ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"11" липня 2016 р.Справа № 916/1135/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Одесагаз постачання

до відповідача ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Ширяївської районної державної адміністрації

про стягнення 20 934,39 грн.

Суддя Власова С.Г.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 За довіреністю № 21/08-016 від 04.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 начальник відділу; ОСОБА_4 за довіреністю № 03/01-31/851 від 13.05.2016р.; ОСОБА_5 - Голова Ширяївської районної державної адміністрації

У судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: ОСОБА_2 За довіреністю № 21/08-016 від 04.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_5 - Голова Ширяївської районної державної адміністрації

СУТЬ СПОРУ: 28.04.2016р. за вх. № 1216/16 Товариство з обмеженою відповідальністю „Одесагаз постачання (ТОВ „Одесагаз постачання) звернулося до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Ширяївської районної державної адміністрації, згідно з якою просить суд стягнути з останнього 20 934,39 грн. заборгованості, з яких 1232,47 грн. 3% річних, 13 918,73 грн. пені, 5783,18 грн. інфляційних збитків у звязку з неналежним виконанням Договору № 02372 (1) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 01.04.2016р., яка виникла внаслідок несвоєчасної оплати за використаний природній газ у лютому 2016р.

Відповідно до Протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 28.04.2016р. справу № 916/1135/16 розподілено до розгляду судді Власовій С.Г.

Ухвалою суду від 29.04.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено до розгляду у судовому засіданні.

13.05.2016р. за вх. № 11954/16 господарський суд Одеської області отримав пояснення до позовної заяви Позивача.

17.05.2016р. за вх. № 12318/16 господарський суд Одеської області одержав заперечення на позовну заяву, згідно з яким Відповідач просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позову у звязку з тим, що позивач обґрунтовує свої позовні вимоги виходячи з положень Договору на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) №02372 від 01.04.2016р., зазначає про несвоєчасну оплату за використаний природній газ, який не розповсюджує свою дію на відносини, які виникли у лютому 2016р.

13.06.2016р. за вх. № 14603/16 господарський суд Одеської області одержав доповнення до позовної заяви, у відповідності до яких Позивач просить суд стягнути з відповідача 14 867,99 грн. заборгованості, з яких 949,26 грн. 3% річних та 13 918,73 грн. - пеня. ТОВ „Одесагаз постачання зауважує, що між сторонами спору було укладено договір на постачання природного газу № 02372 від 18.09.2015р., а також договір №02372 від 07.12.2015р., у звязку з невиконанням умов яких у Відповідача виникла вказана вище заборгованість.

Ухвалою суду від 21.06.2016р. строк вирішення спору по справі продовжений на 15 днів у звязку з задоволенням відповідного клопотання Відповідача.

У судовому засіданні від 11.07.2016р. представник відповідача звернувся до господарського суду Одеської області з клопотанням, в якому просить суд позовні вимоги позивача задовольнити частково в сумі 14 867,99 грн. (949,26 грн. 3% річних та 13 918,73 грн. - пеня).

Позивач позовну вимоги підтримує, з підстав, які викладені у позові, доповненнях до позовної заяви та просить суд стягнути з Відповідача 14 867,99 грн. заборгованості, з яких 949,26 грн. 3% річних та 13 918,73 грн. - пеня.

Відповідач визнає заборгованість в сумі 14 867,99 грн., проте зауважує, що Договір № 02372 (1) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій) від 01.04.2016р. на момент виникнення правовідносин між сторонами спору щодо постачання газу, порушення яких є предметом розгляду даної справи, не діяв.

У судовому засіданні від 11.07.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін , суд встановив наступне:

01.04.2016р. між ТОВ „Одесагаз-постачання (надалі Постачальник) та ОСОБА_1 освіти, молоді та спорту Ширяївської районної державної адміністрації (надалі Споживач)укладено Договір № 02372 (1) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), у відповідності до п. 2.1. якого Постачальник постачає природній газ Споживачеві в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів Споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживчого обладнання визначається у акті приймання комерційного вузла обліку газу (п. 2.2. Договору).

Обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Постачальник до 5-го (пятого) числа місяця, наступного за звітним, надає Споживачу два примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником Газорозподільного підприємства, погоджені Постачальником та скріплені печатками. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобовязується повернути Постачальнику один примірник оригіналу акту, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг (пункти 3.6. 3.8. Договору).

Акти прийому-передачі природного газу є підставою для остаточних розрахунків Споживача з Постачальником (п. 3.9. Договору).

