КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р. Справа№ 910/2266/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 06.07.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 (повне рішення складено 04.04.2016)

у справі №910/2266/16 (суддя Сівакова В.В.)

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

до 1) комунального підприємства «Київський метрополітен»

2) Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Київської міської ради

про визнання договору оренди №199 від 20.04.2012 продовженим,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/2266/16 у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ФОП ОСОБА_2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 29.04.2016 у справі №910/2266/16 та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи та судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою від 20.05.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Лобань О.І., Федорчук Р.В. вказану вище апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи №910/22/16 за участю уповноважених представників сторін.

Ухвалою від 08.06.2016 Київським апеляційним господарським залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Київську міську раду.

Згідно з протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2016, у зв'язку з перебуванням судді Лобаня О.І. у відпустці, змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Гаврилюк О.М.

Ухвалою від 04.07.2016 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Гаврилюк О.М. апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 прийнято до свого провадження.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях 08.06.2016 та 29.06.2016, в яких підтримував доводи апеляційної скарги, надавав пояснення та просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідачів-1,-2 та третьої особи брали участь в судових засіданнях, заперечували щодо вимог апеляційної скарги, надавали пояснення та просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.04.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (орендодавець), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (орендар) та комунальним підприємством «Київський метрополітен» (підприємство) укладено договір №199 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва в оренду.

Згідно з п. 1.1 договору орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 13.03.2012 №112 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Палац Україна», б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1. договору об'єктом оренди є частина вестибюлю, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 50,4 кв. м.

Пунктом 2.4. договору встановлено, що об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі у КП «Київський метрополітен».

Згідно з п. 9.1. договору він діє з 20.04.2012 до 18.04.2015.

Нормами п. 9.4. договору визначено, що договір припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до акту прийому-передачі від 20.04.2012 орендодавець передав, а орендар прийняв в користування частину вестибюлю станції метро «Палац Україна», загальною площею 50,4 кв. м.

27.04.2015 КП «Київський метрополітен» звернулось до ФОП ОСОБА_2 з листом №384-НДД від 24.04.2015, в якому повідомило, що термін дії договору закінчився 18.04.2015 та не буде розміщуватися на новий термін, так як розміщення об'єкта оренди не відповідає п. 2.19. Правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012 та вимагало в терміни визначені п. 4.15. договору привести об'єкт оренди у первинний стан та передати орендодавцю за актом приймання-передачі.

У лютому 2016 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до КП «Київський метрополітен» та Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) про визнання договору №199 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 20.04.2012 таким, що є продовженим на тих самих умовах та на той самий строк, які передбачені цим договором, а саме - до 16.04.2018.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що КП «Київський метрополітен» не уповноважено примати рішення про відмову у продовженні строку дії договору оренди. Також позивач зазначає, що враховуючи те, від орендодавця в особі Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) заперечення щодо продовження користування орендованого майна не надходили та те, що ФОП ОСОБА_2 продовжує користуватись орендованим майном, то договір оренди є поновлений та продовженим на той самий строк і на тих самих умовах.

При прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що судом першої інстанції неправильно застосовано положення ст. 17 Закону України «Про оренду державного і комунального майна» та право повідомляти про продовження або про відмову у продовженні дії договору оренди належить Київській міській раді.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), за яким, відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ст. ст. 763, 764, 785 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором. Якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що строк дії укладеного між сторонами договору оренди - з 20.04.2012 до 18.04.2015.

Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначено, що термін дії договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 26, ч. 1 ст. 27 вказаного Закону договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено. У разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

З наведених правових норм вбачається, що після закінчення строку дії договору, в разі заперечень орендодавця щодо подальшого користування орендарем орендованих приміщень протягом місяця після закінчення строку дії договору, такий договір оренди припиняється, а орендар зобов'язаний звільнити орендоване приміщення та передати його орендарю.

Стосовно тверджень позивача, що він не отримував повідомлення про припинення дії договору оренди, а тому строк його дії продовжено до 16.04.2018 колегія суддів зазначає наступне.

