РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016Справа №910/4664/16
За позовом Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК"

До Антимонопольний комітет України

Про визнання недійсним Рішення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Тузова В.О. - представник

Від відповідача Максименко А.П. - представник

Макарчук Д.І. - представник

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним Рішення.

Ухвалою суду від 18.03.2016 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/4664/16 та призначено розгляд справи на 19.04.2016.

11.04.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано документи на виконання вимог ухвали суду.

19.04.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 19.04.2016 оголошено перерву до 13.05.2016.

19.04.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані пояснення.

13.05.2016 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою від 16.05.2016 розгляд справи призначено на 21.06.2016.

В судове засіданні 21.06.2016 представник позивача не з?явився.

В судове засіданні 21.06.2016 представник відповідача з?явився, надав усні пояснення по суті справи та клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою суду від 21.06.2016 відкладено розгляд справи на 08.07.2016 та продовжено строк розгляду спору.

В судове засідання 08.07.2016 представник позивача з'явився, надав суду додаткові пояснення, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 08.07.2016 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 08.07.2016, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 08.07.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

У частині першій ст. 48 Закону зазначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Позивач зазначає, що 13.01.2016 ПАТ КБ "ПриватБанк" було отримано рішення Антимонопольного комітету України від 22.12.2015 № 644-р, відповідно до якого:

- визнано, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 09.04.2015 №129-29/04-3677 у встановлений строк.

- за вчинене порушення на ПАТ КБ "ПриватБанк" накладено штраф у розмірі 13 600 грн.

- визнано, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" вчинило порушення, передбачене пунктом 13 ст. 50 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 09.04.2015 №129-29/04-3677 у встановлений строк.

- за вчинене порушення на ПАТ КБ "ПриватБанк" накладено штраф у розмірі 13 600 грн.

Частиною 1 ст. 60 Закону передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звернувся до суду в межах строку, встановленого законодавством.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до п. 5 ст. 3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині: здійснення контролю щодо створення конкурентного середовища та захисту конкуренції у сфері державних закупівель.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 17 вказаного Закону передбачено, що голова територіального відділення Антимонопольного комітету України має повноваження при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом.

Відповідача зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення виходив з наступного. На адресу Комітету надійшла заява громадянки ОСОБА_4 надії ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" під час здійснення розрахунків за квитки на сайті авіакопнії www.klm/ua, які, з точки зору громадянки ОСОБА_4, полягали у неправомірному списанні з дебетового карткового рахунку коштів за придбані авіаквитки понад суму, виставленому продавцем. Громадянка в своєму зверненні зазначили, що такі дії Банку можуть кваліфікуватись як зловживання монопольним становищем на ринку.

У зв'язку з тим, що з'ясування питання наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях Банку потребувало отримання додаткової інформації, яка не могла бути надана громадянкою ОСОБА_4, відповідно до пункту 19 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р) (із змінами), листом від 06.03.2016 № 129-17/04-2062 її було повідомлено про те, що розгляд заяви подовжено на 60 календарних днів, про результати розгляду буде повідомлено додатково.

Враховуючи викладене, керуючись статями 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», Комітетом до ПАТ «ПРИВАТБАНК» надіслано Вимогу 1, у якій було запропоновано Позивачу у 10-денний строк з дня її отримання надати Комітету визначену інформацію.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 930 Вимога 1 була отримана уповноваженим представником Банку 14.04.2015. Отже, останній день строку надання Банком інформації на Вимогу 1 припадав на 24.04.2015.

Відповідач зазначив, що в зв'язку з тим, що позивачем не було надано інформацію на Вимогу 1, а наявна в Комітеті інформація отримана під час дослідження даного питання не давала підстав для висновку про наявність або відсутність ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ПАТ «ПРИВАТБАНК», Комітет надіслав Заявнику лист від 12.05.2015 № 129-17/04-4959, в якому повідомив, що з власної ініціативи продовжує дослідження питання здійснення Позивачем розрахунків банківськими платіжними картками в мережі Інтернет за товари, роботи та послуги, за результатами якого, у разі виявлення ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції, Комітетом будуть вжиті заходи у межах повноважень.

Відповідачем відповідно до статей 7, 16, 22 та 221 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», було надіслано позивачу Вимогу 2, у якій пропонувалося у 10-денний строк з дня її отримання надати Комітету визначену інформацію.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення № 298 Вимога 2 була отримана уповноваженим представником Банку 16.06.2015. Отже, останній день строку надання Банком відповіді на Вимогу 2 припадав на 26.06.2015.

Відповідачем було зазначено що листом від 02.07.2015 № Э.DOG-POD/3-43826 позивачем було надано відповідачу інформацію на вимогу, поза межами строку.

Позивач вважає, що дослідження питань, які були викладені у вимогах відповідача, жодним чином не стосуються сфери діяльності Антимонопольного комітету України. Крім того, позивач зазначає, що у відповідача не було передбачених законодавством підстав для направлення вимог, оскільки запитувана інформація не пов'язана з виконанням ним передбачених ЗУ "Про захист економічної конкуренції " завдань, а відтак запити про надання інформації надіслані комітетом із перевищенням повноважень.

Крім того, позивач посилається на те, що будь-яка інформація, яка стала відомою ПАТ КБ "ПриватБанк" під час обслуговування ОСОБА_4, є банківською таємницею відповідно до ст. 60 ЗУ "Про банки і банківську діяльність"

Згідно з частиною першою і другою статті 60 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є: 1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України; 2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди; 3) фінансово-економічний стан клієнтів; 4) системи охорони банку та клієнтів; 5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності; 6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація; 7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню; 8) коди, що використовуються банками для захисту інформації.

Разом з тим, за приписами п. 3 ч. 1 ст. 62 цього Закону інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, органам Антимонопольного комітету України - на їх письмову вимогу стосовно операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи - суб'єкта підприємницької діяльності за конкретний проміжок часу.

Статтею 221 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що суб'єкти господарювання, інші юридичні особи, їх посадові особи та працівники зобов'язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом та банківську таємницю, необхідну для виконання територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.

Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.

Інформація з обмеженим доступом, одержана Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями у процесі здійснення своїх повноважень, використовується ними виключно з метою забезпечення виконання завдань, визначених законодавством про захист економічної конкуренції, і не підлягає розголошенню. Така інформація може бути надана органам слідства та суду відповідно до закону.

За розголошення комерційної таємниці працівники Антимонопольного комітету України, його територіальних відділень несуть відповідальність, встановлену законом.

Як вбачається з матеріалів справи, витребувана відповідачем інформація була необхідна для здійснення АМК передбачених законом обов'язків.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 50 Закону порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є, зокрема, неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки.

Суд повно і всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами з дотриманням приписів зазначених норм матеріального і процесуального права, встановив обґрунтованість висновків відповідача стосовно наявності в діях позивача порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді неподання інформації АМК у встановлений строк.

З огляду на наведене Рішення АМК України № 644-р відповідає вимогам закону, а тому в позові слід відмовити.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.07.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко