КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р. Справа№ 910/2591/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мальченко А.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Жук Г.А.

при секретарі судового засідання Євдокимові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай»

на ухвалу Господарського суду міста Києва

від 25.03.2016

у справі №910/2591/16 (суддя Шкурдова Л.М.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс» про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015 у справі № 143/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії»,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий урожай»,

про звернення стягнення на предмет застави,

за участю представників сторін:

від позивача: Ягодка О.О. - представник (довіреність № б/н від 24.06.2016);

від відповідача: не з'явився;

від третя особа: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс» (надалі - ТОВ «Донагрофінанс», заявник, відповідач) звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015 у справі №143/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» (надалі - ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» (надалі - ТОВ «Торговий дім «Золотий Урожай», третя особа) про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 у справі №910/2591/16 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс» відмовлено повністю. Рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» від 16.11.2015 у справі №143/15 залишено без змін.

Не погоджуючись із вищезазначеним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 скасувати та постановити нову ухвалу, якою рішення третейського суду скасувати.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не повністю з'ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено та неправильно застосовано норми процесуального права, що є підставою для її скасування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 колегією суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Яковлєв М.Л апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 25.05.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 розгляд справи відкладено на 06.06.2016.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 № 09-52/2042/16, у зв'язку із участю головуючого судді Скрипки І.М. у первинному кваліфікаційному оцінюванні, призначено повторний автоматизований розподіл справи, за яким справа № 910/2591/16 передана для розгляду судовій колегії у складі: головуючий суддя Мальченко А.О., судді Жук Г.А., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 у вищезазначеному складі суду апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 23.06.2016.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.06.2016 було відкладено розгляд справи на 06.07.2016 у зв'язку з неявкою у судове засідання представників відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 06.07.2016 представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідач та третя особа своїх уповноважених представників у судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Разом з тим, відповідачем у письмових поясненнях по справі, наданих Київському апеляційному господарському суду 22.06.2016, підтримано апеляційну скаргу та висловлено позицію щодо скасування оскаржуваної ухвали.

Вислухавши думку представника позивача щодо можливості розгляду апеляційної скарги без участі представників відповідача та третьої особи, враховуючи вимоги частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження, колегія суддів, порадившись, ухвалила здійснити розгляд справи за наявними у ній матеріалами та за відсутності зазначених учасників судового процесу.

06.07.2016 в судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення та доводи представника позивача, розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» (надалі - третейський суд) від 16.11.2015 у справі №143/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дочірній банк Сбербанку Росії» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Донагрофінанс» задоволено, звернуто стягнення на предмет застави за договором застави цінних паперів, посвідченим 22.05.2012 приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Трубніковою І.О. та зареєстрованим в реєстрі за №637, а саме, на прості іменні акції у кількості 7 727 859 штук, емітовані ПАТ «Одеський коровай», в рахунок часткового задоволення вимог ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» за договором про відкриття кредитної лінії від 06.03.2012 №26-Н/12/24/ЮО-КL в розмірі 23 559 065,82 доларів США та 1 248 181,38 грн.

Заперечуючи проти законності прийняття рішення третейським судом, ТОВ «Торговий дім «Золотий урожай» вказувало, що спір про звернення стягнення на предмет застави повинен бути розглянутий державним судом, рішення якого є обов'язковим для виконання на всій території України.

Апелянт також зазначав, що третейським судом було здійснено розгляд спору, не передбаченого третейською угодою, оскільки чинне законодавство України не передбачає права осіб укладати третейську угоду щодо спорів, які можуть виникнути між сторонами договору в майбутньому.

Дані твердження третьої особи колегія суддів находить безпідставними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 22.05.2012 між ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» та ТОВ «Донагрофінанс» був укладений договір застави цінних паперів.

Пунктом 9.5. вказаного договору, в редакції договору про внесення змін від 03.12.2013 №3, встановлено, що усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю або частково, або визнання неукладеним, або будь-яких питань, що стосуються даного договору, підлягають розгляду у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, буд 150, корпус А, офіс 25 (свідоцтво про реєстрацію постійно діючого третейського суду 15.03.2013, видане Державною реєстраційною службою України), згідно з регламентом третейського суду, який є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду (http://arbitrate.com.ua/).

