донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

19.07.2016р. справа №908/888/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
секретаря ОСОБА_4

від позивача:ОСОБА_5, представник за дов. №25 від 11.01.16р.
від відповідача:ОСОБА_6, представник за дов. б/н від 01.06.16р.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» м.Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області
від31.05.2016 року
у справі№908/888/16 (суддя Смірнов О.Г.)
за позовомКомунального підприємства «Водоканал» м. Запоріжжя
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-інженерний центр "ЗТЗ-Сервіс" м.Запоріжжя
простягнення 209 169,22 грн.
ВСТАНОВИВ:

04.04.2016р. до господарського суду Запорізької області звернулось Комунальне підприємство Водоканал м.Запоріжжя з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-інженерний центр "ЗТЗ-Сервіс". м.Запоріжжя про стягнення заборгованості у сумі 209 169,22 грн. за безоблікове водокористування внаслідок витоки води (а.с. 3-6).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 31.05.2016 року по справі №908/888/16 у задоволені позовних вимог відмовлено (а.с.124-129).

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що застосування позивачем п.3.4 Правил № 190 щодо розрахунку періоду безоблікового водокористування в один місяць є необгрунтованим, виходячи з фактичних обставин справи. ОСОБА_7 того, за висновком суду, позивач, посилаючись на норми п.п.3.3, 3.4 Правил № 190, не довів належними та допустимими доказами, що початок безоблікового водокористування питної води встановити неможливо, в т.ч. не обгрунтував заявлену до стягнення суму та період, за який вона нарахована.

Позивач, Комунальне підприємство «Водоканал» м.Запоріжжя звернувся із апеляційною скаргою, в якій зазначив, що з прийнятим рішенням не згоден з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2016р. по справі №908/888/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с.136-138).

Так, апелянт зауважує на те, що враховуючи вимоги п.5.12 Правил №190 щодо зобов"язання споживачів забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі, а також те, що трубопровід, на якому стався виток води, знаходиться на балансі відповідача, саме відповідач зобов"язаний забезпечити цілісність систем централізованого питного водопостачання, що не було їм виконано.

Актом від 18.08.2015р. № 254 не було зафіксовано початок витоку води, а лише зафіксовано дату та час надходження від служби 1580 до диспетчера КП "Водоканал" заяви про виток питної води за адресою:, вул.Кремлівська,67а, а саме 14.08.2015р. об 12-47 год. Отже, аварія, на думку апелянта, сталася раніше, ніж стверджує відповідач.

Апелянт вважає, що позивачем був вірно визначений період обчислення розрахунку витрат води, який розпочинається з дати виписки останнього акту по дату ліквідації витоку з 21.07.2015р. по 14.08.2015р.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О. судді Колядко Т.М., Ломовцева Н.В.

У зв"язку із перебуванням судді Колядко Т.М. у відпустці згідно протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Радіонова О.О. судді Ломовцева Н.В., Попков Д.О.

12.07.2016р. через канцелярію Донецького апеляційного господарського суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу від 07.07.2016р., в яких відповідач просив залишити без змін судове рішення, а апеляційну скаргу - без задоволення, які колегією суддів розглянуті, прийняті до уваги та залучені до матеріалів справи ( а.с.146-149).

19.07.2016р. до суду надійшли доповнення до апеляційної скарги від 14.07.16р. № 7321, в яких просив суд скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2016р. по справі № 908/888/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити частково у сумі 200 802,45 грн.( а.с.154-155).

У судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу з урахуванням її доповнень та просив суд її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до частини другої статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.06.2006 року між Комунальним підприємством Водоканал (за договором Водоканал, далі - позивач) та Відкритим акціонерним товариством науково-інженерний центр "ЗТЗ-Сервіс" (за договором-Абонент, далі - відповідач) укладено договір про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації №1674 (а.с. 10-12).

Відповідно до п. 1.1 водоканал забезпечує абоненту подачу води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод по майданчику вул.Кремлівська,67а.