Постачальник здійснює постачання природного газу протягом року, у т.ч. по місяцях, обсяг у лютому 62764 куб. метрів. Всі зміни замовлених обсягів повинні бути оформлені у письмовій формі, підписані Споживачем і надані Постачальнику до 1-го числа місяця, з якого проводиться зміна (п. 3.10 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору постачання природного газу здійснюється за ціною, що встановлюється між Постачальником та Споживачем та оприлюднюється постачальником на своєму сайті. У випадку необхідності, до ціни на природний газ додаються: податок на додану вартість, тариф на транспортування газу магістральними трубопроводами; тариф на транспортування газу розподільними трубопроводами, тариф постачальника природного газу. Ціна може змінюватись і є обовязковою для сторін з дати вступу її в дію і оприлюднення постачальником на власному сайті та в офіційних друкованих виданнях.

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пункту 5.1 договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та у розрахунках за газ згідно з умовами договору (п. 5.3. Договору).

Відповідно до п. 5.5 Договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем грошовими коштами шляхом поточного перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника 100% вартості запланованих обсягів газу на підставі рахунку-фактури. У випадку недоплати вартості послуг за спожитий у розрахунковому періоді природний газ, Споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно з п. 5.6. Договору, у випадку збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду Споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом V договору, із Споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Пунктом 11.1 Договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання та укладається в частині постачання природного газу до 31 грудня 2016 року, а в частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.03.2016 р.

Позивач відзначає, що на виконання умов даного Договору позивач поставив відповідачу у лютому 2016р. природний газ в обсязі 67 959 куб. метрів, що підтверджується актом прийому-передачі природного газу від 29.02.2016р., на суму 578 317,50 грн. з ПДВ, однак, Відповідач свої зобовязання щодо своєчасної оплати за природній газ не виконав, оплати здійснив пізніше, а саме: 21.03.2016р., 22.03.2016р., 23.03.2016р., у звязку з чим йому було нараховано пеню та 3% річних.

Досліджуючи матеріали справи, аналізуючи норми чинного законодавства, що стосується суті спору, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами спору було укладено Договір від 01.04.2016р. № 02372 (1) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій), який розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.03.2016 р.

У відповідності до розрахунку, який наданий Позивачем до позову та до доповнень до позовної заяви, розрахунок 3% річних та пені починається з 10.03.2016р. за невчасну оплату за одержаний природній газ за лютий 2016р.

Згідно з частиною другою статті 4 - 3 Господарського процесуального кодексу України та статтею 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на зміст позовних вимог порушення строку оплати Відповідача виникло у звязку з неналежним виконанням останнім умов Договору від 01.04.2016р. № 02372 (1) на постачання природного газу для споживачів, що не є побутовими (для бюджетних установ та організацій). Водночас, судом встановлено, що нарахування пені та 3% річних здійснено Позивачем на суму заборгованості за лютий 2016р., яку було сплачено з Відповідачем простроченням.

Пунктом 11.1 Договору від 01.04.2016р. № 02372 (1) передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання та укладається в частині постачання природного газу до 31 грудня 2016 року, а в частині оплати за надані послуги - до їх повного здійснення. Даний договір розповсюджує свою дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.03.2016 р.

Згідно зі ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, які кореспондуються із способами цивільного захисту, зазначеними у статті 16 Цивільного кодексу України, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Предмет і підстава позову сприяють з'ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов'язку. Разом з цим, під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об'єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем. Підставу позову становлять фактичні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, позивачем у позові чітко встановлено підставу позову укладення між сторонами Договору від 01.04.2016р. № 02372 (1), невчасне виконання Відповідачем умов саме вказаного договору.

Отже, Договір від 01.04.2016р. № 02372 (1), на який посилається позивач у позові, на підставі якого здійснено нарахування пені та у звязку з простроченням умов оплати нараховано 3% річних, не розповсюджує свою дію на правовідносини, які виникли між сторонами спору у лютому 2016 року, у звязку з чим заявлені вимоги являються безпідставними та необґрунтованими.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності до п. 2.5. Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості. Вирішуючи питання щодо доказів, господарські суди повинні враховувати інститут допустимості засобів доказування, згідно з яким обставини справи, що відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Наприклад, чинним законодавством, що регулює відносини за договором перевезення вантажу, встановлено перелік документів-доказів, які є підставою для покладення на перевізника відповідальності за втрату, псування, пошкодження або недостачу вантажу. Отже, ніякі інші документи не можуть підтверджувати обставини, що є підставою для покладення на перевізника відповідальності за незбереження вантажу. Що ж до належності доказів, то нею є спроможність відповідних фактичних даних містити інформацію стосовно обставин, які входять до предмета доказування з даної справи. Суд обґрунтовує своє рішення лише тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Господарський суд, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, враховуючи пояснення сторін, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.07.2016р.

Суддя С.Г. Власова