ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016 року Справа № 904/7685/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Кощеєва І.М.

при секретарі судового засідання: Крицькій Я.Б.

за участі представників:

скаржник: Ракіна А.А., арбітражний керуючий, посвідчення № НОМЕР_3 від 29.04.2013р.;

від скаржника ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська: Волошин А.А., представник, довіреність № 9459/10/04-67-10-36 від 23.05.2016р.;

від кредитора ТОВ "Промекспосервіс": Якубук М.В., представник, довіреність б/н від 01.12.2015р.

представники інших учасників провадження у справі в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги розпорядника майна Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу - арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни та Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Промекспосервіс", м. Дніпродзержинськ

до боржника Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 (суддя Полєв Д.М.) припинено процедуру розпорядження майном Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, ; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни, свідоцтво НОМЕР_3 від 29.04.2013р. (АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у справі № 904/7685/15 про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, ; визнано Державний Дніпропетровський ливарно-механічний завод, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 07.04.2017р.; ліквідатором Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, призначено арбітражного керуючого Лютого Тараса Миколайовича, свідоцтво НОМЕР_4 від 24.04.2013р. (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2).

Не погодившись із зазначеною постановою, розпорядник майна Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу - арбітражний керуючий Ракіна А.А. звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з'ясування судом, обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального та процесуального права, просила скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15.

Так, в апеляційний скарзі скаржник зазначає, що під час проведення аналізу фінансово-господарської діяльності боржника розпорядником майна були встановлені ознаки доведення Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу до банкрутства, але господарським судом не надано оцінки виявленим фактам, зокрема не досліджено обставин виникнення фінансової неплатоспроможності боржника. Також, скаржник посилається на порушення господарським судом порядку призначення ліквідатора банкрута, який є державним підприємством, встановленого ст. 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судове засідання на 23.05.2016р.

Також, до апеляційного суду з апеляційною скаргою на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 звернулася Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить суд скасувати вказану постанову та припинити провадження у справі № 904/7685/15.

В обґрунтування апеляційної скарги Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська посилається на те, що господарським судом при прийнятті постанови не було досліджено обставин майнового стану боржника, не з'ясовані обставини його неплатоспроможності та можливість задоволення визнаних судом вимог кредиторів, тобто не обґрунтовано наявність достатніх підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.05.2016р. відновлено строк подання апеляційної скарги ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська, апеляційну скаргу прийнято до провадження та приєднано до спільного розгляду з апеляційною скаргою розпорядника майна Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу - арбітражного керуючого Ракіної А.А. на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.05.2016р. розгляд апеляційних скарг було відкладено на 15.06.2016р., а ухвалою від 15.06.2016р. на 11.07.2006р.

13.06.2016р. арбітражний керуючий Ракіна А.А. подала до апеляційного суду заяву про уточнення вимог апеляційної скарги, згідно з якою просить апеляційний суд скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 в частині призначення арбітражним керуючим Лютого Т.М. та зобов'язати господарський суд Дніпропетровської області по справі № 904/7685/15 здійснити відбір кандидатури арбітражного керуючого боржника шляхом електронного запиту на автоматичне визначення кандидатури ліквідатора.

У судовому засіданні по справі арбітражний керуючий Ракіна А.А. підтримала доводи своєї апеляційної скарги з урахуванням заяви про уточнення, а представник ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська доводи апеляційної скарги податкового органу підтримав у повному обсягу.

Ліквідатор у відзиві на апеляційні скаргу проти їх задоволення заперечує, вважає оскаржувану постанову законною та обгрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційні скарги безпідставними. Провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 ліквідатор просить припинити посилаючись при цьому на відсутність у податкового органу права на оскарження спірної постанови.

До апеляційного суду, також надійшли відзиви на апеляційні скарги від Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровської області та від Правобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпропетровську, які підтримують апеляційну скаргу арбітражного керуючого Ракіної А.А. та просять скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15.

Представником ініціюючого кредитора - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промекспосервіс" надані суду усні пояснення, згідно з якими він підтримує позицію ліквідатора та вважає оскаржувану ухвалу законною та обгрунтованою.

Ліквідатор та інші учасники провадження у справі наданим їм правом участі у судовому засіданні не скористалися та не забезпечили явку в судове засідання своїх повноважних представників, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги вищенаведене, а також те, що неявка ліквідатора та представників інших учасників провадження у справі не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, а матеріали справи є достатніми для її розгляду, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності ліквідатора та представників інших учасників провадження у справі, за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним постанови, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників скаржників та кредитора, судова колегія дійшла до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А. та припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.08.15р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промекспосервіс" про порушення провадження у справі про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, .

Ухвалою від 31.08.15 р. заяву про порушення провадження у справі про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 24.09.2015р. порушено провадження у справі про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, введено процедуру розпорядження майном, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ракіну А.А.

Ухвалою суду від 03.12.2015р. затверджено реєстр вимог кредиторів Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, м. Дніпропетровськ, Ленінський район, вул. Марата, 2, , з вимогами наступних кредиторів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Промекспосервіс", м. Дніпродзержинськ - 6090,00грн. (1 черга), 1681180,95грн. (4 черга);

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Сигма", м. Дніпропетровськ - 2436,00грн. (1 черга), 625373,66грн. (4 черга);

- Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Дніпропетровська - 2436,00грн. (1 черга), 134039,99грн. (2 черга), 6625,49грн. (3 черга);

- вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками разом у розмірі 111136,08грн.

08.02.2016р. відбулись збори комітету кредиторів, якими прийнято рішення (протокол № 2) про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лютого Т.М.

25.02.2006р. головою комітету кредиторів подано до суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, призначення ліквідатором арбітражного керуючого Лютого Т.М.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 припинено процедуру розпорядження майном Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу; припинено повноваження розпорядника майна арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни у справі № 904/7685/15 про банкрутство Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу; визнано Державний Дніпропетровський ливарно-механічний завод - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на 12 місяців, до 07.04.2017р.; ліквідатором Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу призначено арбітражного керуючого Лютого Тараса Миколайовича.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість постанови господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2014 року, яка і є предметом апеляційного оскарження, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011р. № 4212-VI (надалі - Закон), провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно ч. 8 ст. 26 Закону, до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення про внесення пропозицій господарському суду щодо продовження або скорочення строку процедур розпорядження майном боржника чи санації боржника, звернення до господарського суду з клопотанням про відкриття процедури санації, визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, припинення повноважень арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та про призначення нового арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону, у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 цього Закону; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

За ч. 5 ст. 27 Закону, у разі якщо комітетом кредиторів у межах строку дії процедури розпорядження майном не прийнято жодного з передбачених цією статтею рішень або прийняте рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, господарський суд має право винести ухвалу про введення процедури санації у випадках: якщо є достатні підстави вважати, що рішення комітету кредиторів про звернення до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури прийнято на шкоду більшості кредиторів - членів комітету кредиторів та встановлена реальна можливість відновити платоспроможність боржника; якщо після проведення засідання комітету кредиторів виявились обставини, які дають достатні підстави вважати, що платоспроможність боржника може бути відновлена; в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у випадках передбачених цим Законом, господарський суд в судовому засіданні за участі сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Банкрут - боржник, неспроможність, якого виконати свої грошові зобов'язання встановлена господарським судом.

Тобто, завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Отже, боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено його неспроможність відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Постанова ж господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

При цьому, слід зазначити, що господарський суд не позбавлений права та має перевірити наявність достатніх підстав для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, встановлених Законом, не зважаючи на відповідне рішення комітету кредиторів, а саме дослідити відповідний звіт розпорядника майна, який повинен містити обґрунтований аналіз фінансово-майнового стану боржника з висновком щодо неспроможності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури, що має знайти своє відображення у тексті постанові про визнання боржника банкрутом.

Натомість зі змісту постанови господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року не вбачається дослідження судом фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, підстав її виникнення, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Між тим, як вбачається зі змісту складеного розпорядником майна звіту за результатами проведення аналізу фінансового - господарської діяльності банкрута ним виявлено наявність ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності.

Про вищенаведені обставини господарський суд, також було повідомлено в судовому засіданні розпорядником майна арбітражною керуючою Ракіною А.А., якою повідомлявся про це і комітет кредиторів, що підтверджується протоколом № 2 зборів комітету кредиторів боржника від 08.02.2016р., якими не зважаючи на заперечення розпорядника майна було вирішено звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом.

Проте, місцевий господарський суд не надав оцінки поданим в матеріали справи доказам, а обмежився лише зобов'язанням Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області організувати проведення аналізу фінансово-господарської стану підприємства боржника щодо наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності.

Відповідно до листа Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 06/2-54/1104 від 24.03.2016р. господарський суд було повідомлено, що при проведенні аналізу фінансово-господарському стану підприємства - боржника мають місце ознаки дій з доведення його до банкрутства, але судом не було належним чином враховані висновки Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області при прийнятті оскаржуваної постанови.

Не містить постанова господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року, виходячи з приписів ч. 9 ст. 96 Закону, і обґрунтування підстав призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лютого Т.М., кандидатуру якого запропоновано комітетом кредиторів без погодження з органом, уповноваженим управляти державним майном.

Так, як вбачається з матеріалів справи Державний Дніпропетровський ливарно-механічний завод є державним підприємством, органом управління якого є Міністерство освіти та науки України.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 96 Закону, боржник зобов'язаний надати господарському суду докази, що підтверджують належність боржника до державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків.

