ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

18.07.2016 Справа № 904/3806/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участю представників сторін:

від скаржника: ОСОБА_1 представник, довіреність №19466/04-62-ю-016 від 07.07.2016 р.;

ліквідатор: ОСОБА_2 , посвідчення №921 від 17.07.2013 р.;

за участі ПАТ "БМ БАНК": ОСОБА_3 представник, довіреність №05-5/59 від 17.06.2016 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська ГУ ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016р. у справі № 904/3806/16

за заявою ліквідатора ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л."

до боржника ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, 7; )

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16 (суддя Владимиренко І.В.) визнано ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, 7; ) - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці; ліквідатором ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, 7; ) призначено ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 921 від 22.04.13р., адреса: 49044, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4, офіс 13а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1); кандидатури арбітражного керуючого ОСОБА_5, арбітражного керуючого ОСОБА_6 - відхилено; у строк до 19.07.2016р. подати на затвердження до господарського суду реєстр вимог кредиторів; призначено судове засідання для розгляду реєстру вимог кредиторів на 19.07.2016р.

Постанова місцевого господарського суду мотивована достатністю підстав, встановлених ст. 95 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у справі.

Не погодившись із зазначеною постановою, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16 та припинити провадження у справі.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що при прийнятті оскаржуваної постанови судом першої інстанції були порушені норми матеріального і процесуального права та не досліджено усіх обставин справи, зокрема зі змісту вказаної постанови не вбачається, що мало місце дослідження судом фінансового становища боржника, з'ясування ознак його неплатоспроможності, встановлення обставин можливості задоволення боржником визнаних судом вимог кредиторів лише через застосування ліквідаційної процедури та відповідно наявності достатніх підстав для визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Судом першої інстанції належним чином не було проведено аналізу активів та пасивів боржника та не встановлено недостатність вартості майна боржника для задоволення вимог кредиторів. За таких обставин, господарським судом передчасно було визнано ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." банкрутом.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 24.06.2016 року апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 18.07.2016 року.

Ліквідатор ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржувану постанову законною та обгрунтованою, прийнятою з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області безпідставною та просить апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16 припинити, посилаючись при цьому на вчинення усіх необхідних дій, передбачених зокрема ст.ст. 105, 110, 111 ЦК України, ст. 95 Закону "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" для звернення до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника, який ліквідовується власником. Ліквідатор, також зазначає про своєчасне повідомлення податкового органу про ліквідацію банкрута. Ліквідатор вказує, що оскільки ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не зверталася до ліквідатора та господарського суду з заявою про визнання грошових вимог до боржника, то інспекція не має статусу учасника провадження у справі про банкрутство та відповідно позбавлена права оскарження процесуальних рішень у справі, що є підставою для припинення апеляційного провадження.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним постанови, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін та ліквідатора, судова колегія вважає, що апеляційна скарга є безпідставною, а апеляційне провадження за апеляційною скаргою ДПІ у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області підлягає припиненню з наступних підстав.

Згідно із пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень (Х розділ) Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі Закон), в редакції з 19.01.2013 року, положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

За частиною 1 статті 2 Закону, провадження у справі про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 9 Закону, справи про банкрутство юридичних осіб та фізичних осіб підприємців розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 17.05.2016 року прийнято до розгляду заяву ліквідатора ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." про порушення провадження у справі про банкрутство відповідно до процедури, передбаченої ст. 95 Закону, яка передбачає особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.05.2016 року порушено провадження у справі про банкрутство ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л.". Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено засідання суду на 08.06.2016 року.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16 (суддя Владимиренко І.В.) визнано ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, 7; ) - банкрутом; відкрито ліквідаційну процедуру строком на 3 місяці; ліквідатором ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." (49041, м. Дніпропетровськ, вул. Старокадацька, 7; ) призначено ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 921 від 22.04.13р., адреса: 49044, м. Дніпропетровськ, вул. Артема, 4, офіс 13а, ідентифікаційний номер НОМЕР_1); кандидатури арбітражного керуючого ОСОБА_5, арбітражного керуючого ОСОБА_6 - відхилено; у строк до 19.07.2016р. подати на затвердження до господарського суду реєстр вимог кредиторів; призначено судове засідання для розгляду реєстру вимог кредиторів на 19.07.2016р. (а. с. 114-116).

