КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа№ 910/6160/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Гончарова С.А.

Тарасенко К.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Шумінська Ю.Ю. (представник за довіреністю)

від відповідача-2: Цибізова О.О. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення господарського суду міста Києва

від 10.05.2016 року

у справі №910/6160/16 (суддя Паламар П.І.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до 1) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

2) Комунального підприємства "Київський метрополітен"

про зобов'язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Комунального підприємства "Київський метрополітен" про зобов'язання відповідачів протягом 20 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили укласти з ним договір про передачу в оренду майна територіальної громади міста Києва, а саме, частини переходу станції метро "Мінська" (вестибюль №1) для торгівлі непродовольчими товарами загальною площею 13,35 м2 в редакції типового договору про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду, затвердженого рішенням Київської міської ради №415/1280 від 21 квітня 2015 р., для проведення експертної оцінки цього майна у триденний строк надати йому необхідні документи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ФОП ОСОБА_4 (як орендарем) та Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (як орендодавцем), Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (як отримувач коштів) був укладений договір №519 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 20 липня 2012 р., згідно з яким відповідач-1 передав позивачу в оренду частину переходу станції метро "Мінська" (вестибюль №1) для торгівлі непродовольчими товарами загальною площею 13,35 м2, визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) строком до 10 травня 2015 р. 06.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача-1 з листом №359 про продовження терміну дії договору оренди, надіславши пакет необхідних документів, проте в установлений строк заяву про продовження терміну дії договору оренди розглянуто не було. Листом №062/07/14-4827 від 29 квітня 2015 р. відповідач-1 повідомив позивача про припинення договору оренди, з посиланням на закінчення його строку. Також позивач зазначає, що йому стало відомо про намір відповідача-1 передати вищевказаний об'єкт в оренду іншому орендарю. Посилаючись не те, що такі дії відповідача порушують його права, у т.ч. переважне право орендаря на продовження орендних відносин, позивач на підставі ст.ст. 20, 187, 188 ГК України, ст.ст. 13, 15, 16, 777 ЦК України, ст.ст. 9, 12, 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" просив задовольнити позов.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.05.2016 року у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 10.05.2016 року у справі №910/6160/16 та винести нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник посилається на те, що він є добросовісним орендарем, який протягом довгого часу використовує об'єкт оренди, в розумні строк звернувся до орендодавця з пропозицією щодо продовження терміну дії договору, та має переважне право на продовження орендних правовідносин згідно з нормами ч.1 ст.777 Цивільного кодексу України, ч.3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.06.2015 р.

22.06.2016 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду - без змін. У відзиві позивач, зокрема зазначає, що принцип переважного права орендаря на подальше використання орендованого майна, передбачений ч.3 ст.17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", в даному випадку не може бути застосований, оскільки листом КП "Київський метрополітен" від 26.05.2015 р. №419-НДД було повідомлено позивача про те, що договір продовжуватись не буде та необхідність звільнити орендоване майно, листом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2015 р. №062/07/14-4827 повідомлено позивача про припинення дії договору та необхідність повернення орендованого майна КП "Київський метрополітен" за актом приймання-передачі.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/2506/16 від 22.06.2016 р. у справі №910/6160/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6160/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тищенко О.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.) апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.07.2016 р.

02.07.2016 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача-2 надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій постанов Вищого господарського суду України у справах №№910/25380/15, 910/26000/15, 910/9490/15.

Розпорядженням Київського апеляційного господарського суду №09-52/2805/16 від 04.07.2016 р. у справі №910/6160/16 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу №910/6160/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Гончаров С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.07.2016 р. (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Гончаров С.А.) апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 05.07.2016 р.

В судове засідання апеляційної інстанції 05.07.2016 р. позивач не з'явився.

Оскільки явка позивача, представників відповідачів у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представників позивача.

Представники відповідачів з'явились в судове засідання та надали пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників відповідачів, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

20 липня 2012 р. між ФОП ОСОБА_4 (як орендарем) та Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (як орендодавцем), Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (як отримувач коштів) був укладений договір №519 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, згідно з яким відповідач-1 передав позивачу в оренду частину переходу станції метро "Мінська" (вестибюль №1) для торгівлі непродовольчими товарами загальною площею 13,35 м2, визначеного тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками).

