РІШЕННЯ

11 липня 2016 року Справа № 913/725/16

Провадження №3пд/913/725/16

За позовом заступника прокурора Луганської області, м. Сєвєродонецьк Луганської області, в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача Приватного підприємства «Оріго», м. Сєвєродонецьк Луганської області,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державний навчальний заклад «Сєвєродонецьке вище професійне училище», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про визнання недійсним договору оренди та зобов'язання повернути приміщення

суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.

у засіданні брали участь:

від заявника - Полякова С.О., прокурор відділу прокуратури Харківської області за посвідченням № 013758 від 06.12.2012;

від позивача - представник не прибув;від відповідача - представник не прибув;

від третьої особи - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Суть спору: заступник прокурора Луганської області (далі - заявник) звернувся до господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Луганській області (далі - позивач) з позовною заявою до Приватного підприємства «Оріго» (далі - відповідач) з вимогами:

- Визнати недійсним договір оренди № 100095/09 від 01.05.2000, додаткові угоди від 01.06.2000, 03.09.2001, 01.02.2003, 12.02.2003, 10.09.2003, 20.10.2003, 20.02.2004 якими внесено зміни до нього та договір №8 від 03.07.2015, яким його викладено в новій редакції та присвоєно новий номер №004321/09, укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Луганській області та приватним підприємством «Оріго», угоду №1 від 30.03.2007, припинити зобов'язання за ними на майбутнє;

- Зобов'язати ПП «Оріго» звільнити державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 199,66 м2, вартістю 382 180,00 грн, розміщене на першому поверсі триповерхової будівлі навчального корпусу №3 за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20 та повернути їх регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області.

В обґрунтування позовних вимог, заявник зазначив, що договір укладений з порушенням вимог Законів України "Про оренду державного та комунального майна", "Про освіту", "Про приватизацію державного майна".

Представник заявника у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач явку свого повноважного представника у засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач, відзив на позовну заяву не надав, участь представника у судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце їх проведення. Так, згідно довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичною адресою відповідача є: м. Сєвєродонецьк, квартал МЖК «Мрія», б.1, кв.80 у зв'язку з чим, позовна заява та процесуальні документи по справі направлялися відповідачу саме за вказаною адресою.

Згідно з приписами пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою ( тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвалою суду від 15.06.2016 до участі в справі залучено третю особу на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державний навчальний заклад «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (далі - третя особа).

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

У зв'язку з викладеним, справа розглядається відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, вислухавши присутнього в судовому засіданні представника заявника, суд встановив такі фактичні обставини.

01.05.2000 Сєвєродонецьким професійно-технічним училищем №24 укладено з приватним підприємством «Оріго» договір оренди державного майна № 13/100095/09, відповідно до якого передано в строкове платне користування нежитлове приміщення у будівлі гуртожитку №2 інв. №01020001 загальною площею 108 м2, яке знаходиться на балансі ПТУ-24 та розташоване за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, пр. Радянській, буд. 17. Вартість приміщення станом на 01.04.2000, відповідно з експертною оцінкою становить 20578,32 грн. (а.с. 18-20).

В подальшому додатковою угодою від 01.06.2000 до спірного договору оренди внесено наступні зміни - викладено у новій редакції наступні пункти:

- 5.3. Комунальні послуги та орендну плату за землю на утримання орендованого приміщення Орендар сплачує щомісячно згідно додаткової платіжної вимоги не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним;

- 5.5. Щомісячно, до 8 числа місяця, наступного за звітним, представляти Орендодавцю платіжні доручення про фактичну оплату 30 % орендної плати в державний бюджет України;

10.3. Орендна плата, комунальні послуги та оренда землі перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується в бюджет (Орендодавцю) та балансоутримувачу відповідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» з урахуванням пені подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої за кожний день прострочки платежу (включаючи день оплати).

Додано п. 5.9.1. «Орендар несе відповідальність за безпечну експлуатацію встановленого в орендованому приміщенні обладнання, електрообладнання, зберігання сировини, матеріалів згідно з вимогами нормативних документів». Виключено п. 10.4 (а.с. 21).

Додатковою угодою до договору № 13/100095/09 від 03.09.2001 змінено розмір орендної плати за користування приміщенням та п. 10.3 викладено в новій редакції: «Орендна плата, комунальні послуги та відшкодування витрат по оплаті податку на землю на утримання орендованого приміщення перераховані несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується в бюджет (орендодавцю) та балансоутримувачу відповідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» з урахуванням пені подвійної облікової ставки Національного банку України від суми недоплати, розрахованої на кожний день прострочки платежу (включаючи день оплати). У разі несвоєчасного перерахування 30 відсотків орендної плати до бюджету (п.3.2. договору), орендар самостійно нараховує пеню і сплачує її до бюджету» (а.с. 22).

