ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа № 922/1686/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Івакіна В.О., суддя Ільїн О.В. , суддя Гетьман Р.А.

позивача - ОСОБА_1, дов. №463 від 27.07.2015 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№1686Х/1-8) на ухвалу господарського суду Харківської області від 01 червня 2016 року у справі №922/1686/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" в особі Таврійської філії Публічного акціонерного товариства "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів", м. Таврійськ, Херсонська область

до Споживчого товариства "Колос", м. Харків

про визнання кредиторських вимог в сумі 624 420,99 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ПАТ "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" в особі Таврійської філії ПАТ "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до СТ "Колос", в якому просив зобовязати ліквідаційну комісію (ліквідатора) СТ "Колос" розглянути та включити до четвертої черги реєстру вимог кредиторів заявлені Таврійською філією ПАТ "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" до СТ "Колос" вимоги на загальну суму 624 420,99 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.06.2016 р. у справі №922/1686/16 (суддя Добреля Н.С.) повернуто позовну заяву.

Позивач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права. Просить ухвалу господарського суду скасувати, справу направити до господарського суду Харківської області для продовження розгляду.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що подана позивачем позовна заява носить немайновий характер, тому останнім за її подання було сплачено судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі 2756,00 грн.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 05.07.2016 року на 10:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2016 року підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове засідання 05.07.2016 року не зявився, на адресу Харківського апеляційного господарського суду повернулась надіслана відповідачеві копія ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні, з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК України , зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, відповідач вважається таким, що повідомлений про дату час та місце судового засідання належним чином, та таким, що з власної вини не скористався вказаним правом.

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, заслухавши усні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно з абзацом 1 пункту 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2 статті 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру сплачується 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Місцевий господарський суд, повертаючи позовну заяву на підставі пунктом 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, виходив з того, що заявлена позивачем вимога про зобов'язання відповідача включити до четвертої черги реєстру кредиторів вимоги на загальну суму 624420,99 грн. носить майновий характер, у звязку з чим він мав сплатити судовий збір в розмірі 9366,31 грн. (1,5% від 624420,99 грн.)

Проте, позивачем відповідно до платіжного доручення № НОМЕР_1 від 18.05.2016 року сплачено за подання позову судовий збір в сумі 2756,00 грн.

Таким чином, за висновком господарського суду першої інстанції, позивачем не було надано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви.

Однак колегія суддів не може погодитися із таким висновком господарського суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить суд зобовязати ліквідаційну комісію (ліквідатора) СТ "Колос" розглянути та включити до четвертої черги реєстру вимог кредиторів заявлені Таврійською філією ПАТ "Міронівський завод по виготовленню круп і комбікормів" до СТ "Колос" вимоги на загальну суму 624 420,99 грн.

Аналіз змісту зазначеної позовної вимоги свідчить про те, що вона спрямована лише на включення позивача до певної черги кредиторів в процедурі ліквідації та не передбачає безпосереднього отримання позивачем 624 420,99 грн., оскільки є лише вимогою про зобовязання вчинити певні дії, а не вимогою про стягнення коштів, витребування майна або визнання права власності на майно.

Таким чином, заявлена позивачем вимога є вимогою немайнового характеру про зобовязання розглянути заявлені позивачем вимоги та включити до четвертої черги реєстру вимог кредиторів заявлені позивачем вимоги, у звязку з чим позивачем цілком правомірно сплачено за подання позову 2756,00 грн.

Отже колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку про наявність достатніх правових підстав для повернення позовної заяви.

Враховуючи викладене, місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, порушив норми процесуального права, а тому вказану ухвалу слід скасувати із направленням справи на розгляд господарського суду Харківської області.

Керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 2 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 01 червня 2016 року у справі №922/1686/16 скасувати.

Справу передати на розгляд господарського суду Харківської області.

Повний текст постанови складено 08.07.2016 року.

Головуючий суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Гетьман Р.А.