КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" липня 2016 р. Справа №911/5250/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Златобанк»

на постанову господарського суду Київської області від 29.03.2016р.

у справі № 911/5250/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою Голови ліквідаційної комісії товариства з обмеженою відповідальністю "Євротехпласт"

про порушення справи про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Київської області від 29.03.2016р. у справі № 911/5250/15 визнано банкрутом ТОВ "Євротехпласт"; відкрито ліквідаційну процедуру з наслідками, передбаченими чинним законодавством, та призначено ліквідатором ТОВ "Євротехпласт" Лобачова Ігоря Анатолійовича та інше.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство «Златобанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану постанову.

Також, в апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Златобанк» просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що у зв»язку з фактичною неможливістю в такі короткі строки здійснити проплату судового збору.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що клопотання заявника задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Судова колегія дійшла висновку, що заявником не подано належних та допустимих доказів на підтвердження свого майнового стану (на час подання апеляційної скарги) та факту відсутності коштів для сплати судового збору на рахунках частини, а також належних доказів неможливості сплати у зв'язку з цим судового збору.

За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення клопотання Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про відстрочення сплати судового збору, а відтак, - у задоволенні клопотання має бути відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст. 91 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга подається на рішення (постанову) місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу - протягом п'яти з дня їх оголошення місцевим господарським судом.

В ст. 53 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Так, постанову місцевого господарського суду було прийнято 29.03.2016 та направлено сторонам 08.04.2016 про що свідчить відмітка на зворотній стороні останнього аркушу оскаржуваної постанови.

Всупереч нормам Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга була подана скаржником до місцевого господарського суду лише 04.07.2016, тобто із значним порушенням строку передбаченого ч.1 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 53 ГПК України відновлення пропущеного строку здійснюється господарським судом за наявності поважної причини його пропуску.

Виходячи зі змісту ст. 53 ГПК України, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах). Відповідна позиція відображена в п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 ГПК України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

В апеляційній скарзі скаржник просить визнати причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною та прийняти апеляційну скаргу до розгляду. При цьому, скаржник зазначає що 24.06.2016р. його представник ознайомився з матеріалами справи, та дізнався, що 24.05.2016р. на постанову господарського суду Київської області від 29.03.2016р. була подана апеляційна скарга Головним управлінням ДФС у м. Києві, з якої вбачається, що орган доходів і зборів не проводило перевірки ТОВ «Євротехпласт» щодо наявності/відсутності заборгованості із сплати податків та зборів як передумови для звернення із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Однак, в матеріалах справи наявне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, з якого вбачається, що на адресу ПАТ «Златобанк» була направлена постанова господарського суд Київської області від 29.03.2016р. та отримана представником Дзюб 04.05.2016р.

Також, слід зазначити, що після винесення місцевим судом постанови від 29.03.2016р. до господарського суду Київської області 26.04.2016р. звернувся ПАТ «Златобанк» з заявою про визнання його кредитором боржника ТОВ «Євротехпласт» включивши грошові вимоги та суму сплати судового збору до реєстру вимог кредиторів боржника.

При цьому, апеляційний суд зазначає, що відомості про прийняття господарським судом Київської області оскаржуваної постанови були оприлюдненні на сайті Вищого господарського суду України 30.03.2016, внаслідок чого стали загальновідомими.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку про те, що у скаржника не існувало жодних об'єктивно непереборних, що не залежали від його волевиявлення та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами обставин для своєчасного вчинення такої процесуальної дії, як звернення до суду з апеляційною скаргою, оскільки скаржником не надано доказів існування поважних причин неподання у встановлені процесуальні строки апеляційної скарги та не наведено жодної з поважних причин неможливості подання апеляційної скарги в передбачені законодавством строки.

При наведених обставинах, апеляційний господарський суд вважає, що в клопотанні про поновлення строку на подання апеляційної скарги слід відмовити.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про відновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 53, 86, 91, 93, п. 4 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Публічному акціонерному товариству «Златобанк» про відстрочення сплати судового збору.

2. Відхилити клопотання Публічного акціонерного товариства «Златобанк» про поновлення строку на подання апеляційної скарги.

3. Апеляційну скаргу Публічному акціонерному товариству «Златобанк» на постанову господарського суду Київської області від 29.03.2016 у справі № 911/5250/15 повернути скаржнику.

4. Матеріали справи № 911/5250/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко