РІШЕННЯ

05 липня 2016 року Справа № 913/652/16

Провадження №34/913/652/16

Господарський суд Луганської області у складі судді Іванова А.В.

при секретарі Семеніхіній В.В.

за участю представників:

від позивача : не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, начальник групи правового забезпечення Лисичанського району електричних мереж товариства, довіреність № 22 від 04.01.2016,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Луганської області матеріали справи № 913/652/16

за позовом Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищення стоків «Лисичанськводоканал», м. Лисичанськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ

про зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Лисичанське комунальне спеціалізоване підприємство по видобутку, обробці, реалізації води та очищення стоків «Лисичанськводоканал» звернулось до господарського суду Луганської області з позовом до відповідача ТОВ «Луганське енергетичне обєднання», в якому просило зобовязати припинити зловживання правом на відключення від енергопостачання обєктів єдиної технологічної системи Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці та реалізації води і очищення стоків «Лисичанськводоканал» шляхом заборони ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» вчиняти дії по припиненню, обмеженню енергопостачання усіх обєктів Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал». Позов мотивовано тим, що зазначені дії відповідача можуть порушити права інших осіб та завдати шкоди довкіллю.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 24.05.2016 позовну заяву прийнято до провадження, порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 14.06.2016.

Крім того, після порушення провадження у справі позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом тимчасової заборони ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» до вирішення справи по суті вчиняти дії по припиненню, обмеженню енергопостачання усіх обєктів Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал».

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, наводить свої заперечення на доводи, викладені в позовній заяві. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 14.06.2016 у звязку з неявкою уповноважених представників сторін з метою всебічного та обєктивного розгляду спору розгляд справи відкладено на 05.07.2016, в ухвалі зазначено, що питання щодо заяви про забезпечення позову буде вирішено в наступному судовому засіданні.

Від позивача надійшло клопотання, в якому він просить відкласти розгляд справи з метою надання часу для надання додаткових доказів у справі.

В судове засідання 05.07.2016 позивач уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідач надав заперечення на клопотання позивача щодо відкладення розгляду справи, вважає, що документів, наявних в матеріалах справи достатньо для вирішення справи по суті.

Зважаючи на встановлений процесуальним законом строк розгляду спору в суді першої інстанції, приймаючи до уваги, що розгляд справи відкладався, суд вважає, що сторонам створені належні умови для реалізації їх процесуальних прав та позивач мав достатньо часу для надання доказів в обґрунтування заявлених позовних вимог та не знаходить правових підстав для задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, відмовляє в його задоволенні та вважає за можливе розглядати справу за наявними матеріалами за відсутності представника позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженому представнику позивача 21.06.2016 а.с. 68)

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти вимог позивача та просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив наступне:

Відповідно до Статуту Лисичанського комунального спеціалізованого підприємства по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал», затвердженого наказом управління власності Лисичанської міської ради № 832 від 21.11.2007 «Лисичанськводоканал» є підприємством, що здійснює діяльність у сфері питного водопостачання, спрямовану на гарантоване забезпечення якісною та безпечною для здоровя людини питною водою населення міст Лисичанськ, Новодружеськ, Привілля та селищ Малорязанцеве, Шепілове та Борівське Луганської області.

01.12.2007 між ТОВ «Луганське енергетичне обєднання» та Лисичанським комунальним спеціалізованим підприємством по видобутку, обробці, реалізації води та очищенню стоків «Лисичанськводоканал» укладено договір № 29 про постачання електричної енергії.

Відповідно до умов Договору постачальник постачає електричну енергію споживачу для забезпечення електричних установок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами Договору та додатками до Договору, що є його невідємною частиною.

Згідно п. 2.1 Договору під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобовязуються керуватись чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією (далі ПКЕЕ), затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 9.3 Договору передбачено, що Договір набуває чинності з 01.12.2007 та діє до 31.12.2008. Сторони узгодили, що договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії Договору жодна із сторін не заявить про припинення його дії або перегляд його умов.

Отже, зважаючи на відсутність відповідних заяв від сторін, договір продовжувався відповідно до п. 9.3 та на даний момент є діючим.

Згідно п. 3.1.3 Договору постачальник має право обмежувати або припиняти постачання електричної енергії споживачу згідно з умовами розділу 6 Договору відповідно до порядку, передбаченого ПКЕЕ та діючим законодавством України.

