ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" липня 2016 р.Справа № 916/1127/16

За позовом: Приватного підприємства „Транспортно-експедиційної компанії КООРДИНАТОР

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРІН-ПОРТ

про стягнення 25761,88грн.

Суддя Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.04.2016р.

від відповідача: не з`явився

В засіданні 12.07.2016 р. приймали участь представники сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився.

Суть спору: про стягнення з ТОВ „ГРІН-ПОРТ на користь ПП „Транспортно-експедиційна компанія КООРДИНАТОР 22500,00грн. заборгованості, 2948,36грн. пені за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р., 201,02грн. три проценти річних за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р., 112,50грн. індексу інфляції за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р.

Позивач на заявлених позовних вимогах наполягає, в їх обґрунтування зазначає, що 01.06.2015р. між Приватним підприємством „Транспортно-експедиційна компанія КООРДИНАТОР та Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРІН-ПОРТ було укладено договір надання послуг перевезення та транспортного експедирування №ТЕ26/303, за умовами якого позивач надавав відповідачу послуги з перевезення вантажу на загальну суму 22500,00грн., які відповідачем не оплачені, у звязку з чим утворилась заборгованість у вказаній сумі, на яку позивачем було нараховано пеню, три проценти річних та індекс інфляції.

Відповідач в судові засідання не з`явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, тому справу розглянуто за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст.75 ГПК України.

Розглянувши наявні в матеріалах справи документи, оцінивши пояснення представника позивача та його правову позицію, суд встановив наступне:

01.06.2015р. між Приватним підприємством „Транспортно-експедиційна компанія КООРДИНАТОР (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю „ГРІН-ПОРТ (замовник) було укладено договір №ТЕ26/303 про надання послуг перевезення та транспортного експедирування. В порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобовязання за плату та за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених у договорі послуг, повязаних з перевезенням вантажу, дані якого вказуються замовником в заявці, а замовник зобовязується оплатити ці послуги за договірною ціною та на умовах даного договору. На вимогу замовника виконавець зобовязується виконати або організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним замовником, укласти від свого імені або від імені замовника договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також виконати інші зобовязання, повязані з перевезенням, надати інші послуги, необхідні для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на замовника, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних процедур тощо). Зазначені вимоги замовника повинні бути оформлені письмово, включені в заявку і доведені останнім до відома виконавця в оригіналі або по факсу. Замовник зобовязаний надати виконавцю документи та іншу інформацію про властивості вантажу, умови його перевезення, іншу інформацію, необхідну для виконання виконавцем зобовязань, встановлених договором, а також видати виконавцю доручення, якщо воно є необхідне для виконання його обовязків за договором. Такі документи є невідємною частиною цього договору (п.п.1.1., 1.2., 1.3. договору).

Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.4., 2.1.5., 2.1.9 договору №ТЕ26/303 від 01.06.2015р. виконавець зобовязаний виконати зобовязання, повязані з перевезенням вантажу замовника у строк, встановлений договором; виставляти рахунки замовнику для покриття своїх витрат, на підставі оформлених заявок, повязаних з виконанням договору, з урахуванням своєї винагороди; інформувати замовника письмово, в т.ч. факсом або електронною поштою, про готовність надати транспорт під завантаження вантажу; після виконання зобовязань за договором надати замовнику єдиний транспортний документ або комплект документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

Згідно до п. 2.3.6. договору №ТЕ26/303 від 01.06.2015р. замовник зобовязаний оплачувати виконавцю вартість перевезення в розмірах і в строк, встановлений п. 3.2. договору.

Вартість перевезення вантажів та інші операції й послуги, повязані з перевезенням, узгоджується сторонами в заявці на перевезення. Оплата вартості перевезення здійснюється згідно договору або заявки до договору. Замовник здійснює оплату на підставі виставленого виконавцем рахунку, податкової накладної, акту виконаних послуг у двох примірниках, шляхом перерахування коштів на п/р виконавця не пізніше (пяти) днів з дати одержання зазначених документів, якщо інше не передбачено заявкою (п.п. 3.1., 3.2. договору).

Пунктами 4.1., 4.2. договору №ТЕ26/303 від 01.06.2015р. сторони передбачили, що у разі порушення зобовязань, що визначені цим договором, сторона несе відповідальність, визначену цим договором та (або) чинним в Україні законодавством. За порушення замовником термінів оплати, визначених статтею 3 цього договору більше, ніж на 5 (пять) календарних днів замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплачених коштів за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до п. 7.1. договору №ТЕ26/303 від 01.06.2015р. договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до « 31» грудня 2015р. Якщо на момент закінчення дії договору жодна із сторін не виявила бажання розірвати договір (у письмовій формі), то договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на тих же умовах.

