ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Справа № 916/1131/16

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю № 21/08-066 від 26.04.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю №636/02-12 від 16.05.2016р.;

Від третьої особи: не зявився;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ до Болградської міської ради Одеської області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: публічного акціонерного товариства „ОДЕСАГАЗ, про стягнення 393 520,89 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ (далі по тексту ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Болградської міської ради Одеської області про стягнення суми заборгованості у розмірі 393 520,89 грн., яка складається з суми основного боргу в розмірі 366 419,54 грн., пені у розмірі 22 832,83 грн., трьох відсотків річних у розмірі 1 581,58 грн., інфляційних витрат у розмірі 2 686,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором № 024078 на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів від 05.10.2015р. щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати за використаний природний газ.

Ухвалою від 04.05.2016 р. господарським судом в порядку ст. 27 ГПК України було залучено публічне акціонерне товариство „ОДЕСАГАЗ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Під час розгляду даної справи позивачем неодноразово подавалася заява про збільшення позовних вимог. Так, згідно із заявою від 22.06.2016р. ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ просило суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 369 197, 54 грн., три відсотки річних у розмірі 3 277,70 грн., пеню у розмірі 43 733,82 грн., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 29 071,92 грн. Вказана редакція позовних вимог була прийнята судом до розгляду як остаточна.

22.06.2016р. до господарського суду надійшов відзив Болградської міської ради Одеської області на позовну заяву ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ, відповідно до якого відповідачем визнається сума основного боргу у розмірі 369 197,54 грн., в решті позовних вимог останній просить господарський суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на відсутність вини Болградської міської ради у затриманні платежів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, суд встановив наступне.

05.10.2015р. між ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ (Постачальник) та Болградською міською радою Одеської області (Споживач) було укладено договір № 024078 на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів (далі по тексту договір № 024078 від 05.10.2015р.), відповідно до п.2.1 якого позивач постачає природний газ відповідачеві в обсягах і порядку, передбаченому договором для забезпечення потреб відповідача, який зобовязується оплачувати вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Договір № 024078 від 05.10.2015р. відповідно до п. 11.1 набирає чинності з дня його підписання та укладається в частині постачання природного газу на термін до 31.12.2015р., а в частині оплати за надані послуги до їх повного здійснення.

Згідно з п. 3.10 договору № 024078 від 05.10.2015р. Постачальник здійснює постачання природного газу на протязі року, у тому числі по місяцях: січень 24 тис. м. куб., лютий 20 тис. м. куб., березень 15 тис. м. куб., квітень 8 тис. м. куб., жовтень 5 тис. м. куб., листопад 15 тис. м. куб., грудень 21 тис. м. куб.

Згідно з п.2.4 договору № 024078 від 05.10.2015р. газ передається на пункти споживання, розташовані за адресами: м. Болград, вул. Першотравнева, 22 (дитячий садочок № 7); вул. 25 Чап. Дивізії, 38 (дитячий садочок № 11); вул. Шпитальна, 45 (Болградська міська рада); вул. 25 Серпня, 106 (дитячий садочок №5); вул. Леніна, 66 (дитячий садочок № 8).

Додатковою угодою № 3 від 22.01.2016р. сторони погодили, що загальна вартість послуг по договору № 024078 від 05.10.2015р. складає 367 401,00 грн., у тому числі у 2016р. 73 480,20 грн.

Відповідно до ст. 12 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з положень п. 3.6 договору № 024078 від 05.10.2015 р. прийом-передача газу, спожитого у відповідному місяці, оформлюється актом прийому-передачі газу між ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ та Болградською міською радою Одеської області. Акти прийому-передачі за відповідний місяць уповноважені представники сторін складають до 5 числа, наступного за звітним, місяця. Акт прийому-передачі є підставою для остаточних розрахунків.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зобов'язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Позивачем прийняті на себе за договорами зобов'язання щодо постачання відповідачу природного газу протягом періоду з грудня 2015 по квітень 2016 р. включно виконувались належним чином, а відповідачем було прийнято від ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ поставлений протягом вищезазначеного періоду природний газ, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями актів приймання-передачі природного газу від 31.12.2015 р., від 31.01.2016 р., від 29.02.2016 р., від 31.03.2016 р. (за адресами м. Болград, вул. Першотравнева, 22; вул. 25 Чап. Дивізії, 38; вул. Шпитальна, 45; вул. 25 Серпня, 106; вул. Леніна, 66), від 04.04.2016 р. (за адресами м. Болград, вул. Першотравнева, 22; вул. 25 Чап. Дивізії, 38; вул. 25 Серпня, 106; вул. Леніна, 66) відповідно до яких було складено рахунки-фактури № 024078 від 31.12.2015 за грудень 2015 р., № 024078 за січень 2016 р., № 024078 від 29.02.2016р. за лютий 2016р., № 024078 від 31.03.2016 р. за березень 2016 р., № 024078 за квітень 2016 р.

Відповідно до п.5.1 договору № 024078 від 05.10.2015р. розрахунки за реалізований Споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП).

