РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016Справа №910/9311/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед»
До 1. Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 2. Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва»
Провизнання договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 подовженим на 2 роки та 364 дні
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2 предст. за дов.;

від відповідача: ОСОБА_3 предст. за дов.;

від відповідача: ОСОБА_4В предст. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визнання договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2015 продовженим на 2 роки та 364 дні.

Ухвалою суду від 26.05.2016 було порушено провадження по справі № 910/9311/16 та залучено до участі у справі, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва». Розгляд справи призначено на 10.06.2016.

Представник позивача у судовому засіданні 10.06.2016 заявив усне клопотання про витребування від Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» інформації про площу нерухомих приміщень, які обліковуються за останнім для передачі їх в оренду.

Представник відповідача проти задоволення клопотання про витребування доказів по справі не заперечив.

Судом було розглянуто та задоволено усне клопотання позивача про витребування доказів.

08.06.2016 через канцелярію суду від третьої особи надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, яке судом було розглянуто та задоволено, а в судовому засіданні 10.06.2016 були надані усні пояснення по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Частиною 4 даної статті встановлено, що про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Рішенням Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 «Про питання діяльності поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва, що входить до сфери управління Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації» реорганізовано Поліклініку № 2 Дніпровського району міста Києва шляхом приєднання її до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

Відповідно до п. 3.1 рішення Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 за ОСОБА_5 некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» закріплено на праві оперативного управління майно реорганізованої дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва.

За змістом статуту ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» останнє засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва, його засновником та власником є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступають Київська міська рада та уповноважений нею орган Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація.

Тож, виходячи з вищенаведеного та враховуючи приписи чинного законодавства України, судом залучено до участі у справі іншого відповідача ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

У звязку із залученням до участі у справі іншого відповідача та у звязку з необхідністю отримання додаткових доказів по справі, суд відклав розгляд справи до 22.06.2016.

У судовому засіданні 22.06.2016 учасники судового процесу надали усні пояснення по справі.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, судом було оголошено перерву до 15.07.2016.

У судовому засіданні 15.07.2016 представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представники відповідача-1,2 у даному судовому засіданні надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечували та просили суд відмовити у їх задоволенні.

В судовому засіданні 15.07.2016 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін судового процесу, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.2005 між Дитячою поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» (орендар) було укладено договір оренди майна № 1504/8, відповідно до п. 1 якого орендодавець на підставі рішення Київради від 27.01.2005 №26/2602 передав, а орендар прийняв в оренду нерухоме майно, за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7, для розміщення аптечного пункту, загальною площею 27, 2 кв.м.

Пунктом 10 договору встановлено, що останній вступає в силу після реєстрації його в Головному управлінні охорони здоровя та медичного забезпечення Київської міської держаної адміністрації, та підписання сторонами тексту договору. Термін дії договору встановлюється на 364 дні.

Згідно акту прийому-передачі від 01.03.2005 нерухоме майно, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Курнатовського, 7, загальною площею 27, 2 кв.м, було передано орендодавцю.

Договір оренди приміщення від 01.03.2005 зареєстрований в книзі записів договорів оренди майна Головного управління охорони здоровя та медичного забезпечення Київської міської державної адміністрації № 1504/8 від 01.03.2005.

В подальшому, рішенням Господарського суду міста Києва по справі № 910/5095/13 від 18.11.2013 задоволено позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діамед» в повному обсязі. Визнано Додаткову угоду від 05.02.2013 року до Договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 року між Дитячою поліклінікою №2 Дніпровського району міста Києва (02125, м. Київ, вул. Курнатовського, 7, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» (03134, м. Київ, вул. Григоровича-Барського, будинок 5, ) укладеною на умовах направленого 05.02.2013 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» проекту додаткової угоди Дитячій поліклініці №2 Дніпровського району міста Києва, щодо терміну дії договору, який встановлюється сторонами до 04.02.2016 року (абзац 2 п. 10. Договору).

Відтак, з огляду на встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва по справі № 910/5095/13 від 18.11.2013, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.01.2014 у справі №910/5095/13, обставини, строк дії договору від 01.03.2005, зареєстрованого за № 1504/8, було продовжено до 04.02.2016.

Листом № 99 від 03.12.2014 Товариство з обмеженою відповідальністю «Діамед» звернулося до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації з проханням щодо продовження договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 строком на 2 роки 364 дні.

У відповідь на зазначений лист Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією позивачу повідомлено, що рішенням Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 «Про питання діяльності дитячої поліклініки №2 Дніпровського району міста Києва» дитячу поліклініку № 2 Дніпровського району міста Києва реорганізовано шляхом приєднання її до комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

Відповідно до розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 04.04.2013 № 457 нежитлові приміщення закладу охорони здоровя на вул. Курнатовського, 7 закріплено на праві оперативного управління за комунальним некомерційним підприємством Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

Рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 № 34/6250 (із змінами і доповненнями) затверджено Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва, яким запроваджено єдиний механізм надання в оренду комунального майна територіальної громади міста Києва.

Відповідно до п. 2.3. Рішення комунальні підприємства, установи та організації уповноважені виступати орендодавцями майна територіальної громади міста Києва щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу організацію, та іншого окремого індивідуального відання або оперативного управління.

