ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 914/779/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» від 06.06.2016 р. №400-17/1з (вх. № апеляційного суду 01-05/2880/16 від 14.06.2016 р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2016 р.

у справі №914/779/16 ( суддя Долінська О.З. )

за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя

до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Вона», м. Львів

про стягнення 49 000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з»явились;

від відповідача: ОСОБА_2- представник (довіреність №1/12 від 29.12.2015 р.)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.05.2016 р. у справі №914/779/16 відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», м. Запоріжжя (надалі Позивач) до Приватного акціонерного товариства «Страхової компанії «Вона», м. Львів (надалі Відповідач) про стягнення 49 000,00 грн.

Дане рішення мотивоване тим, що Позивачем не підтверджено розмір заявлених позовних вимог, а також, що ПАТ «УАСК АСКА» заява про страхове відшкодування подано з пропущенням строку, встановленого п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Позивач ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», не погодившись з винесеним рішенням, подала апеляційну скаргу від 06.06.2016 р. №400-17/1з (вх. № апеляційного суду 01-05/2880/16 від 14.06.2016 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та неповним дослідженням матеріалів справи, а саме:

Скаржник вважає, що судом невірно застосовано п.35.1 ст. 35 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки вказує, що зазначена стаття регулює виключно взаємовідносини Страховика, який видав поліс ОСАГО та Страхувальника за цим полісом, та жодним чином не має ніякого відношення до сторін по справі, оскільки даний позов подавався у порядку суброгації та ПАТ «УАСК АСКА» не є страхувальником за полісом АС/2854215. Відтак неподання ПАТ «УАСК АСКА» заяви про страхове відшкодування ПАТ «СК «Вона» не є підставою для відмови у виплаті відшкодування.

Щодо ненадання ПАТ «УАСК АСКА» платіжних доручень , виписки з банку або квитанції про здійснення касової операції щодо оплати страхової премії за Договором №2984722 ПАТ «УАСК АСКА» зазначає, що він не є платником вказаної страхової премії. Страхова премія за Договором №2984722 вносилася страхувальником за договором ПАТ «Єнакіївський металургійний завод», в якого повинні бути відповідні платіжні доручення та квитанції.

Також, Скаржник вказує, що, на його думку, не взято судом до уваги те, що розрахунок страхового відшкодування та страховий акт ПАТ «УАСК АСКА» не містить пропорційного розподілення сум, між ПАТ «УАСК АСКА» та страхувальником за Договором №2984722. Інших Договорів страхування по аналогічним ризикам, які би діяли на момент ДТП не укладалось.

Щодо підтвердження права ТОВ «Гратиум» на виконання робіт по ремонту транспортних засобів, то Скаржник вказує, що суд не зазначає, які саме документи та на підставі якої норми Закону ПАТ «УАСК АСКА» мав право вимагати від СТО такі документи.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Відповідач ПАТ «СК «Вона» у відзиві б/н від 29.06.2016 р. (вх. № апеляційного суду 01-04/4687/16 від 29.06.16 р.) заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що місцевим господарським судом належним чином досліджено Договір №2984722 від 19.12.2012 р., висновок експерта №1325 від 12.08.2013 р. та рахунок №5223 від 05.08.2013 р. виставлений ТОВ «Гратиум» власнику вищезазначеного автомобіля, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту даного транспортного засобу складає 58 030,00 грн. Крім цього, вказує, що Позивачем не подано доказів наявності або відсутності на момент настання ДТП по відношенню до застрахованого транспортного засобу інших діючих Договорів страхування по аналогічним ризикам, а відтак невідомо чи правомірний розмір страхової виплати, здійсненої Позивачем в даному випадку. Також, Позивачем не надано доказів кінцевої вартості робіт по факту їх виконання щодо ремонту автомобіля Шкода, д.н.НОМЕР_1 та не подано доказів підставності проведення оплати цих робіт відповідно до умов Договору, а відтак вказує, що судом вірно встановлено, що подані Позивачем докази не підтверджують розмір заявлених вимог, оскільки в даному випадку складно встановити, який розмір цих вимог (фактично понесених витрат) є реальним. Щодо розрахунку страхового відшкодування та страхового акту, то Відповідач вважає, що такі документи є односторонніми та не можуть бути належними доказами відсутності інших Договорів страхування в даному випадку. У рахунку №5223 від 05.08.2013 р. вказано, що він є попереднім документом і остаточна вартість робіт буде встановлена по факту їх виконання, однак доказів, які підтверджують остаточну (реальну) вартість виконаних робіт Позивач не надав. Відповідно до цього, рішення місцевого господарського суду вважає вірним, просить таке залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 р. поновлено строк ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» на подання апеляційної скарги від 06.06.2016 р. №400-17/1з (вх. № апеляційного суду 01-05/2880/16 від 14.06.2016 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2016 р. у справі №914/779/16 (а.с.178-179).

