Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "12" липня 2016 р. Справа № 906/410/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1- дов. б/н від 17.05.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2- дов. б/н від 30.12.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Труд"

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ПП "Еталон Трейд"

про стягнення 38280,00 грн.

Позивач подав позов про стягнення з відповідача штрафу в сумі 38280,00 грн. за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу.

Ухвалою господарського суду від 28.04.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 30.05.2016р.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2016р. розгляд справи відкладено на 21.06.2016 р.

Ухвалою суду від 21.06.2016р. залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ПП "Еталон Трейд", розгляд справи відкладено на 12.07.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених у позовній заяві та письмових поясненнях (а.с. 76-79).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 21.06.2016р. (а. с. 39- 40).

Третя особа повноважного представника в судове засідання не направила. 11.07.2016р. на адресу суду від третьої особи надійшло клопотання, в якому ПП "Еталон Трейд" просить розгляд справи здійснювати без участі його представника. Водночас, ПП "Еталон Трейд" надало пояснення щодо отримання вантажу від ТОВ "Труд" (а.с. 88).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вказує позивач, 28.10.2015р. ТОВ "Труд" (відповідач) відправлено зі станції Смолка Південно-Західної залізниці вагони № 96918750, № 96916721, № 96919808, № 96914478, №96914528 з вантажем - "щебінь гранітний не поименований в алфавите" до станції призначення - Скнилів Львівської залізниці за залізничною накладною №33969494 (а.с. 9).

У графах 1-5 накладної №33969494 відповідач вказав визначену ним масу вантажу: у вагоні № 96918750 - 63200кг; у вагоні № 96916721 - 64600кг; у вагоні № 96914528 - 61500 кг; у вагоні № 96919808 - 70600 кг; у вагоні № 96914478 - 70600кг. (а.с. 9 зворотна сторона).

30.10.2015р. на станції Здолбунів Львівської залізниці на підставі показників електронної тензометричної ваги та актів загальної форми №№ 2445, 2446 від 30.10.2015р. було затримано два вагони за №№ 96914478, 96919808 для контрольного зважування на статичній вазі.

За результатами вказаної перевірки були складені акти загальної форми №2445 від 30.10.2015, № 2446 від 30.10.2015р. та комерційний акт від 31.10.2015 АА № 000057/155/14, згідно з якими проведеним контрольним зважуванням вантажу на 150 тонних електронних вагах виявлено:

- у вагоні № 96914478 зазначено у перевізних документах: тара - 18400 кг, маса нетто - 70600 кг, в дійсності встановлена маса вантажу брутто 71500кг., тара - 18400 кг., маса нетто 53100 кг, що на 17500кг менше від маси вантажу, визначеної відправником і зазначеної у накладній;

- у вагоні № 96919808 зазначено у перевізних документах: тара- 17900 кг, маса нетто - 70600 кг, в дійсності встановлена маса вантажу брутто70500 кг., тара - 17900 кг., маса нетто 52600 кг, що на 18000 кг менше від маси вантажу, визначеної відправником і зазначеної у накладній (а.с. 9-12);

У Розділі "Д" комерційного акту зазначено, що звантаження у вагонах щодо яких проведено контрольне зважування здійснено рівномірно, нижче бортів на 400 мм, слідів втрати вантажу у вагонах не виявлено. Нестача у вагонах поміститися могла. Вагони були технічно справні. Комісійне переважування проводила приймальник поїздів ОСОБА_3 в присутності заступника начальника ст. Здолбунів Львів ОСОБА_4, РВ УМВС ОСОБА_5 , ВОХР ОСОБА_6 та приймальника поїздів ОСОБА_7Ф (а. с. 10 на звороті).

Під час перевірки стану вантажу на станції призначення різниці між даними комерційного акту і фактичною наявністю вантажу не виявлено, про що в розділі "Є" комерційного акта попутноюї станції зроблено відповідну відмітку начальником станції (а. с. 10 на звороті).