Головним управлінням комунальної власності м. Києва наказом №98 від 23.04.2003 за КП «Київський метрополітен» на праві повного господарського відання закріплено основні засоби, серед переліку яких є станція метро «Палац Україна».

З матеріалів справи вбачається, що КП «Київський метрополітен» було направлено позивачу повідомлення №384-НДД від 24.04.2015 про припинення договору оренди у зв'язку з закінченням його строку дії 18.04.2015 та про відсутність наміру продовжувати договір оренди на новий термін, у зв'язку з чим вимагав передати об'єкт оренди за актом приймання-передачі. Дане повідомлення було отримано позивачем 06.05.2015.

Також в матеріалах справи міститься лист Департаменту комунальної власності м. Києва №062/07/20-4821 від 29.04.2015 до ФОП ОСОБА_2, в якому останній вимагав, у зв'язку з закінченням строку дії договору, повернути об'єкт оренди. Однак, докази надсилання такого листа в матеріалах справи відсутні.

Твердження скаржника про те, що КП «Київський метрополітен» та Департамент комунальної власності м. Києва не мають права приймати рішення щодо укладення, продовження чи відмови і продовженні договору оренди колегія суддів вважає необґрунтованим враховуючи на наступне.

Рішенням Київської міської ради №34/6250 від 22.09.2011 затверджено Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, яким визначено, що підставою для укладення договору оренди є рішення Київської міської ради про передачу об'єкта в оренду.

Згідно з п. 3.2. статуту КП «Київський метрополітен» предметом діяльності зокрема є орендні, в тому числі лізингові операції за згодою власника.

Відповідно до п. 2 ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» державну політику у сфері оренди здійснюють органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Пунктом 1 статті 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що право комунальної власності - право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 5 ст. 60 Закону органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правоможності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Згідно з ст. 29 Закону до відання виконавчих органів міських рад належать управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Пунктом 5.2 статуту КП «Київський метрополітен» передбачено, що майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади міста Києва і закріплено за ним на праві господарського відання.

Згідно з ст. 136 ГК України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства.

Враховуючи, що майно, передача якого в оренду є предметом договору, закріплене за КП «Київський метрополітен» на праві господарського відання, а згідно з п. 3.2 статуту КП «Київський метрополітен» предметом його діяльності є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам, КП «Київський метрополітен» має достатній обсяг повноважень, в тому числі повідомляти орендаря про припинення дії договору оренди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі №910/21717/15 від 24.02.2016.

Окрім цього, на вимогу Київського апеляційного господарського суду відповідачем-2 надано суду копію наказу Департаменту комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Про розподіл обов'язків між директором, першим заступником та заступниками директора Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» від 12.01.2015 №14.

З даного наказу вбачається, що відповідач-2 має необхідне коло повноважень з питань оренди та орендних відносин, зокрема, в даному випадку заступник директора Департаменту забезпечення організаційної діяльності має повноваження щодо підписання листа (повідомлення) про заперечення у продовженні строку дії договору оренди

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що строк дії договору №199 від 20.04.2012 припинив дію 18.04.2015.

Згідно з ч. 2 ст. 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» районні у містах ради (у разі їх створення) та їх виконавчі органи відповідно до Конституції та законів України здійснюють управління рухомим і нерухомим майном та іншими об'єктами, що належать до комунальної власності територіальних громад районів у містах, формують, затверджують, виконують відповідні бюджети та контролюють їх виконання, а також здійснюють інші повноваження, передбачені цим Законом, в обсягах і межах, що визначаються міськими радами.

Відповідно до ст. 59 Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. Рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням.

Докази того, органом уповноваженим управляти майном комунальної власності територіальної громади міста Києва прийнято рішення про надання дозволу позивачу переукласти або продовжити оренду приміщення за договором в матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на вищевикладене, позовні вимоги про визнання договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду №199 від 20.04.2012 продовженим на тих самих умовах та на той самий строк задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/2266/16 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/2266/16 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/2266/16 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 29.03.2016 у справі №910/2266/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/2266/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.М. Гаврилюк