ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа № 914/449/16

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Давид Л.Л.

ОСОБА_1

при секретарі: Куцик-Трускавецькій О.Б.

за участю представників:

від позивача (апелянта): ОСОБА_2 по довіреності № 190516;

від відповідача: не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Одеса від імені якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3, № 2861 від 29.04.2016р.

на рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. (суддя Фартушок Т.Б.)

у справі № 914/449/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Одеса від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3

до відповідача ОСОБА_4 підприємства Будзалізобетон, м. Львів

про розірвання договору та витребування майна з чужого незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Імексбанк, м. Одеса від імені та в інтересах якого діє уповноважена особа Фонду гарантування вкладів на здійснення тимчасової адміністрації ОСОБА_3 до ОСОБА_4 підприємства Будзалізобетон про розірвання договору та витребування майна з чужого незаконного володіння відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване безпідставністю вимог Позивача, зокрема тим, що договір оренди нежитлових приміщень від 30.01.2015р. було укладено сторонами на строк до 31.05.2015р. У звязку з припиненням строку дії договору оренди 31.05.2015р., підстави для його розірвання відсутні. В частині відмови у задоволенні позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння судове рішення мотивоване тим, що доказів передачі Відповідачу витребуваного майна Позивачем суду не подано, як і не доведено станом на момент розгляду справи знаходження спірного майна у Відповідача. Беручи до уваги те, що Позивач своїм правом на зміну предмета позову чи заявлення вимоги про відшкодування збитків не скористався, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині витребування майна з чужого незаконного володіння.

Не погоджуючись з даними висновками суду першої інстанції, ПАТ Імексбанк, в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3, звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. у справі № 914/449/16 та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, зокрема, що спірний договір є чинним, оскільки у встановленому законом порядку строк його дії не припинявся, предмет договору найму не передавався Відповідачу по акту приймання-передачі. Крім того, місцевим господарським судом при прийнятті рішення безпідставно не застосовано до спірних правовідносин норми ст. 1212 Цивільного Кодексу України.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.06.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.07.2016р. в режимі відеоконференції, проведення якої, на клопотання апелянта, доручено господарському суду Одеської області.

Відповідач участі уповноваженого представника в судове засідання, призначене на 13.07.2016 року, не забезпечив, причини неявки суду не повідомив. Скориставшись правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав на розгляд суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні вимог апеляційної скарги відмовити, оскаржуване рішення місцевого господарського суду у даній справі залишити без змін з підстав обґрунтованості висновків суду, викладених в оскаржуваному судовому акті.

Враховуючи те, що сторін не було позбавлено права на захист охоронюваних законом інтересів, їх своєчасно та належним чином було повідомлено про час та місце розгляду справи, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 13.07.2016р. представник позивача, повноваження якої перевірено відповідальним працівником за проведення судового засідання в режимі відеоконференції господарського суду Одеської області, підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, та висловила свої міркування з питань, що виникли в ході розгляду справи. Просить Львівський апеляційний господарський суд скасувати рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Дослідивши докази матеріалів справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В лютому 2016 року Позивач звернувся в господарський суд Львівської області з позовом до ПП «Будзалізобетон» про розірвання Договору оренди нежитлових приміщень та витребування майна з незаконного володіння Відповідача.

В обґрунтування доводів позовної заяви Позивач покликався на те, зокрема, що у січні 2015 року між сторонами у справі було укладено Договір оренди складських приміщень. У вересні 2015 року Позивач звернувся до Відповідача з пропозицією (вих.№6166 від 29.09.2015р.) про розірвання Договору оренди, а також надання можливості вивезти майно банку, яке знаходиться в складському приміщенні, розташованому за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 52-д. Третього грудня 2015року було проведено інвентаризацію майна банку, яке знаходилось в орендованому складському приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Промислова, б.52-д та зафіксовано факт перешкоджання доступу зі сторони Відповідача до майна Банку. Чотирнадцятого грудня 2015 року Позивач надіслав на адресу Відповідача вимогу, в якій просив останнього надати можливість вивезти з орендованого приміщення майно Банку, що знаходилось в орендованому приміщенні. Проте, як зазначає Позивач, до теперішнього часу Відповідач не виконав вимог Банку та незаконно утримує його документи та майно, що слугувало підставою для звернення до суду з позовом у даній справі.

Відповідач, спростовуючи твердження Позивача, покликається на те, зокрема, що строк дії Договору оренди нежитлових приміщень, який Позивач просить розірвати у судовому порядку, закінчився 31.05.2015 року, про що Позивач був належним чином повідомлений. Крім того, після 31.05.2015р. Орендар (Позивач) не сплачував орендної плати, тобто були відсутні будь-які дії, які б свідчили про продовження договірних відносин. Акт про відсутність майна від 22.12.2015р. складено Позивачем в односторонньому порядку, а доказів перебування спірного майна, про витребування якого він просить, саме на складі Відповідача чи знаходження цього майна у володінні Відповідача, Позивачем не надано.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, місцевий господарський суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, 30.01.2015р. між Позивачем (Орендар) та Відповідачем (Власник) було укладено Договір №1 оренди нежитлових приміщень (далі Договір), відповідно до п.1.1 якого Власник передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення площею 100кв.м складських приміщень за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 52-д.