У зв'язку з зазначенням у накладній неправильної маси вантажу, Публічним акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" (далі - позивач) нараховано відповідачу 38280,00грн. штрафу (у розмірі п'ятикратної провізної плати).

01.03.2016р. за № ДН-3-9/22 позивачем направлено відповідачу претензію з вимогою сплатити штраф в 5-ти кратному розмірі провізної плати, який становить 38280,00 грн. (а.с. 15).

Відповідач вказану претензію залишив без відповіді та задоволення, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказав, що при прийманні вагонів при відправці за накладною №33969494 залізницею по станції Смолка, відповідно до п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення здійснено візуальний огляд вагонів та вантажу і не виявлено порушень технічних умов навантаження і кріплення вантажів про що свідчить підписання пам'ятки про забирання вагонів №598 від 28.10.2015р. та накладної в графі 55,38.

Вважає, що при відправці вантажу за накладною № 33969494 відповідачем вірно було зазначено загальну масу вантажу - 330500 кг.

Відповідач, посилаючись на п.8 Правил користування вагонами і контейнерами (затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р №113), вказує, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери. Натомість відповідачем одноособово складено та підписано комерційний акт від 31.10.2015 р. №000057/155/14.

Зауважує, що позивач замість даних про загальну вагу відправки, зазначену в накладній використовує дані про вагу частини вантажу, посилаючись на відомість вагонів, в той час як Статут і Правила перевезень вказують саме на накладну, а не на відомість вагонів. Вважає, що позивачем мав зважуватись весь вантаж, а не окремі вагони.

Крім цього зазначає, що ПП "Еталон Трейд" (третя особа), як власник вантажу, підтвердив факт, що маса вантажу по відправці №33794801 відповідачем була зазначена вірно, що вбачається з видаткової накладної №ТР-0001357 від 28.10.2015р., яка підписана представником ПП "Еталон Трейд". Крім того, висловив невпевненість у справності ваг, на яких було здійснено контрольне зважування.

З огляду на зазначене позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити в задоволені позову.

Позивач, не погоджуючись із запереченнями відповідача зазначає, що акти загальної форми , які долучені до матеріалів справи засвідчують факт про відчеплення вагону та статичну вагу для контрольного переважування, а не облік часу користування вагонами, тому підпис представника вантажовласника у даному випадку не передбачено нормативними документами.

Вказує, що позивач в даному випадку діяв на підставі п. 3 Правил складання актів, згідно якого акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Щодо сумнівів відповідача про придатність ваговимірювальної техніки, то вказує, що згідно витягу з технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки повірка ваги здійснювалась 20.05.2015р. представником метрології (а.с. 82).

Вказав, що оформлення нового перевізного документа - досилочної накладної №38986980 проводилось у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, здійснювалось залізницею на підставі даних з основного перевізного документа, а отже відомості про масу вантажу вносяться автоматично системою до графи 24 «ОСОБА_2 вантажу, визначена "відправником» накладної, яка на підставі ч.6 п. 1.2 Правил складання перевізних документів заповнюється саме залізницею згідно пояснень, наведеними у додатку 3 до цих Правил. Крім того, досильна накладна оформляється відразу після відчеплення вагону, а потім здійснюється зважування, оскільки зважування вагону займає певний час, тому на станції не може знаходитись вагон з вантажем без документів, а вносити масу вантажу на підставі показників тензометричної ваги немає підстав.

Зазначає, що згідно з абз.4 п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відтак, залізниця при відправленні вантажу на станції відправлення не зобов'язана перевіряти масу вантажу.

Відповідно до пояснень третьої особи вантаж по відправці № 33969494 на станцію Скнилів прибув з комерційним актом № СА 000057/155/14 від 31.10.2015р. з нестачею вантажу у вагоні № 500 кг, у вагоні № 96919808 - 18000 кг.