При цьому, сторони керуються Законом України „Про питну воду та питне водопостачання від 10 січня 2002р. №2918-111, діючими „Правилами користування системами комунального водопостачання і водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжиткомгоспа України від 1 липня 1994р. №65, „Правилами приймання стічних вод підприємств в комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України від 19 лютого 2002р. №37, „Інструкцією про встановлення та стягнення плати за скидання промислових та інших стічних вод в системи каналізації населених пунктів, зареєстрованого Міністерством Юстиції України 26 квітня 2002р. №402/6690, „Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізування м.Запоріжжя, затверджених рішенням виконавчого комітету міської ради № 167 від 29.05.03р., „Правилами експлуатації та технічними вимогами до приладів обліку питної, технічної води, промислових та госпфекальних стоків від 20.12.1993р., ДОСТом на воду питну 2874-82, ДБН 360-92, СНіП 2.04.02-84,Правилами технічної експлуатації систем комунального водопостачання і каналізації населених пунктів України КДП 204-12 Укр. 242-95.

Умовами п. 2 Договору (з урахуванням редакції додаткової угоди № 1/01/07/2013 від 01.07.2013 року) визначено, що Договір укладається з 01.01.2006 року по 31.12.2013 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії про його припинення не було письмово заявлено однією із сторін. Відносини сторін до укладання нового Договору регулюються даним Договором (а.с.13).

Згідно підпункту 3.1.1. п. 3.1. Договору Водоканал зобовязався забезпечити Абоненту подачу питної води з напором в точці підключення вводу Абонента до мереж Водоканалу і якістю у відповідності з ГОСтом на воду питну 2874-82 в точці підключення уводу Абонента до мереж Водоканалу згідно розподілу зон обслуговування та балансової належності, а також приймання стоків в кількості, вказаній в цьому Договорі, з забрудненнями, не перевищуючими допустимі концентрації.

Підпунктом 3.2.1 п. 3.2. Договору передбачений обовязок Абонента, а саме: своєчасно оплачувати надані йому послуги з водопостачання та водовідведення, експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них у встановленому порядку у відповідності з цим Договором та нормативними документами, вказаними в п. 1.1. цього Договору.

Умовами п. 3.2.12. Договору (в редакції додаткової угоди № 1/01/07/2013 від 01.07.2013 року) визначено, що у випадку самостійного виявлення Абонентом порушення умов цього Договору, він повинен одразу (письмово або телефонограмою) сповістити Водоканал про таке порушення з визначенням місця виникнення порушення та з зазначенням заходів, які були вчинені з метою усунення порушень.

Пунктом 9.1 Договору сторони встановили, що межа розподілу водопроводу та каналізації визначається згідно схеми водопостачання та водовідведення, доданих до Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.08.2015 року, представниками Комунального підприємства Водоканал була проведена перевірка водогосподарської діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-інженерний центр ЗТЗ-Сервіс по майданчику: м. Запоріжжя, вул. Кремлівська, буд. 67а, за наслідками якої було складено акт № 254.

Вказаним актом встановлено, що питна вода на площадку Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-інженерний центр ЗТЗ-Сервіс подається від мережі КП Водоканал по одному водопровідному вводу діаметром 100 мм.

При цьому, в акті зазначено, що 14.08.2015 року о 1247 від 1580 до диспетчерської служби КП Водоканал надійшла заявка про витік питної води за адресою вул. Кремлівська 67а. Витік відбувався на мережі Абонента до приладу обліку. 14.08.2015 року о 2200 силами бригади АВР КП Водоканал витік був локалізований шляхом закриття засувки Ду 100 мм на вводі в колодязі в точці підключення Абонента. На момент огляду 18.08.2015 року встановлено, що витік усунений силами Абонента. Дозволено поновити подачу води на обєкт. Зазначений акт був складений за участі уповноваженого представника Абонента начальника СОТ ОСОБА_7 та підписаний ним разом з представниками КП Водоканал (а.с.15).