Кабінет Міністрів України вживає заходів для запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, визначає оптимальні шляхи відновлення їх платоспроможності та координує дії відповідних органів виконавчої влади.

Органи виконавчої влади приймають рішення щодо: доцільності надання державної підтримки неплатоспроможним підприємствам; розроблення заходів, спрямованих на забезпечення захисту інтересів держави і вибору оптимальних шляхів реструктуризації та погашення боргових зобов'язань; проведення аналізу фінансового стану боржника, його санації та погодження плану санації; доцільності виключення відповідних суб'єктів господарювання з переліку підприємств, що є об'єктами права державної власності, які не підлягають приватизації та застосуванню до них процедури санації чи ліквідації.

Положення цього Закону застосовуються до юридичних осіб - підприємств, що є об'єктами права державної власності, які не підлягають приватизації, в частині санації чи ліквідації після виключення їх у встановленому порядку з переліку таких об'єктів.

З метою запобігання банкрутству державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує п'ятдесят відсотків, може застосовуватися порука у порядку, визначеному частинами дев'ятою - тринадцятою статті 85 цього Закону.

Проте, матеріали справи не містять належних доказів, які-б підтверджували включення Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу до переліку об'єктів, які не підлягають приватизації та виключення його у встановленому порядку з такого переліку, що відповідно унеможливлює застосування до боржника процедури ліквідації, передбаченої Законом.

Місцевим господарським судом не з'ясовано вищенаведених обставин, як і можливості застосування поруки для запобігання банкрутству державного підприємства.

Отже, оскаржувана постанова не відповідає вимогам процесуального закону щодо прийняття судового рішення у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі з викладенням відповідних мотивів та обставин у певному процесуальному документі, тому заперечення ліквідатора та ініціюючого кредитора проти апеляційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А. колегія суддів вважає безпідставними.

З урахуванням усього вищенаведеного, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що постанова про визнання Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу банкрутом прийнята місцевим господарським судом з неповним з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими та з порушенням норм матеріального та процесуального права, що в силу ч. 1 ст. 104 ГПК України є підставою для часткового задоволення апеляційної скарги арбітражного керуючого Ракіної А.А. (з урахуванням уточнень), скасування оскаржуваної постанови та виходячи зі специфіки розгляду справ про банкрутство передачі справи на розгляд до суду першої інстанції на стадію розпорядження майном, в іншому складі суду, для належного з'ясування підстав для визнання боржника банкрутом за участі органу, уповноваженого управляти державним майном.

При цьому, апеляційний суд вважає за необхідне вказати, що згідно ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Щодо апеляційної скарги Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, то колегія суддів вбачає підстави для припинення апеляційного провадження за цією скаргою.

Так, пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до статті 1 Закону, учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Між тим, стаття 1 Закону про банкрутство передбачає, що кредитор - це юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

При цьому, колегія суддів бере до уваги, що вказаний вище перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органу державної податкової служби у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені. Таким чином, орган державної податкової служби не віднесений чинним законодавством до інших, окрім кредиторів, учасників справи про банкрутство.

Як свідчать матеріали справи, Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на час прийняття оскаржуваної постанови не зверталась із заявою до господарського суду з вимогами до Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу, отже не була кредитором останнього.

Також, виходячи з аналізу норм ст.ст. 10, 11 Закону про банкрутство, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу кредитора - сторони ( учасника провадження у справі про банкрутство) з моменту визнання її грошових вимог до боржника, а також надання правової оцінки змісту вказаних вимог господарським судом та прийняття відповідної ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська подала до господарського суду Дніпропетровської області заяву про визнання її грошових вимог до боржника 15.06.2016р., однак зазначена заява судом не розглядалася та кредиторські вимоги не визнавалася.

Таким чином, податковий орган не набув у встановленому порядку статусу учасника справи про банкрутство, тому на момент звернення з апеляційною скаргою був позбавлений можливості оскаржити судові рішення у справі про банкрутство.

Крім того, при зверненні з апеляційною скаргою ДПІ у Ленінському районі м. Дніпропетровська не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про його (скаржника) права та обов'язки.

Так, слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

За огляду на вищенаведене, оскаржувана Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі не стосується її прав та обов'язків, а тому остання не мала права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень статей 91, 106 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Отже, подана Державною податковою інспекцією у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області апеляційна скарга на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 не підлягає розгляду в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що порушено помилково.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 91, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу розпорядника майна Державного Дніпропетровського ливарно-механічного заводу - арбітражного керуючого Ракіної Алли Анатоліївни на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 - задовольнити частково.

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15 - скасувати.

Справу № 904/7685/15 передати на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суду.

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016р. у справі № 904/7685/15.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя І.М. Кощеєв

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.07.2016 року.