З огляду на зазначене, Дніпровською районною в місті Києві державною адміністрацією повноваження орендодавця за вказаним договором оренди було покладено на балансоутримувача ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва.

Проте, позивач не погоджуючись з зазначеною позицією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, вважає, що саме остання згідно рішення Київської ради від 22.09.2011 за № 34/6250 та від 21.04.2015 № 415/1280 є орендодавцем за договором оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005.

За твердженнями позивача, ним було вчинено всіх передбачених законом дій стосовно продовження строку договору, а саме на виконання п. 12.4 Положення направив відповідні заяви щодо продовження договору № 1504/8 від 01.03.2005 та три примірники проекту договору про внесення змін до договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005 на адресу відповідача та заяву № 99 від 03.12.2012.

У звязку з тим, що від Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації не надходило жодних заяв щодо припинення, зміни умов договору оренди, як того вимагає ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», то позивач вважає, що на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ч. 1 статті 764 Цивільного кодексу України, договір оренди між позивачем та відповідачем є продовженим на той самий строк та на тих же умовах.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив вважати договір оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005, укладений між Дитячою поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» продовженим на 2 роки та 364 дні.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

За приписами ст. 761 Цивільного кодексу України право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Статтею 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Договір оренди, відповідно до ст. 291 Цивільного кодексу України, припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до ч. 1 ст. 777 Цивільного кодексу України наймач, який належно виконує свої обов'язки за договором найму, після спливу строку договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору найму на новий строк.

За визначенням ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями є, зокрема, підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Як встановлено ч.ч. 2, 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобовязання є обовязковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обовязковість виконання договірних зобовязань.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Рішенням Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 «Про питання діяльності дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва» реорганізовано дитячу поліклініку № 2 Дніпровського району міста Києва шляхом приєднання її до Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва».

Відповідно до п. 3.1 рішення Київської міської ради № 676/8960 від 25.12.2012 за ОСОБА_5 некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» закріплено на праві оперативного управління усе майно реорганізованої дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва.

Відповідно до розпорядження Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Про закріплення майна реорганізованої дитячої поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва» від 04.04.2013 № 457 закріплено на праві оперативного управління майно реорганізованої поліклініки № 2 Дніпровського району м. Києва за комунальним некомерційним підприємством «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району м. Києва» згідно з додатком.

За змістом статуту ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» останнє засноване на комунальній власності територіальної громади міста Києва, його засновником та власником є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступають Київська міська рада та уповноважений нею орган Дніпровська районна у місті Києві державна адміністрація.

Тож, виходячи з вищенаведеного та враховуючи приписи чинного законодавства України ОСОБА_5 некомерційне підприємство «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва» є орендодавцем майна за договором № 1504/8 від 01.03.2005.

З матеріалів справи вбачається, що орендодавець за договором № 1504/8 від 01.03.2005 ОСОБА_5 некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 1 Дніпровського району міста Києва" листом № 225/16-06 від 02.03.2016 повідомив відповідача відсутність наміру продовжувати термін дії договору № 1504/8 від 04.02.2005, а листом № 247/16-06 від 10.03.2016 просив орендаря повернути обєкт оренди на підставі акту передавання-приймання.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Як встановлено судом, волевиявлення орендодавця щодо припинення відносин за договором оренди приміщення № 1504/8 від 04.02.2005 (заперечення щодо продовження дії договору оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006) і повернення об'єкту оренди підтверджується листами від 10.11.2015 № 1160/01-19, від 02.03.2016 № 225/16-06, від 10.03.2016 № 247/16-06, які були отримані орендарем, тобто орендодавцем були надіслані позивачу листи, які виражали відсутність наміру орендодавця продовжувати договір оренди.

При цьому, суд зазначає, що листи із викладеними запереченнями відповідача-2 проти продовження строку дії договору оренди приміщення та повернення обєкту оренди були направлені позивачу в межах строку, встановленого чинним законодавством для висловлення заперечень щодо продовження терміну дії договору оренди, а саме протягом встановленого терміну дії договору оренди приміщення № 1504/8 від 04.02.2005 (лист від 10.11.2015 № 1160/01-19) та після закінчення встановленого договором терміну його дії (в місячний строк) (лист від 02.03.2016 № 225/16-06).

При цьому, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» не встановлює для орендодавця будь-яких передумов для реалізації його права на висловлення заперечень щодо продовження дії договору оренди, в тому числі наявність у орендодавця певних причин, мети, мотивів таких заперечень, зокрема, необхідність використання орендованого майна для власних потреб.

З огляду на встановлення факту наявності заперечень відповідача (орендодавця) щодо продовження строку дії договору оренди приміщення № 1504/8 від 04.02.2005, суд дійшов висновку, що договір оренди приміщення № 1894/8 від 06.04.2006 припинився у зв'язку із закінченням строку його дії.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" про визнання договору оренди майна № 1504/8 від 01.03.2005, укладений між Дитячою поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діамед» продовженим на 2 роки та 364 дні задоволенню не підлягає.

Судовий збір у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

20.07.2016

Суддя О.М. Спичак