Ухвалою суду від 16.06.2016 р. прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» від 06.06.2016 р. №400-17/1з (вх. № апеляційного суду 01-05/2880/16 від 14.06.2016 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2016 р. у справі №914/779/16 та призначено до розгляду в судове засідання на 30.06.2016 р. у складі колегії: головуючого судді Давид Л.Л., суддів Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (а.с.180).

29.06.2016 р. в канцелярію суду ПАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (надалі - ПАТ «УАСК АСКА») подано клопотання, в якому просить розглядати апеляційну скаргу за відсутністю представника, у зв»язку з не можливістю забезпечити його явку. Зазначає, що обставини, викладені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 30.06.2016 р. з»явився представник Відповідача, який заперечив доводи апеляційної скарги з мотивів, наведених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника Відповідача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

19.12.2012 р. року ПрАТ УАСК АСКА укладено договір № 2984722 про страхування транспортного засобу з Публічним акціонерним товариством Єнакіївський металургійний завод (а.с.11-21).

Застрахованим майном за вказаним Договором є автомобіль Шкода державний номер НОМЕР_2 (а.с.21), а страховим випадком, крім інших, вважаються також збитки: пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу або його частин в результаті ДТП та ін.

25.07.2013 р. по вул. ОСОБА_3 пр. Миру в м. Донецьку, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох автомобілів, а саме: ВАЗ державний номер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4О і застрахованого Позивачем автомобіля Шкода державний номер НОМЕР_2. Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11.09.2013 р. водія автомобіля ВАЗ д/н АН27900ЕК ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.22).

Внаслідок зазначеного ДТП, автомобіль Шкода-Супер В, державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5, отримав механічні пошкодження, що підтверджується первісною довідкою Відділу ДАІ ДМУ ГУМВС України б/н від 29.07.2013 р. (а.с.40), страховим актом №4977 від 25.09.2013 року (а.с.24).

Відповідно до умов п. 4.2. Договору № 2984722 від 19.12.2012 року вартість матеріального збитку, у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу розраховується на підставі даних огляду пошкодженого транспортного засобу, калькуляції вартості відновлювального ремонту на Фірмовому (Гарантійному) СТО або СТО по вибору Страхувальника, і висновку експерта-автотоварознавця складеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої Міністерством юстиції України та діючий на дату настання страхового випадку.

Згідно до п. 4.2.2. Договору вартість матеріального збитку розраховується на підставі вартості відновлювального ремонту на Фірмовому (Гарантійному) СТО або СТО по вибору Страхувальника, але не більше за величину збитку, розрахованої відповідно до Методики і збільшеною на 30%.

Відповідно до Висновку експерта № 1325 від 12.08.2013 року вартість відновлювального ремонту без урахування зносу автомобіля Шкода державний номер НОМЕР_2 складає 58 000,21 грн., а відновлювальний ремонт автомобіля Шкода державний номер НОМЕР_2 з урахуванням зносу складає 31 781,87 грн. (а.с.25-28).

Відповідно до рахунку № 5223 від 05.08.2013 р., виставленого ТОВ «Гратиум» власнику автомобіля Шкода державний номер НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту вказаного транспортного засобу складає 58 030,00 грн. (а.с.38).

Звіт автотоварознавчого дослідження № 1325 від 12.08.2013 р. (а.с.25-28) є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, яка необхідна для відновлення транспортного засобу. Позивач зазначає, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, що належним та допустимим доказом розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Шкода державний номер НОМЕР_2, є саме рахунок № 5223 від 05.08.2013 р., виставлений ТОВ Гратиум власнику вказаного автомобіля, оскільки зазначений рахунок підтверджує реальні витрати, необхідні для проведення відновлювального ремонту пошкодженого при ДТП транспортного засобу.

На виконання умов договору страхування транспортного засобу №2984722 від 19.12.2012 року, на підставі страхового акту № 4977 від 25.09.2013 року, Позивач відшкодував Страхувальнику суму у розмірі 52 330,68 гри, шляхом перерахування вищевказаної суми на рахунок СТО, що підтверджується платіжним дорученням від 02.10.2013 року №7078 (а.с.45).