Передача приміщення в оренду здійснюється на підставі Акта приймання-передачі, який є невідємною частиною Договору (п.1.3 Договору).

Факт передачі складських приміщень, розташованих за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 52-д, в оренду Позивачу підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі об'єкта оренди від 01.02.2015р.

Пунктом 6.1 Договору визначено, що такий вступає в силу з моменту підписання Акту приймання - передачі та діє до 31.05.2015р.

Відповідно до п. 3.7. Договору Орендар зобовязаний протягом одного місяця з моменту припинення дії цього Договору звільнити Обєкт, що орендується, та підготувати його до передачі.

Відповідно п.6.3 Договору, зміна умов Договору може мати місце за письмовим погодженням Сторін.

4 червня 2015р. Відповідач звернувся до Позивача з листом, вих.№7 від 04.06.2015р., про звільнення орендованих приміщень у звязку із закінченням строку дії Договору 31.05.2015р. та зазначив, що у разі невиконання умов Договору в частині звільнення Обєкта оренди, наявне у приміщенні майно буде передано на утилізацію (а.с.51).

Факт отримання зазначеного листа Позивачем не заперечується.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає, або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк .

Частиною 1 ст. 763 ЦК України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором (ст. 764 ЦК України).

Статтею 284 ГК України встановлено, що строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

З врахуванням наявних у справі доказів та фактичних обставин справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Договір №1 оренди нежитлових приміщень, укладений між сторонами 30.01.2015 року, припинив свою дію зі спливом строку, на який його було укладено, тобто 31.05.2015 року.

Відтак, твердження апелянта про те, що Договір є чинним, а тому підлягає розірванню у судовому порядку, є безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду спору.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що після 31.05.2015р. Позивач продовжував справляти платежі за користування орендованими приміщеннями.

Що стосується доводів скаржника про наявність правових підстав для задоволення позову в частині витребування у Відповідача майна, яке знаходилось у орендованих приміщеннях та належить Позивачу на праві власності, то і в цій частині судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суд про відмову у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Позивач стверджує, що в складському приміщенні, розташованому за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 52-д, яке перебувало в оренді останнього, знаходилось майно загальною вартістю 252976, 80грн., яке складається з:

№ п/пІнвентарний номерНайменуванняОціночна вартість з ПДВ, грн.
1031233Банкомат ТесhРго 7000L60420,00
2031230Банкомат Тесh Рго 7000W (ВЗ)58968,00
3031231Банкомат Тесh Рго 7000L57804,00
4031215Сейф СL II 150 К.К3468,00
5031318Каса відд.81512,00
6031319Каса в зборі2844,00
7031350Шафа гардероб (з полицями)744,00
8031361Стіл кутовий фігурний В6504,00
9031363Стіл кутовий фігурний В6504,00
10031458Стіл ВКФ АСТРА468,00
11031459Стіл ВКФ АСТРА468,00
12031460Стіл ВКФ АСТРА468,00
13031461Стол ВКФ АСТРА516,00
14032157ОСОБА_5 СЕРТИФІКОВАНИЙ САН 2/2 КЛ1680,00
15031463Стіл ВКФ АСТРА672,00
16030515Банкомат РгоСаsh 2050хе49692,00
17030524Стіл керівника708,00
18030529Стіл комплект ВКФ АСТРА648,00
19030531Стіл ВКФ АСТРА624,00
20034193ВИВЕСКА (НАРУЖНАЯ)1,20
21034194ВИВЕСКА (ВНУТРІШНЯ)1,20
22НМА11679Тумба модульна360,00
23НМА11680Шафа для папок закрита324,00
24НМА11681Шафа вітрина384,00
25НМА11684Стіл модульний372,00
26НМА11688Шафа стелаж252,00
27НМА11689Шафа гардероб396,00
28НМА11693Шафа вітрина372,00
29НМА11702Стіл модульний372,00
30НМА 11703Тумба модульна з центральним замком336,00
31НМА10512Сейф ШОВЛ-65Т384,00
32НМА10513Сейф ШОВЛ-65Т384,00
33НМА10527Щит ПП ОСОБА_61,20
34НМА10530Стол-тумба (Астра)324,00
35НМА10547Кресло ПП БУДМИКС300,00
36НМА10548Кресло ПП БУДМИКС300,00
37НМА10549Кресло ПП БУДМИКС300,00
38НМА10552Сейф ШОВЛ 60 ТзОВ НІКОЛЬ288,00
39НМА10555Сейф ШОВЛ 60 ТзОВ НІКОЛЬ288,00
40НМА10560Сейф ШОВЛ 65 ТзОВ НІКОЛЬ408,00
41НМА10567Стеллаж ВКФ Астра312,00
42НМА10568Шкаф ВКФ Астра396,00
43НМА10571Стол ВКФ Астра456,00
44НМА10573Шкаф ВКФ Астра336,00
45НМА10578Тумба ВКФ Астра240,00
46НМА10579Тумба ВКФ Астра240,00
47НМА10583Стол ВКФ Астра444,00
48НМА 10584Стол ВКФ Астра СЧ 62300,00
49НМА10554Сейф ШОВЛ 60288,00
50НМА 10561Сейф ШОВЛ 65432,00
51НМА10562Сейф ШОВЛ 65252,00
52НМА10563Сейф ШОВЛ420,00
53НМА15139ЩИТ "ОБМ Н ВАЛЮТ"1,20
Факт належності спірного майна на праві власності Позивач підтверджує Довідкою індивідуально-визначеного майна, яке знаходиться на балансі АТ ІМЕКСБАНК та знаходилось в складському приміщенні площею 100 кв.м, розташованому за адресою: м. Львів, вул. Промислова, б.52-д (а.с.20); накладними на продаж: №87 35 10-201 від 04.07.2008р., №130808 від 13.08.2008р., від 04.03.2008р., від 08.08.2008р.; рахунком фактурою №СФ-0000243 від 15.09.2005р.; договором №Б-1509/05; додатком №1 до Договору №Б-1509/05; Додатком №2 до Договору №Б-1509/05; Додатком №3 до Договору №Б-1509/05; рахунком фактурою №СФ-0000285 від 15.09.2006р.; договором №Б-1710/06 від 17.10.2016р.; додатком №1 до Договору №Б-1710/06 від 17.10.2016р.; додатком №2 до Договору №Б-1710/06 від 17.10.2016р.; видатковою накладною №Б-00000089 від 14.03.2008р.; накладною №47 від 03 жовтня; накладною №24 від 27.06.2008р.; накладною від 01.10.2008р.; накладною на продаж №050908/1 від 05.09.2008р.; накладною на продаж від 10.09.2008р.; видатковою накладною №СВ-0000015 від 08.04.2013р.; АКТОМ №2214-п здачі-прийому продукції згідно Договору №550-р; накладною на продаж №05090 від 05.09.2008р.; накладною на продаж №88 від 15.07.2008р.; накладною на продаж №75 від 21.05.2008р.; АКТОМ про виконання робіт №85 від 30.10.2013р.; накладною №001 від 16.01.2007р.; Актом здачі-прийому робіт; накладною №02-11 від 25.02.2008р.; видатковою накладною №Н-000396 від 22.07.2008р.; накладною №201 від 07 листопада (а.с. 56-92).

Однак, як правомірно встановлено місцевим господарським судом, зазначені у вищевказаних документах ідентифікуючі (індивідуально визначені) ознаки речей різняться від ідентифікуючих ознак речей (майна), яке просить витребувати Позивач у Відповідача. Крім того, Позивачем представлено документи не на всі сейфи та не на всі банкомати, які він просить витребувати у Відповідача, та які зазначені у довідці №643 від 08.02.2016р.(а.с. 20).

Разом з тим, позивач стверджує, що 03.12.2015р. при інвентаризації майна банку, яке знаходилось в орендованому складському приміщенні за адресою: м. Львів, вул. Промислова, б.52-д, було зафіксовано факт перешкоджання доступу до майна банку та повідомлено Відповідача, що майно було вивезено в інше приміщення безпідставно.

Проте, в матеріалах справи відсутні докази проведення Позивачем інвентаризації майна 03.12.2015р. у приміщенні, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Промислова, 52-д та фіксування факту перешкоджання Відповідачем доступу до майна.

Крім того, акт про відсутність майна від 22.12.2015р. складений Позивачем в односторонньому порядку, а доказів перебування майна, про витребування якого він просить, саме на складі Відповідача (який був предметом Договору) чи знаходження такого майна у володінні Відповідача, позивачем суду не надано.

Тобто, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що в орендованому Позивачем приміщенні знаходилось саме те майно, яке він просить витребувати з володіння Відповідача.

. 1212 , ( ), .

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна,

б) набуття або збереження за рахунок iншої особи,

в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Однак, в даному випадку Позивачем, у встановленому законом порядку, не доведено, що майно, яке він просить витребувати з володіння Відповідача, знаходиться чи знаходилось в приміщенні, що належить на праві власності останньому.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтували неправомірність висновків суду першої інстанції.

Відтак, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, оцінивши повноту дослідження місцевим господарським судом всіх обставин справи, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, дійшла висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для його зміни чи скасування.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Рішення господарського суду Львівської області від 15.04.2016р. у справі № 914/449/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Львівський апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Повний текст постанови складено 18.07.2016р.

Головуючий суддя Б.Д. Плотніцький

Судді Л.Л. Давид

ОСОБА_1