РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/9336/16
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кома-Рент"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна"

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1)Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни

2)Відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції.

про визнання виконавчого напису нотаріуса від 30.03.2016 № 323, таким що не підлягає виконанню.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - Дудар Є.В. (представник за довіреністю);

від третьої особи-1 - не з'явився;

від третьої особи-2 - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У травні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Кома-Рент" (далі - позивач або ТОВ "Кома-Рент") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" (далі - відповідач або ТОВ "Катерпіллар Файненшл Україна") про визнання виконавчого напису нотаріуса від 30.03.2016 № 323 про повернення предмету лізингу, таким що не підлягає виконанню.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вказаний напис вчинено із порушенням ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг», а саме не дотримано умови щодо безспірності такої вимоги, оскільки між сторонами у справі існує спір про повернення даного предмету лізингу та стягнення лізингових платежів, який розглядається у Господарському суді Київської області.

Обґрунтовуючи невизнання позову, відповідач вказує на прострочення сплати позивачем лізингових платежів за договором фінансового лізингу №UA06L-12-08 від 08.10.2012 починаючи з листопада 2014 року, що надає відповідачу можливість реалізувати передбачене ч.2 ст.7 Закону України «Про фінансовий лізинг» право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Третя особа 1 у наданих суду письмових поясненнях просила справу слухати за її відсутності.

Заявлене позивачем до суду клопотання про витребування доказів в порядку ст.38 ГПК України, а саме про витребування у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни належним чином засвідчених копій пакету документів, на підставі якого було вчинено оспорюваний виконавчий напис від 30.03.2016, зареєстрований в реєстрі за № 323, судом розглянуто та відхилено у зв'язку із його недоцільністю, враховуючи надання до суду таких документів відповідачем.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між відповідачем, як лізингодавцем, та позивачем, як лізингоодержувачем, укладено договір фінансового лізингу №UA06L-12-08 від 08.10.2012 (далі - договір).

Предметом даного договору, відповідно до п.2.1., є зобов'язання, за яким лізингодавець зобов'язується придбати у продавця у власність предмет лізингу, зазначений у Додатку № 1 до цього договору (екскаватор навантажувач Caterpillar), і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей, за плату, на строк і на інших умовах, зазначених у цьому договорі й Загальних Умовах, з переходом права власності на предмет Лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених Загальними умовами.

За умовами п.3.2.1 договору, вартість предмета лізингу в період з дня укладення цього договору до моменту передачі предмета лізингу становить гривневий еквівалент 84 000,00 (вісімдесят чотири тисячі, 00) доларів США, що за максимальним курсом продажу долара США на міжбанківській валютній біржі на час закриття торгів, станом на дату, яка передує даті укладення цього договору складає 682474,80 (шістсот вісімдесят дві тисячі чотириста сімдесят чотири, 80) гривень.

Пунктом 4.1 договору визначено, що загальна сума лізингових платежів за договором складається з: а) відшкодування вартості предмета лізингу (основного боргу лізингоодержувача); б) процентів, збільшених відповідно до пункту 4.4 цього договору.

Відповідно до п.4.5 Договору сторони погодили, що лізингоодержувач сплачує лізингові платежі в розмірі, передбаченому Додатком №3 до договору, збільшеному відповідно до п.4.4 договору, не пізніше кінцевої дати сплати лізингових платежів.

Надалі, між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору, останньою з яких за №4 від 15.08.2014 встановлено уточнений загальний графік платежів з 01.11.2012 по 01.04.2016 року.

Ураховуючи порушення позивачем, як лізингоодержувачем, строків сплати лізингових платежів, відповідач направив останньому повідомлення про відмову від договору (вих.№84/03 від 22.02.2016) разом із рахунком-фактурою №ЛП-99 від 25.01.2016 із зазначенням заборгованості за період з листопада 2014 по грудень 2015 року.

30.03.2016 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною на підставі заяви відповідача вчинено виконавчий напис №323 про повернення лізингоодержувачем (позивачем) на користь лізингодавця (відповідача) об'єкта фінансового лізингу - екскаватор - навантажувач Caterpillar, модель 428F, серійний номер - САТ0428FKLBH00637, рік випуску 2012 року, реєстраційний номер НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, вартістю 1 300 000, 00 грн. (один мільйон триста тисяч гривень 00 копійок), що був переданий в користування на підставі договору фінансового лізингу №UA06L-12-08 від 08.10.2012 та підлягає повернення за невиплачені лізингові платежі. Строк, за який провадиться стягнення - листопад 2014 і по теперішній час.

На підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса, 26.04.2016 головним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Данилишиним П.Б. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №50943276.

Звертаючись із даним позовом до суду, позивач наголошує на наявному між сторонами у справі спору про повернення предмету лізингу та стягнення лізингових платежів, який розглядається у Господарському суді Київської області, що у свою чергу, нівелює безспірність такої вимоги та є підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що датою вчинення виконавчого напису нотаріуса є 30.03.2016, а датою порушення провадження у справі №911/1102/16, яка розглядається у Господарському суді Київської області і на яку посилається позивач, є 31.03.2016, тобто вчинення виконавчого напису нотаріуса передує виникненню спору, що спростовує доводи позивача, покладені в обґрунтування позовних вимог.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зауважує на наявності у нього передбаченого Законом України "Про фінансовий лізинг" праві відмови від договору фінансового лізингу та поверненні лізингових платежів, яке реалізується у безспірному порядку шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

Згідно з п. 8 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.99 р., для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал договору лізингу; б) засвідчена лізингодавцем копія рахунка, направленого лізингоодержувачу, з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

Частиною 2 ст. 7 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Аналогічне право лізингодавця (відповідача) закріплено також в Загальних умовах до договору лізингу (частина В п.п. 17.2.1).

У підтвердження викладених доводів на спростування позовних вимог, відповідач надав до суду адресоване позивачу повідомлення про відмову від договору фінансового лізингу №UA06L-12-08 від 08.10.2012 (вих.№84/03 від 22.02.2016), мотивоване несплатою позивачем лізингових платежів за період з листопада 2014 по грудень 2015 року, що підтверджується відповідним рахунком-фактурою №ЛП-99 від 25.01.2016.

З аналізу вищенаведених норм законодавства та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що викладені позивачем у позові обставини в обґрунтування підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не знайшли свого фактичного підтвердження, у зв'язку із чим у позові слід відмовити.

Інші доводи сторін, наведені у наданих суду позові та поясненнях, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні спору не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85, 111-28 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.07.2016

СуддяСташків Р.Б.