Спір розглядається одноособово суддею, призначеним Головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду. При цьому, сторони договору підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України", добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовилися, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації "Союз інвесторів України" є остаточним і обов'язковим з дати його винесення. Умови договору, які містять відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, є складовими частинами даної третейської угоди. Місце і дата укладення третейської угоди відповідають місцю і даті укладення цього договору.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. За будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди.

Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

У разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною. Недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження.

Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10.01.2008 № 1-рп/2008, гарантуючи судовий захист з боку держави, Основний Закон України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина 5 статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64).

Одним із способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин є звернення до третейського суду (абзац перший пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України у справі про виконання рішень третейських судів від 24 лютого 2004 року № 3-рп/2004). Відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 Цивільного процесуального кодексу України, стаття 12 Господарського процесуального кодексу України, стаття 6 Закону України «Про третейські суди»).

З урахуванням умов укладеного сторонами договору та зазначених правових норм, колегія суддів дійшла висновку, що предметом третейської угоди може бути не лише спір, який існує на момент укладення такої угоди, а й будь-які спори, які виникатимуть між сторонами договору в майбутньому та передбачені третейською угодою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 08 квітня 2015 року у справі № 3-37гс15.

Апелянт також вказав на відсутність регламенту третейського суду як невід'ємної частини (додатку до нього) договору застави, що суперечить вимогам Закону України «Про третейські суди».

Аналіз вищезазначеної статті 12 Закону України «Про третейські суди» свідчить про те, що регламент третейського суду є частиною угоди, сторони зобов'язані керуватись регламентом третейського суду, незалежно від того, чи він оформлений на паперовому носії як додаток до договору чи ні.

Згідно з частиною 1 статті 10 вказаного Закону положення про постійно діючий третейський суд та регламент третейського суду затверджуються його засновником і публікуються.

Пунктом 9.5. договору визначено, що Регламент третейського суду є невід'ємною частиною даної третейської угоди та знаходиться у відкритому доступі на сайті суду (http://arbitrate.com.ua/).

Враховуючи вищезазначене, судова колегія зазначає, що законом не встановлено обов'язку сторін додавати його у якості паперового додатку до договору, що містить третейське застереження.

Як на підставу для скасування рішення третейського суду заявник вказав, що він не був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, а тому не міг захистити свої права шляхом надання заперечень на позовні вимоги ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії».

Дані твердження ТОВ «Донагрофінанс» спростовуються оскаржуваним рішенням, яким встановлено та в описовій частині відображено, що в судове засідання 16.11.2015 з'явилися представники всіх учасників процесу: Яцько Р.М. - представник позивача, Чергинець І.В. - відповідача та Федотова А.С. - третьої особи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що справа №143/15 за позовом ПАТ «Дочірній Банк Сбербанку Росії» до ТОВ «Донагрофінанс», за участю третьої особи - ТОВ «Торговий дім «Золотий урожай», про звернення стягнення на заставлене майно була підвідомча Постійно діючому третейському суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» відповідно до положень Закону України «Про третейські суди», рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою, даним рішенням не вирішувалися питання, які виходять за межі третейської угоди та стосуються прав і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до частини 1 статті 122-1 Господарського процесуального кодексу України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до господарського суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею. Рішення третейського суду може бути скасовано у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі. Скасування господарським судом рішення третейського суду не позбавляє сторони права повторно звернутися до третейського суду, крім випадків, передбачених законом (стаття 122-5 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність у даній справі підстав, наявність яких є необхідною умовою для скасування рішення третейського суду.

Згідно статей 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються судом письмовими та речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На переконання колегії суддів, місцевий господарський суд належним чином дослідив матеріали справи та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні заяви відповідача про скасування рішення третейського суду.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду першої інстанції відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай», не вбачається.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на апелянта.

Керуючись статтями 43, 33-34, 44, 49, 96, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 25.03.2016 у справі №910/2591/16 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського міста Києва від 25.03.2016 у справі №910/2591/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2591/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.О. Мальченко

Судді С.Я. Дикунська

Г.А. Жук