Одночасно складено Акт технічного обстеження водопроводу № 255 від 18.08.2015 року, в якому згідно п. 10.1. Правил користування системами централізованого комунального водоспоживання та водовідведення визначено період безоблікового водокористування відповідачем - з 21.07.2015 року по 14.08.2015 року, а саме з дати виставлення останнього рахунка контролером по дату локалізації витоку. Представник Абонента з вказаним актом ознайомився, втім від його підпису відмовився. Актом № 1674/1 від 18.08.2015 року здійснено розрахунок суми безоблікового водокористування за вказаний період, яка становить 209169,22 грн. разом з ПДВ (а.с.16-17).

Умовами п. п. 5.1., 5.2. (п.п. 5.2.1.) Договору сторони визначили, що основним документом на оплату є акт. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються основному Абоненту з позначенням споживачів представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення. Акти виписуються 21-23 числа кожного місяця. Абонент зобовязаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті. Якщо Абонент відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, а в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Такий акт пересилається Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод. По водоспоживанню, нарахованому у відповідності з п.п. 9.6., 21.5 Правил користування… та ін. Абонент на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в банк на протязі 3 банківських днів з дня складання актів.

На виконання умов договору, листом вих. № 8889 від 25.08.12015 року відповідачу були направлені Акт технічного обстеження водопроводу № 255 та Акт-рахунок № 1674/1 від 18.08.2015 року на суму 209169,22 грн. з вимогою про оплату у встановлені строки, що підтверджується фіскальним чеком від 25.08.2015 року та описом вкладення у цінний лист від 25.08.2015 року (а.с.19, зворотній бік).

У звязку із відсутністю оплати вказаної суми, позивач, з посиланням на приписи пунктів 3.3, 3.4., 10.1. Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 209169,22 грн. за безоблікове водокористування за період з 21.07.2015 року по 14.08.2015 року.

Суть спірних правовідносин полягає у вирішенні питання щодо правомірності нарахування та стягнення суми боргу за безоблікове водокористування внаслідок витоку.

Спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України „Про питну воду та питне водопостачання" від 10.01.2002р. № 2918-Ш (далі Закон України № 2918), Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №190 від 27.06.2008р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 07.10.2008р. за № 936/15627 (далі по тексту Правила користування).

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України

При цьому, приписи ч.7 ст.193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 19 Закону України №2918 послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обовязків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення.

Відповідно до п.10.1 Правил №190 у разі виявлення витоку води через зіпсування санітарно-технічних приладів та арматури, пошкодження внутрішньої (в т.ч. внутрішньобудинкової) мережі водопостачання, нераціонального використання води, у випадку, коли засіб обліку на вводі відсутній або не працює з вини споживача, останній здійснює розрахунок за воду з виробником згідно з п.3.3 цих Правил.

Жодного з вказаних у даному пункті випадку позивачем доведено не було.

Розрахунок з виробником за нераціональне використання води внаслідок витоків здійснює споживач, у якого на балансі, в експлуатації, обслуговуванні перебуває внутрішньобудинкова системи водопостачання.

У відповідності до пункту 15.2. Правил № 190 виробники та споживачі зобов'язані забезпечити охорону і цілісність систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, які перебувають у них на балансі (трубопроводи, споруди, засоби обліку, люки, колодязі, гідранти тощо), не допускати їх пошкодження, затоплення й розморожування, очищати від льоду та снігу ляди колодязів, стежити за цілісністю встановлених пломб, забезпечувати відведення поверхневих вод від колодязів.

Згідно з п. 15.6. Правил № 190 у разі пошкодження мереж, споруд водопостачання або водовідведення особи, що виявили таке пошкодження, зобов'язані негайно повідомити про це виробника та здійснити всі можливі заходи щодо усунення наслідків цього пошкодження. Ліквідація пошкоджень виконується виробником або організацією, яка має відповідну ліцензію на здійснення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, за участю виробника.

