ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"14" липня 2016 р. Справа № 911/1035/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо виконання наказу

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрна Компанія М.Б.С.

про стягнення 62495,41 грн.

секретар судового засідання (ст. секретар): Зінченко С.С.

за участю представників:

від позивача (скаржник): ОСОБА_1 (довіреність б/н від 18.08.2014 р.)

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

від відділу ДВС: не зявився

Обставини справи:

Рішенням господарського суду Київської області від 19.05.2015 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс задоволено частково; солідарно стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ПК Трейдсервісгруп та Товариства з обмеженою відповідальністю Аграрна компанія М.Б.С. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс 56814 грн. 01 коп. заборгованості, 4545 грн. 45 коп. витрат на послуги адвоката та 1660 грн. 91 коп. судового збору.; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання зазначеного рішення від 19.05.2015 р. господарським судом 08.06.2015 р. було видано відповідний наказ.

07.06.2016 р. до господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс надійшла скарга № 07-1/06 від 07.06.2016 р. на дії та бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні № 49047339 при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у даній справі, зокрема, щодо винесення постанови від 31.05.2016 р. про повернення наказу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України Про виконавче провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень (ч. 2 ст. 121-2 ГПК України).

Частиною 3 ст. 121-2 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.06.2016 р. скаргу було призначено до розгляду на 14.07.2016 р.

За змістом скарги ТОВ Компанія Нотапс просить суд: визнати дії ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому проваджені № 49047339 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15, котрі виразились у винесенні постанови від 31.05.2016 р. про повернення наказу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» протиправними, передчасними та незаконними; визнати недійсною та скасувати постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 31.05.2016 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження»; визнати бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні № 49047339 щодо примусового виконання наказу від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 незаконною та протиправною.

У судовому засіданні 14.07.2016 р. представник скаржника подану скаргу підтримав; представники боржників та відділу ДВС у судове засідання не зявились.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 121-2 ГПК України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши доводи скаржника, матеріали скарги ТОВ Компанія Нотапс № 07-1/06 від 07.06.2016 р. на дії та бездіяльність відділу ДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві при примусовому виконанні наказу господарського суду Київської області у справі № 911/1035/15, суд зазначає наступне.

Статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Згідно з приписами ст. 1 Закону України Про виконавче провадження, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу.

Відповідно до статті 1 Закону України Про державну виконавчу службу, державна виконавча служба входить до системи органів Міністерства юстиції України і здійснює виконання рішень судів, третейських судів та інших органів, а також посадових осіб (далі - рішень) відповідно до законів України. Завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Стаття 7 Закону України Про державну виконавчу службу встановлює обов'язок державного виконавця сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Поряд з цим, статтею 11 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавчі дії - це заходи примусового виконання, перелік яких міститься в ст. 32 вказаного Закону, а саме: 1) звернення стягнення на майно боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення у боржника і передача стягувачеві певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях га іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів. За наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт.

Аналогічні положення закріплені в статті 65 Закону. Так, частиною 3 ст. 65 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що знаходяться в кредитних установах, в порядку, передбаченому цим Законом. Якщо даних про наявність у боржника - юридичної особи рахунків і вкладів у банках чи інших у фінансових установах немає, державний виконавець одержує такі дані у податкових органів, які зобов'язані надати йому необхідну інформацію у 3-денний строк.

Стаття 66 Закону України Про виконавче провадження передбачає, що у разі відсутності у боржника коштів та цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржникові інше майно, за винятком майна, на яке згідно з законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на грошові кошти боржника.

Частиною 8 статті 52 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Крім того, відповідно до п. 3.12 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5, організацію розшуку боржника - юридичної особи та майна боржника чи інформації про місце отримання боржником доходів державний виконавець здійснює шляхом направлення запитів до органів державної податкової служби, Державної реєстраційної служби України, банків, Державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України, Державного агентства земельних ресурсів, бюро технічної інвентаризації, нотаріату, органів статистики тощо або перевірки інформації за даними електронних баз даних та реєстрів, що містять інформацію про майно чи доходи боржника, а також за даними інших джерел інформації як офіційних, так і неофіційних (засобів масової інформації, мережі Інтернет тощо). Крім того, державний виконавець здійснює вихід за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника.

Поряд з цими, слід зазначити, що статтею 4 Закону України Про виконавче провадження регламентовано, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 р. № 43/5.

Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії (п. 1.1 Положення). Дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру (п. 2.1 Положення). До Єдиного реєстру обов'язково вносяться державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС відомості про проведення всіх виконавчих дій (п.п. 3.1, 3.2 Положення). Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов, а про відстрочення або розстрочення виконання рішення - не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідного рішення (п. 3.4 Положення).

Згідно розміщеної в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень Інформації про виконавче провадження ВП № 49047339, постановою ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 17.10.2015 р. було відкрито виконавче провадження ВП № 49047339 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 про стягнення з ТОВ «Аграрна компанія «М.Б.С.» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс 56814,01 грн. заборгованості, 4545,45 грн. витрат на послуги адвоката та 1660,91 грн. судового збору. 22.02.2016 р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, а 31.05.2016 р. було винесено постанову ВП № 49047339 про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Вчинення державним виконавцем будь-яких інших дій у виконавчому провадженні № 49047339 з матеріалів справи та відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, не вбачається.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Відтак, дії державного виконавця щодо повернення стягувачу у даній справі наказу від 08.06.2015 р. є неправомірними та передчасними, оскільки правові підстави для повернення наказу у даній справі постановою від 31.05.2016 р. з посиланням саме на п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» на той час були відсутніми, оскільки доказів вчинення належних, повних та обєктивних виконавчих дій у виконавчому провадженні № 49047339 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. державним виконавцем матеріали справи не містять.

Згідно з п. 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення вимог скаржника щодо визнання незаконними дій ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15, котрі виразились у винесенні постанови від 31.05.2016 р. про повернення наказу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», передчасними та незаконними, а також щодо визнання недійсною та скасування постанови ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 31.05.2016 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», та визнати бездіяльність ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні № 49047339 щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі 911/1035/15 незаконною та протиправною.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Нотапс (03187, АДРЕСА_1, код 38964292) № 07-1/06 від 07.06.2016 р. на дії та бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського РУЮ у місті Києві щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 задовольнити повністю.

2. Визнати дії ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15, котрі виразились у винесенні постанови від 31.05.2016 р. про повернення наказу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», передчасними та незаконними.

3. Визнати недійсною та скасувати постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві від 31.05.2016 р. про повернення наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15 стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

4. Визнати незаконною та протиправною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо виконання наказу господарського суду Київської області від 08.06.2015 р. у справі № 911/1035/15.

5. Копію ухвали надіслати учасникам провадження та відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 110).

Суддя В.М. Бабкіна