РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016Справа №910/7240/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант»

Про стягнення 49 490,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Білоконь І.В., довіреність № 165/18 від 18.01.2016

від відповідача Мефодієнко І.С., довіреність №01/685-280 від 04.07.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа - Гарант» (далі - відповідач) про стягнення 49 490,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 66749а5ха 17.08.2015р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 49 490,00 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 21.04.2016р. порушено провадження у справі № 910/7240/16 та призначено розгляд на 16.05.2016 р.

10.05.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

16.05.2016р. відповідач подав через відділ діловодства суду клопотання про відкладення судового розгляду справи.

16.05.2016р. представники позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги частково, повідомив суд про часткову оплату заборгованості з боку відповідача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представника відповідача.

25.05.2016р. до суду надійшла відповідь від МТСБУ.

24.06.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи на 15.07.2016р.

15.07.2016р відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву.

15.07.2016р. представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав документи по справі.

Представник відповідача заперечив проти позову, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між AT "СК "АХА Страхування" та ОСОБА_3 (Далі - Страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту 66749а5ха від 17.08.2015 p., (Далі - Договір), згідно якого AT "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Audi», д/н НОМЕР_2, його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

13.11.2015 р. сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів «Audi», д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3, та «ЗАЗ 110307», д/н НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ТДВ "СК "Альфа-Гарант" згідно полісу ОСЦПВ № АЕ3010356.

У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований у AT "СК "АХА Страхування", транспортний засіб «Audi», д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_3 (далі - Страхувальник) на праві приватної власності.

Згідно з умовами Договору, на підставі страхових актів № 1.003.15.16535/VESK025107 + 1.003.15.16535/VESK025112 р., а також зібраних документів було розраховано та виплачено Страхувальнику страхове відшкодування у розмірі 58 465,66 грн.

Таким чином AT "СК "АХА Страхування" виконало свої зобов'язання перед страхувальником згідно умов Договору.

Відповідно до інформаційної відомості про учасників ДТП та Постанови судді Київського районного суду міста Харкова, зазначена дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля «ЗАЗ 110307», д/н НОМЕР_3, ОСОБА_4.

На підставі зазначеного до Позивача перейшло право регресної вимоги до ОСОБА_4, але оскільки цивільна правова відповідальність останнього була застрахована, то Відповідач, на виконання вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинен надати ОСОБА_4 страховий захист та відшкодувати завдані ним в результаті ДТП збитки.

Відповідно до лімітів полісу № АЕ3010356 ліміт за шкоду завдану майну в результаті ДТП становить 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Згідно ст. 12 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно до умов полісу ОСЦПВ № АЕ3010356 розмір франшизи становить 510 грн. Отже, сума зобов'язання, що має бути сплачена Відповідачем становить 49 490,00 грн. (50000,00 грн. - 510 грн. = 49 490,00 грн.).

Отже, на підставі вищезазначеного, до Позивача перейшло право зворотної вимоги (регресу) до Відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування заподіяних збитків, на суму 49 490,00 грн.

Як зазначає позивач, задля врегулювання спору в досудовому порядку Відповідачу було направлено регресну вимогу вих. № ЛВ0021222 від 21.03.2016 р. з проханням виплатити страхове відшкодування на користь Позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь Позивача Відповідачем не надходило.

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Позивач, в підтвердження своїх позовних вимог, надав суду звіт № 03/04/16 про оцінку колісного транспортного засобу від 13.04.2016р., проведений ТОВ «Інком-Капітал». У вказаному звіті визначено вартість матеріального збитку автомобілю «Audi», д/н НОМЕР_2, яка складає 64 696,64 грн.

Відповідач не погоджуючись з наданим позивачем звітом № 03/04/16 від 13.04.2016р., у своєму відзиві зазначив, що було не вірно визначено значення коефіцієнту фізичного зносу, що безпосередньо впливає на вартість матеріального збитку спричиненого пошкодженням транспортного засобу, у зв'язку з чим звернувся до ТОВ «Експертум-АВЕ» з проханням провести розрахунок коефіцієнту фізичного зносу.

Відповідно до наданої відповідачем консультації № 76-D/20/8 від 13.05.2016р. коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу «Audi», д/н НОМЕР_2 становить 40,10%, тому у розрахунку відповідача вартість матеріального збитку становить 43 374, 63 грн.

Суд, з такими запереченнями відповідача не погодився, оскільки відповідно до п. 7.38 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003р. №142/5/2092, значення фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Таким чином, враховуючи, що автомобіль «Audi», д/н НОМЕР_2 2012 року випуску, коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю.

Пунктом 7.39 «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» передбачений виняток стосовно використання зазначених вимог, яким є: якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Проте, у п. 7.40. «Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів» визначено, якщо під час відновлення були використані нові складники іншої модифікації КТЗ взамін пошкоджених (розукомплектованих), значення процента їх фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю.

Відповідно до акту виконаних робіт № СС000008752 від 09.10.2105р., який наявний в матеріалах справи, проводилося відновлення пошкоджених деталей та проведено замін пошкоджених складників на нові складники. Таким чином, у відповідності з п. 7.40. Методики, коефіцієнт фізичного зносу автомобіля «Audi», д/н НОМЕР_2 дорівнює нулю.

Такі ж висновки зазначені в звіті № 03/04/16 від 13.04.2016р., наданий позивачем, в якому експертом визначено коефіцієнт фізичного зносу, який складає Eз = 0,00, з урахування вищевказаних положень Методики.

Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», сума страхового відшкодування обмежується встановленим лімітом відповідальності страховика та завжди зменшується на встановлений в договорі обов'язкового страхування розмір франшизи.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами статті 993 Цивільного кодексу України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Згідно із статтею 27 Закону України „Про страхування" страховик має право вимоги в межах його фактичних затрат.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно статті 228 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який відшкодував збитки, має право стягнути збитки з третіх осіб у порядку регресу.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що позивач на підставі ст.ст. 22, 1191, Цивільного кодексу України, ст. 228 Господарського кодексу України набув право регресу до відповідача щодо відшкодування останнім понесених позивачем витрат у вигляді суми виплаченого страхового відшкодування, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповаідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 26) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (, адреса: 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8) суму заборгованості в розмірі 49 490 (сорок дев'ять тисяч чотириста дев'яносто) грн., 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 15.07.2016р.)

Суддя Мельник В.І.