ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 року Справа № 904/4543/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач),

суддів: Величко Н.Л., Герасименко І.М.,

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №01/11-1325 від 06.11.2015р.;

представник відповідача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016р. по справі №904/4543/16

за позовом Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська, м.Родинське, Донецька область

до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім-Ресурс, м.Дніпропетровськ

про стягнення 57 451 963, 78 грн.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2016 року Державне підприємство Вугільна компанія Краснолиманська (далі ДП Вугільна компанія Краснолиманська) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельний Дім-Ресурс (далі ТОВ Торгівельний Дім-Ресурс) про стягнення 47 265 713, 76 грн. заборгованості за договором поставки вугілля №18/08-1 від 18.08.2015р., 3 806 683, 13 грн. інфляційних втрат, 1 008 796, 27 грн. 3% річних та 5 370 770, 62 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016р. по справі №904/4543/16 (суддя Панна С.П.) .) повернуто позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, у задоволенні заяви ДП Вугільна компанія Краснолиманська про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення зі справи відмовлено.

Ухвала господарського суду мотивована тим, що до позовної заяви не надано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, а обставини, на які позивач посилається як на підставу відстрочки сплати судового збору, є звичайними ризиками господарської діяльності і не можуть бути підставою для відстрочки сплати судового збору.

Не погодившись з ухвалою суду, ДП Вугільна компанія Краснолиманська звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016р. по справі №904/4543/16 про повернення позовної заяви, передати справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що ухвала господарського суду про повернення позовної заяви прийнята з порушенням норм Господарського процесуального кодексу України та Закону України Про судовий збір; всієї суми грошових коштів, які знаходяться на рахунках ДП Вугільна компанія Краснолиманська недостатньо для оплати судового збору по даній справі; відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків і органах Державного казначейства по ДП Вугільна компанія Краснолиманська, які зазначені у довідці, що була надана суду першої інстанції, є офіційними відомостями; відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

ТОВ Торгівельний Дім-Ресурс відзив на апеляційну скаргу не надано, представник відповідача в судове засідання не зявився.

Згідно ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції.

Відповідно абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 Господарського процесуального кодексу України.

Дніпропетровським апеляційним господарським судом виконано обовязок щодо повідомлення учасника судового процесу ТОВ Торгівельний Дім-Ресурс про вчинення певних процесуальних дій.

Клопотання про перенесення судового засідання від сторін не надходили.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Порядок сплати судового збору встановлений Законом України Про судовий збір від 08.07.2011р. №3674-VI, який набрав чинності з 01.11.2011р.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України Про судовий збір, судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За приписом підпункту 2.1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складає 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно ст. 8 Закону України Про Державний бюджет України на 2016 рік №928-VIII від 25.12.2015р., розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2016 року становить 1 378, 00 грн.

Ціна позову по даній справі становить 57 451 963, 78 грн., отже, за даною позовною заявою слід було сплатити максимальну суму судового збору - 206 700, 00 грн.

Позивачем не сплачено судовий збір та подано клопотання про відстрочку сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі, яке мотивоване тим, що на рахунках підприємства є загальна сума коштів у розмірі 178 050, 91 грн., у той час як судовий збір підлягає сплаті у розмірі 206 700, 00 грн. До клопотання додано довідку (відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків та органів Держказначейства), підписану головним бухгалтером та завірену печаткою підприємства.

Господарський суд, відмовляючи в задоволенні клопотання позивача про відстрочку сплати судового збору зазначив, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу відстрочки сплати судового збору, є звичайними ризиками господарської діяльності і не можуть бути підставою для відстрочки сплати судового збору, а відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків та органів Держказначейства підписані головним бухгалтером підприємства, тому суд не має можливості пересвідчиться у достовірності вказаних фактів.

Однак, погодитись з таким висновком не можна.

Відповідно ч. 1 ст. 8 Закону України Про судовий збір, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

За змістом положень ст. 8 Закону України Про судовий збір питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом (п. 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015р. №01-06/2093/15).

Клопотання про відстрочення сплати судового збору мотивоване відсутністю на рахунках підприємства достатньої кількості грошових коштів, на підтвердження чого станом на 25.05.2016р. (дата звернення з позовом) надано відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків та органів Держказначейства, з яких вбачається, що майновий стан підприємства перешкоджав сплаті ним судового збору в сумі 206 700, 00 грн.

Суд не звернув уваги на те, що ціна позову по даній справі становить більше 57 млн. грн., тому ДП Вугільна компанія Краснолиманська зобовязано сплатити за подання позовної заяви у даній справі максимальну суму судового збору, а саме, 206 700, 00 грн., тоді як загальна сума грошових коштів по всім рахункам підприємства станом на день звернення з позовом складала 178 050, 91 грн., якої недостатньо для оплати судового збору по даній справі і яка є значно меншою за ту, яку позивач мав сплатити як судовий збір.

Відомості про залишки на рахунках в установах комерційних банків і органів Державного казначейства по ДП Вугільна компанія Краснолиманська, які зазначені у довідці, що була надана суду першої інстанції, отримані шляхом роздруківки даних з системи клієнт-банк та є офіційними відомостями, засвідченими підписом головного бухгалтера та печаткою ДП Вугільна компанія Краснолиманська.

Таким чином, заявник надав суду докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому розмірі, які судом належним чином не досліджені.

ДП Вугільна компанія Краснолиманська просило суд не звільнити від сплати судового збору, а відстрочити його сплату, звертаючи увагу суду на наявність підстав для захисту інтересів ДП Вугільна компанія Краснолиманська для подальшої стабільної роботи державного підприємства, що повністю відповідає стратегічним інтересам держави, оскільки ДП Вугільна компанія Краснолиманська є державним підприємством, яке забезпечує потреби держави в вугіллі.

При здійсненні правосуддя суд вирішує питання, пов'язані з судовими витратами, у чіткій відповідності до Господарського процесуального кодексу України, Закону України Про судовий збір, а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, з другого боку.

Слід також зазначити, що суд не був позбавлений можливості зобовязати позивача до початку розгляду справи надати докази сплати належної суми судового збору, а у разі, якщо судовий збір з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи не буде сплачено, стягнути суму судового збору залежно від результатів вирішення спору з позивача чи з відповідача у доход Державного бюджету України.

Отже, судова колегія дійшла висновку, що господарський суд необґрунтовано повернув позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, чим порушив норми процесуального права, тому ухвала суду підлягає скасуванню з передачею матеріалів до господарського суду для вирішення питання про порушення провадження по справі та розгляду по суті.

Щодо витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, то відповідно п. 4.8 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська, м. Родинське, Донецька область задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2016р. по справі №904/4543/16 скасувати.

Матеріали оскарження ухвали та позовну заяву Державного підприємства Вугільна компанія Краснолиманська з доданими до неї документами та клопотанням про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення у справі направити до господарського суду Дніпропетровської області для вирішення питання про порушення провадження по справі та розгляду по суті.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А. Сизько

Суддя Н.Л. Величко

Суддя І.М. Герасименко

(Повний текст постанови складений 18.07.2016р.)