Термін дії договору відповідно до пункту 9.1. договору встановлений з 12 травня 2012 р. до 10 травня 2015 р.

Відповідно до п. 5.4. договору, орендар після закінчення строку дії цього договору має переважне право, за інших рівних умов, на продовження дії договору за умови належного виконання своїх обов'язків за цим договором.

Пунктом 9.4. договору визначено, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк, на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору (п. 9.7 договору).

Листом КП "Київський метрополітен" від 26.05.2015 р. №419-НДД було повідомлено позивача про те, що договір продовжуватись не буде та повідомлено про необхідність звільнити орендоване майно.

Листом Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 29.04.2015 р. №062/07/14-4827 повідомлено позивача про припинення дії договору та необхідність повернення орендованого майна КП "Київський метрополітен" за актом приймання-передачі.

В судовому засідання представники відповідачів пояснили, що після припинення раніше укладеного з позивачем договору оренди, намір передавати те ж саме майно надалі в оренду відсутній, оскільки воно буде використовуватися за прямим призначенням - проходу пасажирів, які слідують на вхід/вихід станції метро "Мінська".

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 763 ЦК України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

В силу статті 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

При цьому, такі заперечення мають бути висловлені ним, як до закінчення терміну дій договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення цього строку.

Враховуючи те, що на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір є припиненим з 10.05.2015 р.

Як встановлено вище, волевиявлення орендодавця відносно припинення договору у зв'язку із закінченням строку його дії підтверджується зазначеними вище відповідними листами, які були надіслані позивачу в межах строків, встановлених чинним законодавством.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням господарського суду міста Києва від 30.09.2015 р. у справі №910/18304/15 за позовом Комунального підприємства "Київський метрополітен" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про виселення та зобов'язання вчинити дії (яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.03.2016 р.), позовні вимоги задоволено, вирішено виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили з частини переходу загальною площею 13,35 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро "Мінська"; зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасову огороджувальну конструкцію, що належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 та знаходиться за адресою: станція метро "Мінська" (вестибюль №1).

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що строк дії договору №519 від 20.07.2012 р. закінчився та пролонгованим вказаний правочин не був.

Відповідно до ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позовні вимоги у справі №910/6160/16 обґрунтовані ч. 1 ст. 777 ЦК України, ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", проте всупереч вимог ст. 33 ГПК України, позивачем не надано доказів здійснення відповідачами дій, спрямованих на передачу зазначеного майна в оренду, що зумовлювало виникнення підстав для здійснення позивачем переважного права на укладення договору найму на новий строк.

Виходячи зі змісту ст. 649 ЦК України, ст.ст. 179, 181, 187 ГК України, розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору, вирішуються судом у разі, якщо укладення такого договору є обов'язковим для сторін на підставі закону або сторони погодилися передати вирішення такого спору суду.

Позивачем не надано доказів того, що укладення спірного договору між ним та відповідачами про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду є обов'язковим для них в силу закону або прийнятого на його основі іншого правового акта.

Таким чином, враховуючи, що обов'язок відповідачів на укладення з позивачем спірного договору відсутній, права позивача з цього приводу не порушені, між сторонами у справі не було досягнуто домовленості про вирішення переддоговірного спору судом, то у позові відповідно до вимог ст. 649 ЦК України слід відмовити з цих підстав.

Доводи позивача з цього приводу суперечать встановленому ст. 627 ЦК України принципу свободи договору, тому є безпідставними.

З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт відсутності підстав для укладення між сторонами спірного договору оренди, вимоги про зобов'язання відповідачів надати документи для проведення експертної оціни орендованого майна є також безпідставними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, рішення господарського суду міста Києва від 10.05.2016 року у справі №910/6160/16 залишити без змін.

Матеріали справи №910/6160/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді С.А. Гончаров

К.В. Тарасенко