При повторному зважуванні вантажу на станції Скнилів представником ПП "Еталон-Трейд" різниці проти вищевказаного комерційного акту не виявлено і вантаж прийнятий з вищевказаною недостачею згідно комерційного акту № СА 000057/155/14 від 31.10.2015р

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно частин 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є:договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами склались у зв'язку перевезенням вантажу залізничним транспортом на підставі залізничної накладної № 33969494, які за своєю правовою суттю складають договір перевезення вантажу.

Статтею 908 Цивільного кодексу України встановлено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Аналогічні положення містяться у ст. 307 Господарського кодексу України.

Згідно з п. 6 Статуту залізниць України, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, (далі - Статут) накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Спір між сторонами справи виник внаслідок допущення вантажовідправником - відповідачем порушення, яке полягає у неправильному зазначені у залізничній накладній маси вантажу.

Відповідно до п. 23 Статуту залізниці відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць та п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення (далі - Правил приймання вантажів до перевезення) загальна маса вантажу визначається відправником зважуванням або розрахунковим способом.

Відповідно до п. 6.6 Правил оформлення перевізних документів заповнення накладної на маршрут або групу вагонів здійснюється згідно з додатком 3 до цих Правил з урахуванням таких особливостей, зокрема, у графах 24 ОСОБА_2 вантажу, визначена відправником та 25 ОСОБА_2 вантажу, визначена залізницею зазначається загальна маса вантажу.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Згідно з 2.3 Правил оформлення перевізних документів у графі 55 "Правильність внесених відомостей підтверджую" представник відправника вказує свою посаду, розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі. Представник відправника повинен мати довіреність на оформлення перевезення.

Відповідно до ст. 122 Статуту залізниці за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Так, судом встановлено, що у залізничній накладній № 33969494 маса вантажу визначена відправником, тобто відповідачем (п. 24 накладної), шляхом зважування на вагонних вагах заводський номер № 0181,ЗВВТ (п. 26 накладної).

Згідно з відомостями, які внесені у накладну відправником вантажу та правильність внесення яких ним підтверджена, у відповідній графі накладної, маса вантажу у вагонах щодо яких проведено позивачем контрольне зважування № 96914478, 96919808 визначена по 70600 кг у кожному з них. Відповідно до п. 26 накладної визначення маси вантажу здійснювалось на електронних вагах.

З пункту 28 залізничної накладної вбачається, що вантаж завантажувався у вагон вантажовідправником (відповідачем).

Таким чином, відповідач підтвердив вірність даних, внесених до залізничної накладної, що і не заперечувалось представником відповідача в судових засіданнях.

Статтею 129 Статуту залізниці встановлено, що обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах (ч. 2 ст. 129 Статуту).

Пунктом 5.5 Правил оформлення перевізних документів встановлено, що якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача, з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно ст. 24 Статуту залізниць України, залізниця має право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Так, позивач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 24 Статуту залізниць України, 30.10.2015р. на станції Здолбунів Львівської залізниці здійснив контрольне зважування на статичній вазі 2-х вагонів за № 96914478, 96919808, за наслідками чого було виявлено, що маса вантажу, зазначена відповідачем у залізничній накладній, не відповідає фактичній масі вантажу у вагонах, про що було складено комерційний акт від 31.10.2015р. серії СА № 000057/155/14.

Таким чином, відповідачем при заповненні залізничної накладної зазначено масу вантажу 330500 кг, в той час як фактична маса вантажу була на 35500 кг менше, ніж вказано у залізничній накладній.

Отже, обставина невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у накладній, належить до предмету доказування у справі і повинна бути підтверджена комерційним актом.

Відповідно до п. 6 Правил складання актів, в акті зазначаються: номери відправки, вагона, рід вагона, кількість пломб (ЗПП) і відбитки на них, кількість місць і маса вантажу за документами та виявлені перевіркою. У разі визначення маси на вагонних вагах зазначаються маса брутто, тари (з бруса або перевірена) вагона та нетто вантажу.

