ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" липня 2016 р. № 926/1073/16

За позовом товаривства з обмеженою відповідальністю "Транс Брок Логістік"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про відшкодування збитків, завданих втратою та пошкодженням вантажу, у сумі 312614,43 грн.

Суддя Скрипничук Iван Васильович

Представники: не викликались

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю «Транс Брок Логістік» м. Одеса звернулось у суд з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код НОМЕР_1) м. Чернівці про відшкодування збитків, завданих втратою та пошкодженням вантажу в сумі 312614,43 грн. відповідно до договору про транспортно-експедеційне обслуговування від 14.01.2016 та міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) серія А №990403.

Одночасно, позивач звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, а саме: на автомобіль вантажний бортовий DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову XLRAS47МSOE763351, білого кольору, а також на причіп тентований JANNERT A370043, реєстраційний номер CE2441XT, 2007 року випуску, номер кузову ТР, сірого кольору, які належать на праві власності ОСОБА_1 - шляхом заборони їх відчудження, вилучення їх у відповідача та передачі на відповідальне зберігання позивачу.

Крім того, позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на розрахункових рахунках у розмірі заявленої суми позовних вимог.

Однак, до даної заяви про забезпечення позову позивачем не додано доказів сплати судового збору, тому вказана заява залишена судом без реагування.

У процесі розгляду спору, позивач повторно звернувся в суд із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ідент. номер НОМЕР_1, м. Чернівці, вул. Татарбунарська, 42 В, а саме автомобіль вантажний бортовий тентований DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову XLRAS47МSOE763351, а також причіп тентований JANNERT A370043, реєстраційний номер CE2441XT, 2007 року випуску, номер кузову ТР, які належать на праві власності ОСОБА_1 - шляхом заборони їх відчудження, вилучення їх у відповідача та передачі на відповідальне зберігання позивачу.

До даної заяви про забезпечення позову позивачем уже додані докази про сплату судового збору.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідач, як експедитор (перевізник), не виконав свої зобов'язання щодо збереження вантажу замовника - ТОВ "Транс Брок Логістік", що призвело до втрати та пошкодження вантажу. Втрата та пошкодження вантажу стались внаслідок пожежі в кузові автомобіля DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2, викликаний грубим порушенням заходів пожежної безпеки водія перевізника.

Даний автомобіль є речовим доказом і на даний час знаходиться під митним контролем Одеської митниці ДФС на вантажно-митному комплексі ТОВ "Євротермінал". У випадку отримання відповідачем зазначеного автомобіля, враховуючи розмір заподіяної позивачу шкоди, а також відсутність страховки, відповідач може змінити зовнішній вигляд автомобіля, переобладнати його, що унеможливить в подальшому об'єктивний розгляд справи та виконання рішення суду.

У відповідності до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Засоби забезпечення позову є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

У вирішенні питання про забезпечення позову визначальною є оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Згідно пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд вважає, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилається у заяві про забезпечення позову, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення.

Так, суд звертає увагу позивача на відсутність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову щодо накладення арешту на майно відповідача (автомобіль вантажний бортовий тентований DAF XF 105.410, реєстраційний номер НОМЕР_2, 2007 року випуску, номер кузову XLRAS47МSOE763351, а також причіп тентований JANNERT A370043, реєстраційний номер CE2441XT, 2007 року випуску, номер кузову ТР) та предметом позовної вимоги, стосовно відшкодування збитків, завданих втратою та пошкодженням вантажу в сумі 312614,43 грн.

Крім того, позивачем не надано беззаперечних доказів, що відповідач намагається відчужити саме той автомобіль, на який позивач просить накласти арешт, і який знаходиться під митним контролем Одеської митниці ДФС на вантажно-митному комплексі ТОВ "Євротермінал".

Отже, при зазначених обставинах правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову немає.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити позивачу у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Суддя І.В. Скрипничук