ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р.Справа № 922/1726/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Навчального центру Харківського Національного Технічного Університету Сільського Господарства ім. П. Василенка, м. Харків
про стягнення 67377,30 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 довіреність №01-16юр/4786 від 24.06.2016р., ОСОБА_2 довіреність №01-16юр/3216;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Навчального центру Харківського Національного Технічного Університету Сільського Господарства ім. П. Василенка, в якій позивач просить стягнути з відповідача вартість електричної енергії в розмірі 60 264,67 грн. (тарифна складова - 50220,57 грн. та ПДВ 20 % - 10 044,10 грн.), пеню у розмірі 6 205,42 грн., 3% річних у розмірі 430,02 грн., індекс інфляції у розмірі 477,19 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії поставленої позивачем згідно договору про постачання електричної енергії №06173 від 15.06.2006р., який було укладено між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

Присутні представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримували та просили позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області відзив на позовну заяву за вх. № 18982, в якому зазначає, що з сумою заборгованості вказаною позивачем погоджується, виникнення заборгованості перед позивачем пов'язана із несвоєчасним фінансуванням відповідача з державного бюджету України, що виділяються Міністерством аграрної політики та продовольства України до сфери управління Міністерства освіти і науки України. Заборгованість перед позивачем відповідач гарантує погасити при відновленні фінансування та отриманні кошторису на 2016 рік.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників позивача, судом встановлено наступне.

Між позивачем (постачальник) та відповідачем (споживач) укладено договір №6-1064 про постачання електричної енергії від 15.06.2006 р., відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами даного договору та додатками до нього, що є його невід'ємною частиною. Даний договір пролонгований відповідно до п. 9.4 на 2016 рік.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" від 16.10.1997р. №575/97-ВР та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі по тексту - правила), договір про постачання електричної енергії є основним документом та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Зокрема, укладення договору означає, що між позивачем та відповідачем досягнуто згоди з усіх його умов.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України).

Ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлює, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача.

Відповідно до п. 1 додатка 2 "Порядок розрахунків", споживачу встановлено розрахунковий період з 1 числа місяця до 1 числа наступного місяця.

Відповідно до п. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору, п. 2.3.3 якого передбачено, що споживач зобов'язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатка 2 "Порядок розрахунків".

Відповідно до п. 2.3.3 додаткової угоди, споживач зобов'язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п.5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунку, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п. 5 додатка 2 до договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Зобов'язання щодо оплати електричної енергії повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та чинних нормативно-правових актів (ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України). Крім того, додатковою угодою, а саме п. 2.3.1, передбачено обов'язок відповідача виконувати його умови.

Оплата обсягу спожитої електричної енергії відповідно до п. 1 ст. 275 ГК України та п. 10.2 "Правил" є обов'язком відповідача, як споживача електричної енергії.

Позивач, як постачальник виконав свої зобов'язання по договору, але відповідач умови договору щодо своєчасної сплати спожитої електричної енергії у встановлені договором строки (протягом 5 операційних днів з дня його отримання) виконав несвоєчасно, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість по оплаті електричної енергії у розмірі 60 264,67 грн., яка складається з: тарифної складової у розмірі 50 220,57 грн. та ПДВ 20 % у розмірі 10 044,10 грн.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач наявність боргу перед позивачем визнає та проти позову не заперечує, суд приходить до висновку проте, що позовна вимога позивача в частині стягнення заборгованості по оплаті електричної енергії у розмірі 60 264,67 грн., яка складається з: тарифної складової у розмірі 50 220,57 грн. та ПДВ 20 % у розмірі 10 044,10 грн., є правомірною та обґрунтованою, такою, що не спростована відповідачем, тому є такою, що підлягає задоволенню.

Окрім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача: пеня у розмірі 6 205,42 грн., 3% річних у розмірі 430,02 грн. та індекс інфляції у розмірі 477,19 грн.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.4.2.1. договору сторони погодили, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач (відповідач) сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Згідно ч.1 та ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування пені, 3% річних та інфляційних суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Навчального центру Харківського Національного Технічного Університету Сільського Господарства ім. Петра Василенка (61024, м. Харків, вул. Чайковського, 19, п/р 9460 ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код 34017216) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 07 в філії ХОУ ВАТ ДОБУ, МФО 351823, ) вартість електричної енергії в розмірі 60 264,67 грн. (тарифна складова - 50220,57 грн. та ПДВ 20 % - 10 044,10 грн.).

3. Стягнути з Навчального центру Харківського Національного Технічного Університету Сільського Господарства ім. Петра Василенка (61024, м. Харків, вул. Чайковського, 19, п/р 9460 ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, код 34017216) на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 5 в АТ "ОСОБА_3 Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) пеню у розмірі 6 205,42 грн., 3% річних у розмірі 430,02 грн., індекс інфляції у розмірі 477,19 грн. та судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_4