуються не у зв'язку з порушенням зобов'язання, а з інших передбачених законом підстав (наприклад, за порушення вимог конкурентного законодавства), їх розмір не може бути зменшено судом.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню (п. 3.17.4. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року (із змінами та доповненнями) "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Частиною першою статті 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про можливість зменшення розміру пені, суд враховує вкрай тяжкий стан відповідача, що підтверджується звітом про фінансові результати за 9 місяців 2015 року та балансом (звіт про фінансовий стан) на 30.09.2015 року, збитковість господарської діяльності підприємства, зменшення дохідної частини, збільшення витрат на збут та інших операційних витрат.

Суд також оцінює спірні обставини у справі з урахуванням вимог чинного законодавства щодо порядку і основних засад як встановлення так і виконання господарсько-правових зобов'язань.

Так, згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

За частиною третьою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

За частиною третьою статті 13 Цивільного кодексу України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах.

Таким чином, вимога щодо врахування принципів розумності та справедливості є прямою вимогою закону до договору та до реалізації законних прав за наслідками порушення однією із сторін умов договору. Зокрема, сума неустойки (штрафу, пені), яка передбачається в договорі, має бути розумною, адекватною, співрозмірною у порівнянні з характером допущеного порушення і виконувати своє основне призначення за правовою природою - забезпечення виконання договірних зобов'язань.

Здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, суд забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").

З урахуванням викладеного законним і справедливим буде зменшення пені, яка підлягає стягненню з відповідача до 40 %, що у грошовому відношенні складає 3 564 226 06 грн.

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку з простроченням виконання грошового зобовязання позивачем на підставі ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані 3% річних у сумі 581 352,12 грн. 3% річних за загальний період прострочки з 21.07.2015 року по 21.01.2016 року та інфляційні втрати у сумі 1 200 861,64 грн. за загальний період з серпня 2015 року по грудень 2015 року.

Перевіркою здійснених позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат встановлено, що позивачем розрахунки зроблені вірно.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у сумі 53 468 214,12 грн. (основний борг у сумі 48 121 774,30 грн. + пеня у сумі 3 564 226,06 грн. + 3% річних у сумі 581 352,12 грн. + інфляційні втрати у сумі 1 200 861,64 грн.).

Щодо розподілу судових витрат по справі суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 206 700,00 грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 1, 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з комунального підприємства "Кривбасводоканал" (50027, м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, буд. 6а, ідентифікаційний код 03341316) на користь державного промислового підприємства "Кривбаспромводопостачання" (50069, м. Кривий Ріг, пр. Миру, буд. 15а, ідентифікаційний код 00191017) основний борг у сумі 48 121 774,30 грн., 3% річних у сумі 581 352,12 грн., інфляційні втрати у сумі 1 200 861,64 грн., пеню у сумі 3 564 226,06 грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 206 700,00 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.07.2016 року.

Суддя ОСОБА_2