ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11.07.16р. Справа № 904/3664/16
За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

до Криворізької міської організації "СТАРЕ МІСТО", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за теплову енергію у розмірі 6 065,69 грн. .

Суддя Суховаров А.В.

Представники:

від позивача ОСОБА_1, довіреність №10 від 15.02.16 р.;

від відповідача - не з'явився.

Суть спору:

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - позивач) звернулось до господарського суду з позовом, в якому просить стягнути з Криворізької міської організації "СТАРЕ МІСТО" (далі - відповідач) на свою користь 4 724, 04 грн. основного боргу за теплову енергію, 204,24 грн. пені, 1 012,31 грн. інфляційних, 125,10 грн. 3% річних, а також 1 378, 00 грн судового збору.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у судове засідання не зявився. В матеріалах справи наявний поштовий конверт з ухвалою суду про виклик у судове засідання, який було направлено на вказану у витягу з ЄДРПОУ адресу відповідача та повернуто до суду у звязку закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п.3.9.2 постанови).

Суд вважає можливим розглянути спір за відсутності представника відповідача згідно ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

встановив:

01.04.2008 року між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір №4274 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари (далі Договір), за змістом якого постачальник зобовязується відпускати споживачу теплову енергію в гарячій воді для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пара на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію згідно встановлених тарифів у строк, передбачені Договором (п. 1.1 Договору).

Згідно до таблиці 2, яка є невід'ємною частиною Договору, об'єктом теплоспоживання є приміщення офісу по вул.22-го Парз'їзду, 41 в м. Кривий Ріг.

Облік споживання теплової енергії проводиться згідно прибору обліку або розрахунковим способом за їх відсутності, що передбачено п.2.1 Договору.

Тарифи на послуги теплопостачання складають: за період з 01.01.2014р. по 31.03.2014р. тариф за 1 Гкал 892,16грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРКП № 383 від 31.12.2013р. для потреб інших споживачів); за період з 01.07.2014р. по 30.11.2014р. тариф за 1 Гкал 1294,70 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРКП №683 від 13.06.2014р. для потреб інших споживачів), за період з 01.12.2014р. по 28.02.2015р. тариф за 1 Гкал 1 555,38 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 489 від 28.11.14р. для потреб інших споживачів); за період з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. тариф за 1 Гкал 2 235,73 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 410 від 27.02.15 р. для потреб інших споживачів); за період з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. тариф за 1 Гкал 1924,87 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 1088 від 31.03.15 р. для потреб інших споживачів); за період з 01.05.2015р. по 31.10.2015р. тариф за 1 Гкал 1839,26 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 1438 від 30.04.15 р. для потреб інших споживачів), за період з 01.11.2015р. по 31.01.2016р. тариф за 1 Гкал 1771,62 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 2690 від 29.10.15 р. для потреб інших споживачів), за період з 01.02.2016р. по теперішній час тариф за 1 Гкал 1 703,53 грн. (з ПДВ) (згідно постанови НКДРЕКП № 54 від 28.01.16 р. для потреб інших споживачів).

Згідно п. 3.1 Договору споживач проводить оплату самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою, до 10-го числа місяця наступного за розрахунковим.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач на обєкт відповідача поставляв теплову енергію, проте відповідач свої зобовязання щодо повної та своєчасної оплати поставленої теплової енергії належним чином не виконував, у звязку з чим за період з 01.01.2014 р. по 29.02.2016 р. у останнього утворилась заборгованість перед позивачем за поставлену теплову енергію у розмірі 4 724, 04 грн.

На час розгляду спору відповідач не надав господарському суду доказів добровільної сплати спірної суми заборгованості, обставин, наведених позивачем в обґрунтування позовних вимог, не спростував.

Згідно положень ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до приписів ст.ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтями 610, 611 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами пункту 3.3 Договору у разі прострочення оплати споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивач нарахував відповідачу пеню за період з 10.12.15р. по 18.04.16р. у розмірі 204, 24 грн., 3% річних за період з 10.02.14р. по 18.04.16р. у розмірі 125, 10 грн., а також інфляційні за період з березня 2014 року по березень 2016 року у розмірі 1 012, 31 грн., що відображається в розрахунку позивача (а.с.13-14).

Перевіривши здійснені позивачем нарахування, суд визнає їх обґрунтованими вірно розрахованими, а отже такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частин 1 і 7 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається крім випадків, передбачених законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

В силу положень ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Викладене є підставою для задоволення позовних вимог.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, ст.ст. 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Криворізької міської організації "СТАРЕ МІСТО" (50065, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул.XXІІ Партзїзду, буд. 41; ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ) суму 4 724, 04 грн. (чотири тисячі сімсот двадцять чотири грн. 04 коп.) основного боргу, 204, 24 грн. (двісті чотири грн. 24 коп.) пені, 1 012, 31 грн. (одна тисяча дванадцять грн. 31 коп.) інфляційних, 125, 10 грн. (сто двадцять пять грн. 10 коп.) 3% річних, 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя А.В. Суховаров

Повний текст рішення підписано 12.07.2016р.