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України визначає серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, випадки в яких особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку мають бути встановлені Господарським процесуальним кодексом України.

Нормами статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

У відповідності до статті 1 Закону (в редакції, що діє з 19.01.2013 року) учасниками у справі про банкрутство є сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької

діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Як встановлено статтею 1 Закону, сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів) та боржник (банкрут).

Цією статтею також визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку статті 95 Закону, визначені положеннями частини 3 статті 95 Закону та передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, який ліквідується власником особа може набути статусу кредитора сторони у справі про банкрутство після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

У звязку з наведеним, органи державної податкової служби та інші державні органи є кредиторами неплатоспроможних боржників, якщо вони мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, що узгоджується з нормою частини 1 статті 210 Господарського кодексу України. Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство.

Таким чином, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише у разі подання у встановленому порядку заяви з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього, така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Матеріали справи свідчать, що 25.09.2015р. ліквідатором ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." направлено до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій платник перебував на обліку, заяву про припинення платника податків за формою № 8-ОПП (а.с. 19).

Скаржнику, також були направлені ухвала суду про прийняття заяви товариства з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." про порушення провадження у справі про банкрутство до розгляду від 17.05.2016р. та ухвала про порушення провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." від 24.05.2016 року, що дозволяло податковій інспекції вчасно провести перевірку боржника, провести донарахування податкових зобов'язань та заявити грошові вимоги у справу про банкрутство при належному виконанні контролюючим органом обов'язків, передбачених податковим законодавством України.

Як свідчать матеріали справи, Державна податкова інспекція у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області в порядку вимог частини 3 статті 95 Закону не зверталась із заявою до господарського суду з вимогами до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." по сплаті податків, зборів (обовязкових платежів) (доказів не надано).

У судовому засіданні представник скаржника повідомив про звернення до господарського суду 15.07.2016р. з заявою з грошовими вимогами до боржника, проте відповідні докази в матеріалах справи відсутні.

З цього приводу колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що виходячи з аналізу норм ст.ст. 10, 11 Закону про банкрутство, особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу кредитора сторони ( учасника провадження у справі про банкрутство) з моменту визнання її грошових вимог до боржника, а також надання правової оцінки змісту вказаних вимог господарським судом та прийняття відповідної ухвали.

Таким чином, скаржник не набув у встановленому порядку статусу учасника справи про банкрутство, тому на момент звернення з апеляційною скаргою був позбавлений можливості оскаржити судові рішення у справі про банкрутство.

Крім того, при зверненні з апеляційною скаргою Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не доведено, а з матеріалів справи не вбачається, що оскаржуваною постановою місцевого суду вирішено питання про його (скаржника) права та обовязки.

Так, слід зазначити, що судове рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб.

Зазначеної правової позиції дотримується і Вищий господарський суд України, яка викладена в постанові від 15.06.2016р. у справі № 904/194/16.

Отже, у зв'язку з викладеним та враховуючи аналіз норм законодавства щодо порядку визначення та визнання кредитором у справі про банкрутство, передбачений ст.ст. 1, 10, 11, а також ст.ст. 95 Закону про банкрутство, колегія суддів дійшла висновку, що інспекція на момент звернення з апеляційною скаргою не набула статусу кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "І.Г.Л." або іншого учасника, відтак, не є стороною у даній справі про банкрутство у розумінні норм ст. 1 Закону про банкрутство, а оскаржувана в апеляційному порядку постанова про визнання боржника банкрутом не стосується його прав та обов'язків, а тому остання не мала права апеляційного оскарження прийнятої у справі постанови відповідно до положень ст. 91 ГПК України.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи усе вищенаведене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що подана Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області апеляційна скарга на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16 не підлягає розгляду в господарському суді в порядку апеляційного провадження.

За таких обставин, апеляційне провадження, порушене за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, як таке, що порушено помилково.

З підстав наведеного та керуючись пунктом 1 частини 1 статті 80, статтями 86, 91, 99, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.2016 року у справі № 904/3806/16.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Ю.Б. Парусніков