ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.07.16р. Справа № 904/5159/16

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ", м. Дніпро, вул. Будівельників, 34

про стягнення заробітної плати та середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні

Суддя Полєв Д.М.

Представники:

выд позивача: ОСОБА_1 (НОМЕР_1)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою суду від 21.06.2016р. порушено провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ТОВ "Веста Індастріал" про стягнення 62787,59грн. заборгованості із заробітної плати та середній заробіток за час затримання виплати по день фактичного розрахунку.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при звільненні з підприємства відповідача позивачу не сплачено заборгованість по заробітній платі, не проведено остаточний розрахунок в день звільнення тощо.

Відповідач в судове засідання не з'явився, відзив на заяву позивача не надав.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 18.09.2009р. прийнятий на роботу на посаду мастера комплексу №3 (наказ №86-к від 18.09.2009р.), що підтверджується копією трудової книжки позивача та копією наказу.

26.10.2015р. наказом № 202-к позивача звільнено із займаної посади згідно зі п.1 статтею 36 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

17.06.2016р. позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення 62787,59грн. заборгованості із заробітної плати, середній заробіток за час затримання розрахунку.

У відповідності до ст. 221 КЗпП України трудові спори розглядаються: 1) комісіями по трудових спорах; 2) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами.

Такий порядок розгляду трудових спорів, що виникають між працівником і власником або уповноваженим ним органом, застосовується незалежно від форми трудового договору.

Відповідно до ст.12 ГПК України даний спір підвідомчий господарському суду Дніпропетровської області, у зв'язку з порушенням справи про банкрутство відносно ТОВ "ВЕСТА ІНДАСТРІАЛ" №904/794/14.

Провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. (п.1 ст.2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон).

Відповідно до ч.4 ст.10 Закону, суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, тощо.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в день звільнення, всупереч вимогам ст.116 КЗпП України, відповідач не провів повного розрахунку з позивачем.

Заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу (ст. 94 КЗпП України).

Строки виплати заробітної плати передбачені ст. 115 КЗпП України.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору (ст. 117 КЗпП України).

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком (ст. 233 КЗпП України).

Відповідно до довідки відповідача №30/50-16 від 30.05.2016р. заборгованість із заробітної плати перед позивачем складає 62787,59грн. з урахування податків та утримань (49208,92грн. без урахування податків).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення заборгованості із заробітної плати задовольнити частково в розмірі 49208,92грн., з урахування нарахованих на заробітну плату в розмірі 62787,59грн. податків.

Також, позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні за період з жовтня 2014р. та за станом на день винесення рішення.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верхового Суду України №13 від 24.12.1999р. установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 р. № 100, нарахування виплат провадяться шляхом множення середньоденного заробітку на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Обчислення середньої заробітної плати для нарахування компенсації за час затримки працівникові всіх належних йому сум, проводиться у відповідності до порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. № 100, виходячи з виплат за останні 2 календарних місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Згідно з довідкою відповідача №30/05-16 від 30.05.2016р. заробітна плата за серпень 2015р. складає - 2487,85грн., за вересень 2015р. - 2782,87грн. (з урахування податків).

В серпні відпрацьовано 20 робочих днів, в жовтні - 18 робочих днів. Всього 38 робочих днів.

Тобто середньоденна заробітна плата позивача складає 138,70грн.

Стаття 117 КЗпП України передбачає, що виплати працівникові повинні проводитись за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Тому господарський суд вважає за необхідне визначити суму заборгованості з наступного дня після звільнення - 27.10.2015р. та станом на 18.07.2016р. (включно), яка становить 24549,90грн.

Крім того, суд зазначає, що позивач звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до ст. 49 ГПК України сплату судового збору слід покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 1106,38грн. в дохід держбюджету.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 47, 95, 115-117, 238 КЗпП, ст.ст.4-1, 12, 22, 32-34, 44, 49, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 2, 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, 34, ) на користь ОСОБА_1 (49004, м. Дніпро, вул. Жуковського, 21/73, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованості із заробітної плати в розмірі 49208,92грн. (сорок дев'ять тисяч двісті вісім грн. 92 коп.), середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 27.10.2015р. по 18.07.2016р. (включно) в розмірі 24549,90грн. (двадцять чотири тисячі п'ятьсот сорок дев'ять грн. 90коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веста Індастріал" (49055, м. Дніпро, вул. Будівельників, 34, ) на користь державного бюджету (одержувач - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпро, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 1106,38грн. (одна тисяча сто шість грн. 38коп.).

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3