Актом № 254 від 18.08.2015 року встановлено, що 14.08.2015 року о 1247 від 1580 до диспетчерської служби КП Водоканал надійшла заявка про витік питної води за адресою вул. Кремлівська 67а, зокрема зазначено, що витік відбувався на мережі Абонента до приладу обліку. При цьому у вказаному акті зафіксовано, що витік був локалізований 14.08.2015 року о 2200 силами бригади АВР КП Водоканал шляхом закриття засувки Ду 100 мм на вводі в колодязі в точці підключення Абонента. На момент огляду 18.08.2015 року встановлено, що витік усунений силами Абонента. Дозволено поновити подачу води на обєкт.

Таким чином, за висновком суду, вказаний акт свідчить, що виток води фактично відбувався 14.08.2015 року з 12 год. 47 хв. до 22 год. 00 хв. Разом з тим складеним представниками КП Водоканал актом технічного обстеження водопроводу № 255 від 18.08.2015 року встановлено, що виток питної води відбувався на мережі Абонента до приладу обліку в колодязі ВК-1.

Так, згідно з п. 3.3. Правил користування у разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу.

При цьому пунктом 3.4. Правил користування визначено, що розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць.

В акті технічного обстеження водопроводу № 254 від 18.08.2015 року, підписаному представниками КП Водоканал та представником Абонента, чітко визначений початок витоку питної води, який відбувся по вул. Кремлівській, 67а, а саме: 14.08.2015 року о 12 год. 47 хв. Разом з тим у вказаному акті зафіксовано дату та час локалізації витоку води силами бригади АВР КП Водоканал - 14.08.2015 року о 22 год. 00 хв. Таким чином, вказаний акт свідчить, що виток води по вул. Кремлівській, 67а відбувся 14.08.2015 року та тривав з 12 год. 47 хв. по 22 год. 00 хв.

Втім, згідно акту № 1674/1 від 18.08.2015 року розрахунок витрат води відповідачу за безоблікове водокористування в порядку п. 3.3. Правил користування у звязку з виявленим витоком був виконаний позивачем за період з 21.07.2015 року по 14.08.2015 року.

В наданих суду поясненнях позивач зазначив, що вказаний період безоблікового водокористування був визначений відповідно до п. 10.1., 3.3. та п. 3.4. Правил користування у звязку з тим, що точний термін початку безоблікового водокористування визначити неможливо, тобто період обчислення розпочинається з наступного дня від дати виписки останнього акту (акт № 1674/1 від 20.07.2015 року) по дату виявлення порушення. Отже, позивач здійснив розрахунок витрат води за безоблікове водокористування за період більший від періоду витоку води, який зафіксований в акті № 254 від 18.08.2015 року, підписаному сторонами у справі, що суперечить умовам п. 3.4. Правил користування, а відтак такий розрахунок є неправомірним, з чим колегія суддів погоджується.

Відповідно до п. 5.1. Договору встановлено, що основним документом на оплату є акт. Акти за питну воду та послуги стічних вод виписуються основному Абоненту з позначенням споживачів представником Водоканалу, при наявності особистого посвідчення. Акти виписуються 21-23 числа кожного місяця. Абонент зобовязаний на протязі трьох банківських днів з дня виписки акта перерахувати кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу у сумі, вказаній в акті. Якщо Абонент відмовляється підписати акт, він підписується представником Водоканалу, а в акті робиться відповідний запис про таку відмову. Таким акт пересилається Абоненту поштою. Оформлений таким чином акт є обовязковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за питне водопостачання та приймання стічних вод.

Разом з тим, умовами підпункту 5.2.1. п. 5.2. Договору сторони погодили, що по водоспоживанню, нарахованому у відповідності з п.п. 9.6., 21.5. Правил користування … та ін. Абонент на підставі актів про порушення перераховує кошти на розрахунковий рахунок Водоканалу в банк на протязі 3 банківських днів з дня складання актів. При цьому пунктом 9.6. Правил користування … № 65 від 01.07.1994р., на які посилається вказаний підпункт Договору, та які станом на даний час не діють у звязку із затвердженням нових Правил користування (затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 року) регулювався порядок проведення розрахунків споживачем з Водоканалом у разі виявлення витоку води. Таким чином, умовами Договору сторони встановили, що розрахунки за питну та послуги стічних вод здійснюються Абонентом на підставі актів (п. 5.1. Договору), а розрахунки по водоспоживанню, в т.ч. у разі витоку води на підставі актів про порушення (п. п. 5.2.1 п. 5.2. Договору).

