РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/8290/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна Альянс»
простягнення 120 000,00 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Щурова О.М.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» (надалі - ПАТ «ДМЗ») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна Альянс» (надалі - ТОВ «Фортуна Альянс») про стягнення 120 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов контракту договору купівлі-продажу №12/176 від 05.10.2015 р. відповідачем було поставлено позивачу товар неналежної якості, в зв'язку з чим позивач вказує на обов'язок відповідача повернути сплачені за поставлений товар грошові кошти у розмірі 120 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.05.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 01.06.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 06.07.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №39771696, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.10.2015 р. між ПАТ «ДМЗ» (покупець) та ТОВ «Фортуна Альянс» (продавець) був укладений договір купівлі-продажу №12/176 (надалі - «Договір»), за змістом п. 1.1 якого продавець зобов'язується продати, а покупець прийняти і оплатити товар, у кількості та асортименті, відповідно до специфікації, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору приймання товару здійснюється відповідно до чинних положень, інструкцій та нормативно-технічною документацією. При виявленні неякісного товару протягом 5 днів складається двосторонній акт.

За змістом п. 4.4 Договору продавець гарантує якість товару протягом усього гарантійного строку, якщо лампа не має механічних ушкоджень аноду і гратки, а також слідів перегріву. Гарантійний термін якості товару становить 12 місяців з дня установки а умови дотримання покупцем правил експлуатації.

Згідно специфікації №1 до Договору сторони погодили: найменування товару - лампа генераторна ГУ-88А кількістю 1 шт. вартістю 120 000,00 грн.; умови оплати - відстрочка платежу 7 календарних днів від дати поставки товару; термін поставки - 5 календарних днів з дати підписання специфікації.

На виконання умов Договору відповідач поставив, а позивач повністю оплатив поставлений товар, що підтверджується накладною №05/10 від 22.10.2015 р. та платіжним дорученням №6926 від 29.10.2015 р.

Згідно з актом від 22.10.2015 р. поставлена за Договором лампа була змонтована та введена в експлуатацію 22.10.2015 р. в присутності представників продавця та покупця.

16.12.2015 р. комісією у складі працівників позивача було складено акт про вихід з ладу поставленого відповідачем товару (генераторної лампи) протягом гарантійного строку.

Відповідно до звіту експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-400 від 10.02.2016 р. обладнання «лампа генераторна ГУ-88А», отримане позивачем а Договором від відповідача, знаходиться в неробочому стані та до подальшої експлуатації не придатне.

Претензією №507 від 26.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача з проханням замінити непридатний до експлуатації товар або повернути сплачені за нього грошові кошти.

Спір у справі виник у зв'язку із зобов'язанням відповідача повернути позивачу суму попередньої оплати вартості товару у розмірі 120 000,00 грн.

Договір за своєю природою є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Матеріалами справи (платіжним дорученням №6926 від 29.10.2015 р.) підтверджується перерахування позивачем на рахунок відповідача вартості товару за Договором на загальну суму 120 000,00 грн.

За змістом ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно специфікації №1 до Договору сторони погодили: найменування товару - лампа генераторна ГУ-88А кількістю 1 шт. вартістю 120 000,00 грн.; умови оплати - відстрочка платежу 7 календарних днів від дати поставки товару; термін поставки - 5 календарних днів з дати підписання специфікації.

На виконання умов Договору відповідач поставив, а позивач прийняв поставлений товар, що підтверджується накладною №05/10 від 22.10.2015 р.

Частиною 1 ст. 673 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу.

Згідно з ч. 1 ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 680 Цивільного кодексу України покупець має право пред'явити вимогу у зв'язку з недоліками товару за умови, що недоліки виявлені в строки, встановлені цією статтею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 4.1 Договору визначено, що якість товару має відповідати діючим ГОСТам або ТУ.

За змістом п. 4.4 Договору продавець гарантує якість товару протягом усього гарантійного строку, якщо лампа не має механічних ушкоджень аноду і гратки, а також слідів перегріву. Гарантійний термін якості товару становить 12 місяців з дня установки а умови дотримання покупцем правил експлуатації.

Згідно з актом від 22.10.2015 р. поставлена за Договором лампа була змонтована та введена в експлуатацію 22.10.2015 р. в присутності представників продавця та покупця.

Таким чином, згідно визначених приписів Договору, у випадку виявлення недоліків якості поставленого товару, позивач мав пред'явити претензію відповідачу протягом 12 місяців з дня установки за умови дотримання покупцем правил експлуатації.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.12.2015 р. комісією у складі працівників позивача було складено акт про вихід з ладу поставленого відповідачем товару (генераторної лампи) протягом гарантійного строку.

Листом №12-12 від 17.12.2015 р. позивач звернувся до відповідача з проханням прибути на підприємство позивача з метою складення двостороннього акту виходу з ладу поставленого товару, який був отриманий представником відповідача 24.12.2015 р. Відповіді на вказаний лист відповідачем надано не було, двосторонній акт сторонами не складено.

Відповідно до звіту експерта Дніпропетровської торгово-промислової палати №ГО-400 від 10.02.2016 р. обладнання «лампа генераторна ГУ-88А», отримане позивачем а Договором від відповідача, знаходиться в неробочому стані та до подальшої експлуатації не придатне.

Претензією №507 від 26.02.2016 р. позивач звернувся до відповідача з проханням замінити непридатний до експлуатації товар або повернути сплачені за нього грошові кошти.

Згідно із частинами 5, 6, 8 ст. 268 Господарського кодексу України у разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми. У разі якщо недоліки поставлених товарів можуть бути усунені без повернення їх постачальнику, покупець має право вимагати від постачальника усунення недоліків у місцезнаходженні товарів або усунути їх своїми засобами за рахунок постачальника. У разі якщо покупець (одержувач) відмовився від прийняття товарів, які не відповідають за якістю стандартам, технічним умовам, зразкам (еталонам) або умовам договору, постачальник (виробник) зобов'язаний розпорядитися товарами у десятиденний строк, а щодо товарів, які швидко псуються, - протягом 24 годин з моменту одержання повідомлення покупця (одержувача) про відмову від товарів. Якщо постачальник (виробник) у зазначений строк не розпорядиться товарами, покупець (одержувач) має право реалізувати їх на місці або повернути виробникові. Товари, що швидко псуються, підлягають в усіх випадках реалізації на місці.

Частиною 2 ст. 678 Цивільного кодексу України визначено, що у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження як факту здійснення заміни непридатного до експлуатації товару в межах гарантійного строку, так і повернення грошових коштів позивачу, сплачених за такий товар.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача 120 000,00 грн. згідно ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «Фортуна Альянс» обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «ДМЗ» про стягнення з ТОВ «Фортуна Альянс» заборгованості у розмірі 120 000,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фортуна Альянс» (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 12; ідентифікаційний код 39771696) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський металургійний завод імені Комінтерну» (49023, м. Дніпропетровськ, вул. Комінтерна, 7) заборгованість у розмірі 120 000 (сто двадцять тисяч) грн. та судовий збір у розмірі 1 800 (одна тисяча вісімсот) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя В.П. Босий