18.12.2015р. сторонами складено та підписано акт №ОУ-0001736 здачі-прийняття послуг до рахунку-фактури №СФ-0001736 від 18.12.2015р. щодо надання послуг з перевезення за маршрутом: м. Київ м. Одеса, згідно ТТН №15 від 17.12.2015р., на суму 9000,00грн. та 29.12.2015р. акт №ОУ-0001797 здачі-прийняття послуг до рахунку-фактури №СФ-0001797 від 29.12.2015р. щодо надання послуг з перевезення за маршрутом: м. Львів м. Одеса, згідно ТТН №1034 від 29.12.2015р., на суму 13500,00грн.

Позивач звернувся до відповідача із претензією про сплату наявної заборгованості від 06.04.2016р. за договором №ТЕ26/303 від 01.06.2015р. на суму 25649,77грн. в десятиденний строк з моменту отримання даної претензії, однак, доказів реагування відповідачем на претензію позивача про сплату заборгованості, відсотків, пені та індексу інфляції в зазначений строк, до справи сторонами не подано.

З врахуванням вище проаналізованих обставини справи, суд дійшов висновку щодо повного задоволення заявленого позивачем позову з врахуванням наступних положень чинного законодавства.

Пунктом 1 ст. 929 Цивільного кодексу України визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобовязується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, повязаних з перевезенням вантажу.

Згідно п. 1, ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Із змісту пп. 1 п. 2 ст. 908 Цивільного кодексу України вбачається, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Пунктами 1, 2 ст. 909 Цивільного кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Враховуючи те, що матеріали справи свідчать про факт надання позивачем відповідачу послуг з перевезення вантажу за договором №ТЕ26/303 від 01.06.2015р., їх прийняття відповідачем, та неоплати ним на суму 22500,00грн., суд вбачає підстави для повного задоволення заявлених позивачем позовних вимог щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРІН-ПОРТ основного боргу в сумі 22500,00грн.

Крім того, позивачем заявлено до суду позовну вимогу про стягнення з відповідача 2948,36грн. пені за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р.

За положеннями ч.1 ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов'язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до приписів ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязань може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зі змісту п.п.1, 2 ст. 551 Цивільного кодексу України вбачається, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частина 6 статті 223 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, перевіривши розрахунок пені, зроблений позивачем, встановив, що його зроблено вірно, у звязку з чим позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 2948,36грн. пені за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р. підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача індексу інфляції в сумі 112,50грн. за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р. та три проценти річних в сумі 201,02грн. за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р.

У відповідності з п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Перевіривши розрахунки трьох процентів річних, зроблений позивачем, суд встановив, що його зроблено вірно, у звязку з чим позовна вимога про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 201,02грн. за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р. підлягає судом задоволенню у повній мірі.

Однак, при перерахунку індексу інфляції від суми боргу 22500,00грн. за період з 04.01.2016р. по 22.04.2016р. суд встановив, що втрати позивача від інфляції за вказаний період складають 1137,13грн., однак, з врахуванням заявлення позивачем до стягнення суми 112,50грн., що є меншою від фактичного індексу інфляції, суд задовольняє позову вимогу позивача про стягнення саме 112,50грн. індексу інфляції.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, та те, що позовні вимоги ПП „Транспортно-експедиційної компанії КООРДИНАТОР є доведеними та обґрунтованими, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 22500,00грн. основного боргу, 2948,36грн. пені, 201,02грн. три проценти річних, 112,50грн. індексу інфляції.

Позивачу за рахунок відповідача згідно ст.49 ГПК України відшкодовуються судові витрати за розгляд позовної заяви, а саме, 1378,00грн. судового збору.

Неявка відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, оскільки, як визначено п.п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. ...В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

В процесі розгляду даної справи судом було вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача про судові засідання, в тому числі судове засідання, призначене на 21.06.2016р., особливо з врахуванням того, що ухвали надсилались відповідачу за адресою зазначеною позивачем у позовній заяві та витязі з ЄДРЮОФОП станом на 21.06.2016р., тому суд приймає рішення за результатами розгляду справи по суті.

Керуючись ст. ст. 49, 82- 85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити позов позивача повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ГРІН-ПОРТ (65029, м. Одеса, вул. Пішонівська, 30-А, код 30747669) на користь Приватного підприємства „Транспортно-експедиційна компанія КООРДИНАТОР (68004, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, буд. 15В, код 36487591) 22500 (двадцять дві тисячі пятсот) грн. 00коп. заборгованості, 2948 (дві тисячі девятсот сорок вісім) грн. 36коп. пені, 201 (двісті одну) грн. 01коп. три проценти річних, 112 (сто дванадцять) грн. 50коп. індексу інфляції, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 12.07.2016р.

Суддя І.А. Малярчук