Відповідно до схеми деталізації колодязів та визначення місця витоку (акт від 18.08.2015р. №255) встановлено, що виток відбувся за межами території Абонента в колодязі, який знаходиться на балансі КП "Водоканал". На схемі зазначено, що виток стався в місці приєднання Абонента, але на території, що знаходиться під контролем КП "Водоканал" та обслуговується технічною службою позивача.

Місце витоку води - це межа балансової належності між сторонами у справі, а тому контроль за її станом - це їх спільний обов"язок.

Слід зазначити, що попередньо складений позивачем акт № 1674/1 від 20.07.2015 року є рахунком, згідно якого Водоканалом було нараховано відповідачу до сплати вартість поданої питної води та прийнятих стічних вод за липень 2015 р., тобто є підставою для здійснення платежів за липень 2015 року у розумінні п. 5.1. Договору, а не актом технічного обстеження водоводу. При цьому ані зазначений договір, ані Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України не визначають можливості встановлення дати початку витоку (розрахункового періоду) виключно на підставі документів, складених Водоканалом.

Відтак, з наведеного вбачається, що дата, яку визначив позивач початком нарахування вартості витрат питної води 21.07.2015 року (наступний день після виставлення останнього акту-рахунку № 1674/1 від 20.07.2015 року) є необґрунтованою та безпідставно вважати, що саме з цієї дати потрібно здійснювати таке нарахування, в т.ч. з огляду на встановлений в акті № 254 від 18.08.2015 року період витоку води. Зворотьного позивачем не доведено.

Таким чином, за висновком суду, з яким погоджується колегія суддів, застосування позивачем п. 3.4 Правил користування щодо розрахунку періоду безоблікового водокористування в один місяць є необґрунтованим.

В матеріалах справи міститься лист відповідача № 10/1-774 від 31.08.2015 року, адресований начальнику управління зі збуту КП Водоканал ОСОБА_8, за змістом якого відповідач заперечує проти нарахованої за актом № 1674/1 від 18.08.2015 року суми витрат за воду в розмірі 209169,22 грн. у звязку з її необґрунтованістю, оскільки вважає, що розрахунок вартості витоку води мав бути здійснений лише за одну добу 14.08.2015 року. Просить позивача зробити розрахунок у відповідності до вимог чинного законодавства України. Втім, вказаний лист був залишений позивачем без відповіді та виконання.

Поряд з тим відповідачем був наданий до справи лист № 10/1-808 від 09.09.2015 року, адресований позивачу, в якому він самостійно зробив розрахунок витрат води за безоблікове водокористування за одну добу 14.08.2015 року на загальну суму разом з ПДВ 8366,77 грн. ОСОБА_7 того, відповідач надав до матеріалів справи докази сплати вказаних коштів на користь позивача з призначенням платежу за аварійний витік води 14.08.2015 року згідно договору № 1674 від 01.01.2016 року, що підтверджується засвіченою копією банківської виписки за 03.09.2015 року, яка міститься у справі (а.с. 46).

Прохання апелянта щодо задоволення позовних вимог частково у розмірі 200 802, 45 грн. за мінусом суми у розмірі 8366,77 грн., яка була сплачена відповідачем, колегія суддів відхиляє, оскільки передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Вимоги статті 34 ГПК України визначають, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доводи апелянта колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують висновок місцевого господарського суду.

Враховуючи викладене, твердження заявника апеляційної скарги про порушення судом норм матеріального та процесуального права не знайшло свого підтвердження, в звязку з чим Донецький апеляційний господарський суд не вбачає підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статями 43, 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Водоканал» м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2016р. у справі № 908/888/16 залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 31.05.2016р. у справі № 908/888/16 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.О.Радіонова

Судді Н.В.Ломовцева

ОСОБА_3

Надр.5 прим:1 у справу; 2 позивачу;3 відповідачу;4 ДАГС;5ГС Запорізької обл.