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ВАЗ державний номер НОМЕР_3, згідно відомостей про обставини дорожньо-транспортної пригоди, застрахована в ПрАТ СК Вона (поліс АС/2854215), яка є правонаступником Приватного акціонерного товариства СК Велта (а.с.140-143).

Таким чином, Позивач вважає, що заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 49 000,00 грн. за мінусом франшизи, оскільки до ПрАТ УАСК АСКА перейшло право вимоги до ПрАТ СК Вона Відповідно до витягу з централізованої бази даних МТСБУ ліміт за шкоду майну за полісом АС/2854215 складає 50 000,00 гри, а франшиза 1 000,00 грн.

В матеріалах справи наявна заява ПАТ «УАСК АСКА» від 23.02.2014 р. з вимогою сплатити страхове відшкодування (а.с.46). Доказів надіслання її ПрАТ «СК «Вона» немає. Відповідач вказану заборгованість не сплатив.

Позивач звернувся з позовом до суду, про стягнення страхового відшкодування з Відповідача, в задоволенні якого місцевим господарським судом відмовлено за необґрунтованістю.

При перегляді рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

У відповідності до вимог ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов»язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства , а також із дій осіб, що не передбачені цими актами , але за аналогією породжують цивільні права та обов»язки.

Згідно вимог ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов»язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі , грошову суму (страхову виплату) , а страхувальник зобов»язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника.

Обєктом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, повязані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоровю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів).

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхувальником виплати і виплата страхового відшкодування проводиться згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб , визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування», яка кореспондується ст. 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат, переходить право вимоги , яке страхувальник має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною1 ст. 22 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимог (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування , якщо інший розмір не встановлений законом (ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу країни).

Як вбачається з обставин справи, дорожньо транспортна пригода відбулася 25.07.2013 р. , заява на виплату страхового відшкодування по даному ДТП оформлена Позивачем 23.09.2014 р., тобто з пропущенням строку встановленого п.35.1. ст. 35 Закону. Крім цього, винуватець ДТП ОСОБА_4 також не повідомляв Відповідача про ДТП та не звертався до останнього з заявою про страхове відшкодування, як це передбачено ст. 35 Закону.

У відповідності до ХІІІ частини А Договору , він вступає в силу з 01.01.2013 р.та діє до 31.12.2013 р. з урахуванням умов зазначених у п.ХІІ даного Договору.

Згідно п.ХІІ частини А Договору, перша частина страхової премії в розмірі 60149,32 грн. вноситься в термін до 20.01.2013 р. Друга частина страхової премії в розмірі 60 149,32 грн. вноситься в термін до 20.02.2013 р. При внесенні страхової премії з розстроченням, у випадку не поступлення її чергової частини в обумовлені строки та у вказаному розмірі на рахунок Страховика, даний договір вважається припиненим з 00 год. дня, наступного за днем, вказаним як останній термін її внесення.

Страхувальник зобов»язаний сплатити страхову премію в порядку та строки, обумовлені даним Договором (п.3.2.2 част.Б договору).

Пунктом 3.2.9. частини Б Договору, Страхувальник зобовязаний повернути Страховику раніше виплачене страхове відшкодування (або відповідну його частину), якщо виявиться така обставина, яка повністю або частково позбавляє Страхувальника права на страхове відшкодування.

Згідно до п. 4.7. частини Б Договору, якщо страхова премія по даному Договору сплачується з розстрочкою, то сплата страхового відшкодування проводиться після отримання Страховиком повної суми страхової премії належної до сплати за весь термін дії даного Договору.

Відповідно до п. 6.4. частини Б Договору, його дія припиняється, у випадку несплати Страхувальником страхової премії або її частини в обумовлені даним Договором строки та в обумовленому розмірі.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України Про страхування, дія договору страхування припиняється та втрачає чинність у разі несплати страхувальником страхових платежів у встановлені договором строки.

