КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р. Справа№ 910/2235/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Алданової С.О.

Дикунської С.Я.

за участю представників:

Від Антимонопольного комітету України: Новицький М.З.- представник за довіреністю,

Від Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт": Павлік І.П. - представник за довіреністю,

Від Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві позивача: представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"

на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року

скаржник (боржник) Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт"

стягувач Антимонопольний комітет України

суб'єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві

про скарга відповідно до ст. 121-2 ГПК України (ВП 49838951)

у справі № 910/2235/14

за позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"

про стягнення 4 400 000,00 грн. та про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" виконати пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 р. № 92-р

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року у справі № 910/2235/14 позов Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задоволено повністю.

15.12.2014 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року у справі № 910/2235/14 видано накази про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. та пені у розмірі 2 200 000,00 грн., зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106);

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" судового збору в розмірі 74298,00 грн., який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 року у справі № 910/2235/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 - без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

02.03.2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 року у справі № 910/2235/14, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 року, видано наказ про:

- зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071) виконати пункт 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 № 92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 243-26.13/133-11, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно-Хрещатицька у місті Києві, та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411).

19.04.2016 року до Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (надалі - скаржник) надійшла скарга (в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України) від 07.04.2016 року, в якій скаржник просив суд:

- визнати дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо винесення Постанови про арешт коштів боржника від 25.03.2016 року у виконавчому провадженні ВП №49838951 протиправними;

- визнати постанову про арешт коштів боржника від 25.03.2016 року у виконавчому провадженні ВП №49838951, винесену Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, недійсною.

Обґрунтовуючи вказану вище скаргу, боржник зазначив, що належний йому рахунок № 7 у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", на який накладено арешт згідно з оскаржуваною постановою, є рахунком із спеціальним режимом використання для виплат податків, обов'язкових платежів та заробітної плати своїм працівникам, у зв'язку з чим накладення арешту на цей рахунок, порушує право працівника на отримання плати за свою роботу, а невиплата заробітної плати, податків та інших обов'язкових платежів може спричинити негативні наслідки для підприємства.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України) від 07.04.2016 року у справі № 910/2235/14 відхилено повністю.

Не погоджуючись із прийнятою ухвалою суду, Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на ті самі підстави, що й у скарзі від 07.04.2016 року.

Антимонопольним комітетом України подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія встановила наступне.

За приписами ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.01.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гречухом Олегом Ярославовичем (далі - державний виконавець) на підставі ст.ст. 17, 19, 21, 25, 31 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусовому виконання вищевказаного виконавчого документа (ВП № 49838951), надано боржнику строк для самостійного виконання рішення суду.

У зв'язку з тим, що у надані строки на самостійне виконання рішення суду боржником не було виконано, 15.02.2016 року державним виконавцем на підставі ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах) згідно переліку, наведеному у даній постанові, та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику: ПАТ "Київський річковий порт" у межах суми 4 838 900,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що в подальшому Публічним акціонерним товариством "Київський річковий порт" було відкрито новий рахунок у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", номер рахунку: 7.

Встановлено, що 25.03.2016 року державний виконавець, керуючись ст. 59 Закону України "Про банки та банківську діяльність" та ст.ст. 11, 52 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про арешт коштів боржника, згідно якої накладено арешт на кошти, що містяться на рахунку(ах): код фінансової установи 322959, у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", р/р 7 та всіх інших рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику: ПАТ "Київський річковий порт" у межах суми 4 838 900,00 грн.

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" містить приписи про заборону звернення стягнення та накладення арешту на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих на виконання статей 19 1 та 26 1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15 1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Як зазначено вище, в обґрунтування скарги, боржник посилається на те, що належний йому рахунок № 7 у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", на який накладено арешт згідно з оскаржуваною постановою, є рахунком із спеціальним режимом використання для виплат податків, обов'язкових платежів та заробітної плати своїм працівникам, у зв'язку з чим накладення арешту на цей рахунок, порушує право працівника на отримання плати за свою роботу, а невиплата заробітної плати, податків та інших обов'язкових платежів може спричинити негативні наслідки для підприємства.

В матеріалах справи містяться банківські виписки по рахунку Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" № 7 за період з 02.03.2016 року по 02.06.2016 року, які свідчать про те, що вказаний рахунок використовувався скаржником для виплат заробітної плати його працівникам.

Законом України від 24.12.2015 № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» (далі - Закон № 909), який набрав чинності 01.01.2016, зокрема, внесені зміни до частини п'ятої статті 8 Закону України від 08.07.2010 № 2464 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування» (далі - ікон № 2464).

Статтею 7 Закону № 2464 передбачено, що для платників, визначених частиною першою статті 4 Закону № 2464, єдиний внесок на загальнообов'язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) встановлено у розмірі 22% до бази нарахування.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 2464 наказом Міністерства доходів і зборів України від 09.09.2013 № 453 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 7.09.2013 за № 1602/24134) затверджено Порядок прийняття банками до виконання розрахункових документів на виплату заробітної плати (далі - Порядок), який є підзаконним нормативно-правовим актом.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що банки приймають від платників єдиного внеску грошові чеки, платіжні доручення та інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати, на які відповідно до Закону №2464 нараховується єдиний внесок, та здійснюють видачу (перерахування) зазначених коштів лише за умови одночасного подання платником єдиного внеску розрахункових документів (документів на переказ готівки) про перерахування коштів для сплати сум єдиного внеску. Суми, сплачені за цими документами, повинні складати не менше 1/3 суми коштів для виплати заробітної плати, зазначеної в грошових чеках, платіжних дорученнях та інших розрахункових документах.

Якщо в розрахункових документах або документах на переказ готівки сума єдиного внеску менша, ніж 1/3 суми коштів для виплати заробітної плати, банки приймають від платників єдиного внеску грошові чеки та/або платіжні доручення, та/або інші розрахункові документи на видачу (перерахування) коштів для виплати заробітної плати разом з оригіналом довідки-розрахунку, погодженим з органом доходів і зборів за місцем взяття на облік платника єдиного внеску.

З наведеного вище вбачається, що одночасно із виплатою заробітної плати Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" сплачує і податки.

Відповідно до Оглядового листа Вищого господарського суду України № 01-06/131/16 від 28.01.2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження"» накладення арешту на рахунок боржника, призначений для виплати заробітної плати працівникам підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 2, ч. 2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Частиною 5 ст. 97 Кодексу законів про працю встановлено, що оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Частиною 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку.

Враховуючи встановлене вище, накладення державним виконавцем арешту на рахунок Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" № 7 порушує право працівника на отримання плати за свою роботу, що веде до порушення ст.43 Конституції України, відповідно до якої кожному гарантується право на оплату праці.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження матеріалами справи.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, ухвала Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року у даній справі - скасуванню частково, скарга Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України) від 07.04.2016 року - задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року у справі № 910/2235/14 - скасувати частково.

3. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" від 07.04.2016 року в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України задовольнити частково.

Визнати частково незаконними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києві щодо винесення постанови ВП № 49838951 від 25.03.2016 року в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку(ах): код фінансової установи 322959, у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", р/р 7.

Визнати недійсною постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ВП № 49838951 від 25.03.2016 року, в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку(ах): код фінансової установи 322959, у ПАТ "АКЦІОНЕРНИЙ БАНК "ЕКСПРЕС-БАНК", р/р 7.

В іншій частині Ухвалу Господарського суду м. Києва від 06.06.2016 року залишити без змін..

3. Матеріали справи № 910/2235/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.О. Алданова

С.Я. Дикунська