Відповідно до розділу 6 Договору постачання електричної енергії постачальником споживачу може бути припинено, зокрема у разі несплати рахунків відповідно до умов Договору з повідомленням не пізніше ніж за три робочих дні у разі.

Взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між постачальником та споживачами електричної енергії юридичними особами або фізичними особами (крім населення), регламентуються Законом України «Про електроенергетику», Порядком постачання електричної енергії споживачам, Правилами користування електричною енергією.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про електроенергетику» електроенергія є товаром, призначеним для купівлі-продажу.

Відповідно до статті 6 вищезазначеного Закону постачання електроенергії здійснюється виключно на підставі договору, укладеного між енергопостачальником та споживачем, споживач зобовязаний безумовно виконувати умови договору на постачання електричної енергії, в тому числі в частині її своєчасної оплати енергопостачальнику.

Як вбачається з позовної заяви, позивач зазначає, що у період з дати укладення договору на адресу позивача систематично надходять попередження щодо відключення обєктів підприємства від електропостачання, а деякі обєкти вже фактично відключені. Вказує, що протягом березня-квітня 2016 відповідачем було здійснено 5 відключень обєктів підприємства. Посилається, що підприємство позивача має особливий статус, оскільки надає житлово-комунальні послуги з водопостачання населення, в обґрунтування своєї позиції посилається на Закон України «Про питну воду та питне водопостачання»

Відповідно до статті 6 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» державна політика у сфері питної води та питного водопостачання будується на принципах: заборони відключення об'єктів питного водопостачання та водовідведення від системи енерго-, газо-, теплопостачання як об'єктів життєзабезпечення і стратегічного значення.

В якості доказів обставин, викладених у позовній заяві, позивачем надано довідку про відключення обєктів «ЛКСП «Лисичанськводоканал» від електропостачання, яка складена та підписана одноособово в.о. головного енергетика «Лисичанськводоканал» та містить печатку ЛКСП «Лисичанськводоканал».

До позовної заяви не додано жодного повідомлення про відключення чи обмеження постачання електроенергії та належних доказів його здійснення.

Відповідач повідомляє, що у позивача перед ним існує заборгованість в сумі 147240189,02 грн. На підтвердження зазначених обставин надано копію акту звіряння розрахунків від 01.06.2016, який підписано від постачальника начальником Лисичанського РЕМ, від споживача директором, головним бухгалтером та бухгалтером та скріплено печатками підприємств.

Ухвалами господарського суду Луганської області у позивача витребовувались докази, на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.

Позивачем надано листування з відповідачем з приводу виконання договору на енергопостачання.

Так, з наданої позивачем копії листа від 2430 від 04.07.2015 ТОВ "Луганське енергетичне об'єднання" вбачається, що за жодним з направлених на адресу ЛСП "Лисичанськводоканал" попереджень обмеження електропостачання не проводилось.

Однак, в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів, що відповідачем фактично здійснювались дії щодо припинення постачання електроенергії позивачу або обмеження постачання, відсутні акти про обмеження та відключення від постачання електричної енергії, які складаються та підписуються уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивач просить заборонити відповідачу вчиняти дії по припиненню, обмеженню енергопостачання усіх обєктів «Лисичанськводоканал». Однак, відповідно до Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» заборона відключення від енергопостачання стосується лише питного водопостачання та водовідведення. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що всі обєкти його підприємства займаються постачанням питної води та водовідведенням не наведено переліку таких обєктів.

З моменту винесення ухвали про прийняття позовної заяви до провадження та порушення провадження у справі 24.05.2016 та до моменту винесення рішення у даній справі 05.07.2016 минуло майже два місяці, розгляд справи відкладався, отже, позивач мав достатньо часу та можливості для обґрунтування та доведення позовних вимог.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не доведено факту порушення відповідачем його прав та охоронюваних законом інтересів, тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, суд не вбачає правових підстав для її задоволення, зважаючи на таке.

Відповідно до статті 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до постанови пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову» господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову її вимоги повністю тотожні вимогам, викладеним у позовній заяві.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія законних та обґрунтованих вимог позивача, а у даній справі суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та відмову у їх задоволенні, заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, Закону України «Про судовий збір», враховуючи висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повний текст рішення підписано 08.07.2016.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.В. Іванов