Отже, несплата Страхувальником страхового платежу/відповідної частини в строк зазначений в Договорі є підставою для відмови Страхувальнику у виплаті страхового відшкодування.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін , а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.1 ст. 33, ч. 2 ст. 34 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд ухвалами суду від 18.04.2016 р., 26.04.2016 р., зобов»язував Позивача надати суду для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви: докази сплати страхової премії за договором страхування ТЗ Шкода д.н.НОМЕР_4; письмову інформацію про наявність чи відсутність інших діючих договорів страхування по аналогічним ризикам ТЗ Шкода д.н. НОМЕР_4 на час ДТП; акт виконаних робіт по ремонту ТЗ шкода д.н. НОМЕР_4 (факт) виходячи з умов самого рахунку-фактури; належним чином завірену копію посвідчення водія ВНН 183502 ОСОБА_4

Відповідача в свою чергу зобов»язано надати суду: документально обґрунтований відзив на позов; належним чином завірені копії документів , які слугували підставою для укладення полісу АС/2854215 між Відповідачем та ОСОБА_3 ,докази правонаступництва Відповідача та належним чином завірену копію посвідчення водія ВНН 183502 ОСОБА_4

У заяві за вих. №20926/16 від 17.05.2016 р. Позивач вказує, що з 03.03.2011 р. юридична адреса ПАТ «УАСК АСКА» знаходилося у м. Донецьку за адресою: пр. Ілліча, 100. За вказаною адресою знаходився головний офіс компанії, зокрема Колекторське управління, Дирекція правового захисту та безпеки , в обов»язки якого безпосередньо входить подача усіх позовів. Однак, у зв»язку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької області в зоні АТО, у липні 2014 р. керівництвом компанії прийнято було рішення про зміну місця дислокації головного офісу ПАТ «УАСК АСКА» у м. Запоріжжя, а з 03.08.2015 р. змінено юридичну адресу м. Запоріжжя вул. Перемоги, 97 А. Відтак вказує, що не є можливим надати докази, витребувані судом, оскільки такі знаходяться у зоні проведення антитерористичної операції у м. Донецьку.

Відтак, в матеріалах справи відсутні докази оплати першої та другої частин страхового платежу, у відповідності до п. XII частини А Договору, що не дає можливості підтвердити чинність Договору на момент скоєння ДТП та підставність виплати Позивачем страхового відшкодування.

Крім цього, в матеріалах справи відсутні докази наявності або відсутності на момент настання ДТП по відношенню до застрахованого транспортного засобу інших діючих Договорів страхування по аналогічним ризикам, а відтак місцевим господарським судом зроблено вірний висновок про дійсний розмір страхової виплати здійсненої Позивачем в даному випадку.

Згідно платіжного доручення №7078 твід 02.10.2013 р. Позивач здійснив оплату страхового відшкодування в розмірі 52 330,68 грн. на підставі рахунку на оплату №5223 від 05.08.2013 р., виставленого ТОВ «Гратиум» яке є платником ПДВ 20%, де зазначено , що він є попереднім документом і остаточна вартість робіт буде встановлена по факту її виконання.

Доказів виконання робіт по ремонту автомобіля Шкода державний номер АН 7797ВН ТОВ «Гратиум» та остаточної вартості таких суду не надано.

Судова колегія також зазначає, що в даному випадку винною у скоєнні ДТП особою визнано ОСОБА_4, який не повідомив Відповідача про скоєння ДТП.

В матеріалах справи наявний поліс №АС/2854215 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий ПрАТ «СК «Велта» в якому вказано про страхування цивільно-правової відповідальності страхувальника ОСОБА_6, забезпеченим транспортним засобом ВАЗ 21011 номерний знак АН 27900 ЕК (а.с.98).

Інших договорів страхування цивільно-правової відповідальності сторонами не подано.

Постановою Ворошиловського районного суду м. Донецька від 11.09.2013 р. підтверджується факт керування автомобілем ВАЗ 21011 д/н АН27900 ЕК в момент скоєння ДТП водієм ОСОБА_4

Доказів страхування цивільно-правової відповідальності ОСОБА_4 в ПрАТ «СК «Велта», правонаступником якої є ПрАТ «Вона» (а.с.140-143) ні місцевому господарському суду, ні суду апеляційної інстанції не подано.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що ОСОБА_4 взагалі не є страхувальником по полісу №АС/2854215 виданого Відповідачем і він є особою, відповідальність якої не застрахована у Відповідача, а тому в ПрАТ «СК «Вона» не виникло обов»язку здійснення страхового відшкодування.

У п.16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди завданої джерелом підвищеної небезпеки» зазначено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов»язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспорту пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Відтак, враховуючи наведене місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог за необґрунтованістю.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на Скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 17.05.2016 р. у справі №914/779/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА» від 06.06.2016 р. №400-17/1з - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 06.07.2016р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Судді Гриців В.М.

ОСОБА_1