РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016Справа №910/7351/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Харківгаз»

До Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

Про визнання договору недійсним

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: Волощук П.Ю., довіреність № 1684 від 06.04.2016р.

від відповідача: Мельник В.В., довіреність № 24-93 від 18.06.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Харківгаз» (далі -позивач) подав на розгляд господарського суду міста Києва позов до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - відповідач) про визнання договору недійсним.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач вважає, що договір № 13-230-Б від 04.01.2013р. було укладено з порушенням норм чинного законодавства України, внаслідок чого він підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Ухвалою суду від 25.04.2016р. порушено провадження у справі № 910/7351/16 та призначено розгляд на 27.05.2016 р.

26.05.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду документи по справі.

27.05.2016р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав відзив на позов, надав пояснення по справі, просив суд застосувати строк позовної давності.

Суд вирішив відкласти судовий розгляд справи.

22.06.2016р. позивач подав через відділ діловодства суду заперечення на відзив.

24.06.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, заперечив щодо застосування строку позовної давності.

Представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечив, просив задовольнити заяву про застосування строку позовної давності.

Суд вирішив відмовити у задоволенні позовних вимог, внаслідок задоволення заяви відповідача про застосування строку позовної давності.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем 04.01.2013р. укладено договір № 13-230-Б на купівлю-продаж природного газу, згідно якого відповідач зобов'язується передати у власність позивачу у 2013р. природній газ, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

В подальшому до вказаного договору вносились зміни відповідно до укладених між сторонами Додаткових угод.

Позивач згідно поданого позову просив суд визнати недійсним розділ 9 «Порядок вирішення спорів» договору № 13-230-Б від 04.01.2013р., посилаючись на те, що вказаний договір не відповідає вимогам Типового договору на купівлю-продаж природного газу, який затверджений постановою НКРЕ №849 від 05.07.2012р., а тому позивач вважає, що договір підлягає визнанню недійсним.

Під час судового розгляду справи, представник відповідача у судовому засіданні 27.05.2016р. заявив заяву про застосування строку позовної давності.

Суд дослідивши документи додані до матеріалів справи, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Статтею 257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 261 цього ж кодексу встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Договір на купівлю-продаж природного газу № 13-230-Б укладено 04.01.2013р. , отже позивач мав право подати на розгляд суду позов про визнання його недійсним в строк до 04.01.2016р. включно, проте позо подав лише 20.04.2016р., тобто з пропуском строку позовної давності.

При цьому, з пояснень наданих відповідачем, встановлено, що позивач підписав акти-приймання передачі природного газу та оплатив спожитий газ за вказаним договором, що підтверджує факт того, що позивачу було відомо про умови договору купівлі-продажу природного газу з моменту його укладання і саме з дати укладення договору почав спливати строк позовної давності.

Позивач пропустив без поважних причин строк звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним і у своїх заперечення на відзив вказав, що початок перебігу строку позовної давності є 21.12.2014р., так як сторони вносили істотні зміни до договору.

Згідно з приписами ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до пункту 2.8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання практики вирішення господарськими судами спорів про визнання недійсними правочинів (господарських договорів)" щодо вимог, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, застосовується загальна позовна давність.

Згідно пункту 5.8 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» у вирішенні питань, пов'язаних із застосуванням позовної давності у спорах, що виникають у зв'язку з визнанням недійсними правочинів (господарських договорів), господарським судам слід враховувати викладене в пункті 2.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 28.05.2013 № 11 Про деякі питання практики вирішення господарськими судами спорів про визнання недійсними правочинів (господарських договорів)".

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого права та інтересу.

Враховуючи викладене та беручи до уваги клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до даного спору, вимоги позивача про визнання недійсним договору № 13-230-Б від 04.01.2013р. є такими, що не підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 269 Господарського кодексу України, ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Дата складання повного тексту рішення 11.07.2016р.)

Суддя В.І.Мельник