Пунктом 8 Правил складання актів визначено, що комерційні акти складаються у трьох примірниках на бланках установленої форми і заповнюються на друкарській машинці або чорнилами чітко, без будь-яких виправлень. На кожному акті проставляється штемпель станції. Другий примірник акта видається одержувачу на його вимогу. Якщо комерційний акт складається на станції відправлення або на попутній станції, то другий примірник акта додається до перевізних документів. Про складений комерційний акт проставляється відмітка у перевізних документах у порядку, визначеному правилами оформлення перевізних документів.

Відповідно до п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

З розділу "Д" комерційного акту вбачається, що при комерційному переважуванні вагонів № 96914478,96919808 на 15-ти тонній залізній вазі, клеймо 2015р., на основі актів загальної форми № 2445,2446 від 30.10.201р., позивачем було виявлено невірне зазначення відповідачем вантажу в даних вагонах, а саме виявлена позивачем маса вантажу на 17500 кг. та 18000 кг відповідно менша вказаної позивачем у залізничній накладній..

По прибутті на станцію призначення спірних вагонів в комерційному акті зроблена відмітка про те, що під час перевірки вантажу різниці проти даних комерційного акту виявлено не було (розділ Є комерційного акту), що підтверджується також підписом представника вантажоотримувача.

Судом встановлено, що комерційний акт від 31.10.2015р. серії СА № 000057/155/14 містить повну інформацію про відправника та одержувача вантажу, на ньому проставлено штемпель станції, а також у зазначеному документі детально описано відомості про вагони, технічний стан, спосіб завантаження вантажу, особу відповідальну за його навантаження, спосіб визначення маси вантажу ; обставини, за яких виявлено порушення та підписано начальником станції, прийомоздавальником та приймальником поїздів. (а.с. 10 на звороті)

З комерційного акту від 05.11.2015 серії РА № 011851/944/2301 вбачається, що різниця маси вантажу виникла не у зв'язку з втратою вантажу чи його розкраданням, а внаслідок невірного визначення відповідачем маси у залізничній накладній.

Отже, враховуючи приписи статей 118, 122 Статуту залізниць України, позивачем правомірно нараховано штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення, що становить 38280,00 грн. (3828,00 грн.- провізна плата за один вагон х 5 х2 ).

Оскільки строків сплати такого виду штрафу не встановлено, при визначення строків проведення розрахунків слід керуватись ч.2 ст. 530 ЦК України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи містять письмову вимогу позивача до відповідача про сплату штрафу у розмірі 38280,00 грн. за неправильне зазначення маси вантажу у залізничній накладній.

Таким чином, відповідач зобов'язаний був у термін до 09.03.2016р. (01.03.2016р.+7 днів передбачених чинним законодавством для виконання вимоги) оплатити штраф в сумі 38280,00 грн. за неправильне зазначення маси вантажу у накладній.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про застосування до відповідача відповідальності на підставі статей 122, 118 Статуту залізниць України є правомірною, обґрунтованою та документально підтвердженою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Разом з тим суд відхиляє доводи відповідача, оскільки останні спростовуються поясненнями позивача з приводу нарахування провізної плати на підставі наказу "Про затвердження Правил користування вагонами і контейнерами № 113 від 25.02.199р.; щодо виконання вимог п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами з приводу підписання актів загальної форми саме представником вантажовласника; щодо придатності ваговимірювальної техніки на ст. Здолбунів оформлення нового перевізного документу.

До того ж судом взято до уваги пояснення третьої особи, яка підтвердила факт приймання вантажу за даними, які вказані в комерційному акті залізниці.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порядку ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Труд" (11775, Житомирська область, Новоград-Волинський район, с. Сусли, вул. Радянська, 1, )

на користь Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (79000, м. Львів, вул. Гоголя,1, ):

- 38280,00 грн. штрафу;

-1378,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 18.07.16

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (згідно заяви (м.Рівне, вул. 16 Липня,17))(рек. з повід.)

3- відповідачу (рек. з повід.)