Положеннями п. 5.6 договору № 024078 від 05.10.2015 р. передбачено, що оплата за постачання природного газу здійснюється грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок позивача протягом місяця поставки 100% вартості запланованих обсягів вартості газу. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, відповідач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим на підставі рахунка фактури.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, відповідач здійснював оплату вартості природного газу, поставленого позивачем протягом спірного періоду із порушенням строків здійснення платежів, встановлених договором № 024078 від 05.10.2015 р., в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за Болградською міською радою Одеської області рахується прострочена заборгованість перед позивачем в сумі 369 197,54 грн., яка визнана Болградською міської радою Одеської області.

В результаті викладеного, позовні вимоги ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ в частині стягнення суми основного боргу із Болградської міської ради Одеської області у розмірі 369 197,54 грн. підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості природного газу, поставленого на виконання умов договору № 024078 від 05.10.2015 р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано Болградській міській раді Одеської області до сплати 3% річних у сумі 3 277,70 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок відсотків річних, господарський суд дійшов висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ про стягнення із відповідача трьох відсотків річних в сумі 3 277,70 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, з посиланням на положення ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано відповідачу до сплати збитки від інфляції в сумі 29 071,92 грн. грн. через порушення останнім власних зобовязань у спірних правовідносинах. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок збитків від інфляції, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ у названій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1 - 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 7.2. договору № 024078 від 05.10.2015 р. передбачено, що у разі порушення строків оплати, передбачених відповідним розділом договору, із Болградської міської ради Одеської області стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

З посиланням на наведені умови договору № 024078 від 05.10.2015 р. позивачем було нараховано Болградській міській ради Одеської області до сплати пеню в сумі 43 733,82 грн. Перевіривши здійснений позивачем розрахунок даної штрафної санкції, заявленої до стягнення, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, визнає обґрунтованим факт нарахування відповідачу до сплати пені в сумі 43 733,82 грн.

Проте, вирішуючи питання про розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню із відповідача на користь ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ в межах даної справи, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з положеннями п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зокрема, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

При розгляді даного питання суд вважає за доцільне звернутися також до приписів п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. № 18 (з наступними змінами та доповненнями), якими встановлено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи надане законом право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, заявлених до стягнення, а також приймаючи до уваги важливе суспільне значення, яке відіграють такі соціальні інститути як дитячі садки для функціонування і розвитку системи дошкільної освіти, факт їх фінансування за рахунок субвенцій районного бюджету Болградського району, неподання позивачем будь-яких доказів понесення ним збитків внаслідок допущеного з боку Болградської міської ради Одеської області порушення власних грошових зобовязань щодо оплати вартості спожитого природного газу, їх істотного розміру у порівнянні з сумою основної заборгованості, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України та принципом збалансованості інтересів сторін вважає за правомірне зменшити розмір нарахованих позивачем штрафних санкцій до 1 грн. Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 1 грн.

При цьому, господарський суд критично оцінює доводи відповідача щодо права останнього на звільнення від відповідальності за невиконання зобовязань за договором № 024078 від 05.10.2015р. з посиланням на ст. 617 ЦК України, яка передбачає можливість звільнення особи від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Так, узагальнюючими рисами цих обставин є їх об'єктивна і абсолютна дія, яка розповсюджується на невизначене коло осіб та неможливість передбачення та відвернення цих обставин.

Болградською міською радою Одеської області не було надано господарському суду жодних доказів, які б підтверджували форс-мажорні обставини, наявність яких спричинило порушення зобовязань взятих на себе відповідачем відповідно до договору № 024078 від 05.10.2015р. щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати за використаний природний газ.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості Болградської міської ради Одеської області перед ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ в загальній сумі 401 548,16 грн., яка складається з суми основного боргу 369 197, 54 грн., трьох відсотків річних у розмірі 3 277,70 грн., суми інфляційного збільшення боргу у розмірі 29 071,92 грн., пені в сумі 1 грн. витікає з умов укладеного між сторонами по справі договору № 024078 від 05.10.2015р., положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності часткового задоволення заявлених позовних вимог ТОВ „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ до Болградської міської ради Одеської області відповідно до ст. 12 Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу", ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 612, 615, 617, 625, 629, 632, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (з наступними змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача у повному обсязі зважаючи на зменшення розміру заявлених до стягнення штрафних санкцій за ініціативою суду відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Болградської міської ради Одеської області /68702, Одеська область, м. Болград, вул. Шпитальна,45, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ /65003, м. Одеса, вул.. Одарія б. 1, / суму основного боргу у розмірі 369 197 /триста шістдесят девять тисяч сто девяносто сім/ грн. 54 коп., три відсотки річних у розмірі 3 277 /три тисячі двісті сімдесят сім/ грн. 70 коп., суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 29 071 /двадцять девять тисяч сімдесят одна/ грн. 92 коп., пеню у розмірі 1 /одна/ грн., судовий збір в сумі 6 023 /шість тисяч двадцять три/ грн. 19 коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 11.07.2016р..

Суддя С.П. Желєзна