Додатковою угодою № 1 від 01.02.2003 до спірного договору викладено у новій редакції наступні пункти: п. 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення у будівлі гуртожитку № 2 на першому поверсі 3-х поверхової споруди, інв. номер 10320002, площею 199,66 кв. м., яке знаходиться на балансі ПТУ № 24 та розташоване за адресою: пр. Радянський, 17. Вартість приміщення відповідно з експертною оцінкою, станом на 30.11.2002, складає 38 171,32 грн.; п. 3.1. Орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України № 786 від 04.10.95 року з урахуванням змін до неї, затверджених Постановами Кабінету Міністрів № 699 від 19.01.2000 р. і складає, станом 01.12.02, 416,28 грн. в місяць без врахування ПДВ; п. 3.2. орендна плата перераховується: 50 відсотків від загальної суми місячної орендної плати (у розмірі 208,14 грн., станом на 01.12.02 р.) в державний бюджет України; 50 відсотків від загальної суми місячної орендної плати (у розмірі 208,14 грн., станом на 01.12.02 р.) балансоутримувачу ПТУ № 24 - щомісячно, не пізніше 7 числа наступного за звітним; п. 11.1. Ця угода діє з 01.02.2003 до 01.02.2015 (а.с. 23).

Актом приймання-передачі орендованого нежитлового приміщення складеного між Сєвєродонецьким професійно-технічним училищем № 24 і ПП «Оріго» 01.02.2003, який є додатком до додаткової угоди № 1 від 01.02.2003 до договору № 100095/09 від 01.05.2000, орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове користування нежитлове приміщення розміром 91,66 кв. м., яке знаходиться в приміщенні гуртожитку № 2 на першому поверсі 3-х поверхової споруди за адресою: вул. Гоголя, 20 для надання стоматологічних послуг. Експертна вартість, станом на 30.11.2002, становить 17 593 грн. (а.с. 22).

Додатковою угодою від 10.09.2003 до спірного договору у зв'язку з реорганізацією орендаря, ПТУ № 24 м. Сєвєродонецька, в Сєвєродонецьке ВПУ, внесено зміни в преамбулу та текст договору.

У подальшому, 12.02.2003, 20.10.2003 та 20.02.2004 додатковими угодами до спірного договору змінено розмір та порядок сплати орендної плати.

Договором № 8 від 03.07.2015 року викладено договір оренди від 01.05.2000 № 100095/95 в новій редакції та присвоєно новий номер - №004321/09, згідно положень якого, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Луганській області (далі - РВ ФДМ України по Луганській області) та ПП «ОРІГО» уклали договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності та передано в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 199,66 кв. м. на першому поверсі триповерхової будівлі навчального корпусу № 3 (інв. №10320002), що розміщене за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20 та перебуває на балансі Державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (далі - ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ»), Вартість приміщення станом на 30.04.2015, згідно зі звітом про оцінку, складає 382 180,00 грн. (а.с. 25-27).

Згідно з п. 1.2. майно передається в оренду з метою розміщення суб'єкта господарювання, що діє на основі приватної власності і проводить господарську діяльність з медичної практики.

Актом приймання-передачі державного майна, яке перебуває на балансі ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» та знаходиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20 від 03.07.2015, який є додатком до договору № 004321/09 від 03.07.2015 РВ ФДМ України по Луганської області вищезазначене майно передано в строкове платне користування ПП «ОРІГО» (а.с. 28).

Наказом РВ ФДМ України по Луганській області № 182 від 03.07.2015 термін дії спірного договору оренди державного майна продовжено до 01.07.2018.

Таким чином, станом на час пред'явлення позову спірний договір оренди з додатковими угодами до нього діє, майно передане на виконання спірного договору перебуває в користуванні відповідача.

Як вбачається з оспорюваного договору зі змінами (п. 1.1), передані в оренду приміщення, розташовані за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20, перебувають на балансі ДНЗ «Сєвєродонецьке ВПУ» та передані суб'єкту господарювання з метою здійснення комерційної діяльності (господарська діяльність з медичної практики).

До матеріалів справи заявником також надано інвентарну картку №15 обліку основних засобів в бюджетних установах.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення у повному обсязі з таких підстав.

Ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Статтею 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (далі - Закон України №2269-XII) визначено, що орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам є Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва.

Пунктом 1 Положення про РВ ФДМ, затвердженого Головою Фонду Державного майна України від 16.07.2012 (далі - Положення), визначено, що РВ ФДМ є територіальним органом Фонду державного майна України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належать до сфери його управління.

Відповідно до п. 5.3 Положення визначено, що РВ ФДМ виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло у процесі приватизації (корпоратизації) до статутного капіталу господарських товариств, що перебувають у державній власності.

Відповідно до інвентарної картки №15 обліку основних засобів в бюджетних установах, будівля розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20 зазначена як учбовий корпус №3, обліковується в Державному навчальному закладі «Сєвєродонецьке вище професійне училище» як основний засіб з інвентарним № 10320002, введений в експлуатацію в 1954 році.

Згідно з п. 1.1 Статуту Державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище» (далі - Статут), Державний навчальний заклад «Сєвєродонецьке вище професійне училище» є підпорядкованим Міністерству освіти і науки України державним професійно-технічним навчальним закладом третього атестаційного рівня, що здійснює підготовку робітників високого рівня кваліфікації з технологічно складних, наукоємних професій та спеціальностей або робітників, діяльність яких повязана зі складною організацією праці, з числа випускників загальноосвітніх навчальних закладів. Вище професійне училище може здійснювати допрофесійну підготовку, первинну професійну підготовку, загальноосвітню підготовку, перепідготовку, професійно-технічне навчання, підготовку молодших спеціалістів та підвищення кваліфікації робітників і незайнятого населення.

Відповідно до п. 7.9 Статуту об'єкти права власності: навчально-виробничі, побутові, культурно освітні, оздоровчі, спортивні будівлі та споруди, житло, комунікації, обладнання, засоби навчання, транспортні засоби та інше майно ліцею є державною власністю, що закріплене Міністерством освіти і науки України за вищим професійним училищем і перебуває в оперативному управління вищого професійного училища.

Згідно ст. 29 Закону України "Про освіту" (далі - Закон України № 1060 - XII) визначено, що структура освіти включає дошкільну, загальну середню, позашкільну, професійно-технічну, вищу та післядипломні освіти.

Відповідно до ч.2 ст.18 Закон України № 1060 - XII навчальні заклади, що засновані на загальнодержавній або комунальній власності, мають статус державного навчального закладу.

Таким чином, Вище професійне училище є державним навчальним закладом та перебуває у державній власності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 759 ЦК України, ч. 3 ст. 760 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк; особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

Зокрема, такі особливості встановлені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з ч. 2 ст. 4 якого (в редакції на момент укладення Договору) не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини другої статті 5 Закону України "Про приватизацію державного майна". Згідно з положеннями вказаної норми приватизації не підлягають об'єкти, що мають загальнодержавне значення, а також казенні підприємства; загальнодержавне значення мають, зокрема, об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що фінансуються з державного бюджету.

Відповідно до ст. 61 Закону України "Про освіту" у ч.ч. 1, 4 передбачає, що фінансування державних навчальних закладів та установ, організацій, підприємств системи освіти здійснюється за рахунок коштів відповідних бюджетів, коштів галузей народного господарства, державних підприємств і організацій, а також додаткових джерел фінансування. Додатковими джерелами фінансування є, зокрема, доходи від надання в оренду приміщень, споруд, обладнання.

Згідно ч. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", об'єкти освіти і науки, що фінансуються з бюджету, а також підрозділи, технологічно пов'язані з навчальним та науковим процесом, не підлягають приватизації, перепрофілюванню або використанню не за призначенням.

Крім того, постановою Головного державного санітарного лікаря України від 14.08.2001 за №63 затверджені Державні санітарні правила і норми влаштування, утримання загальноосвітніх навчальних закладів та організації навчально-виховного процесу ДСанПіН 5.5.2.008-01, які поширюються на загальноосвітні навчальні заклади I, I - II, I - III ступенів, спеціалізовані школи I, II, III ступенів, гімназії, ліцеї, колегіуми, що проектуються, будуються, реконструюються та ті, що існують, незалежно від типу, форми власності і підпорядкування.

Згідно пункту 3.19 вказаних ДСанПіН 5.5.2.008-01, здача в оренду території, будівель, приміщень, обладнання підприємствам, установам, організаціям, іншим юридичним та фізичним особам для використання, що не пов'язано з навчально-виховним процесом, не дозволяється.

Навчально-виховний процес визначений у пункті 1.2 Положення про організацію роботи з охорони праці учасників навчально-виховного процесу в установах і навчальних закладах, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 01.08.2001 за №563, як система організації навчально-виховної, навчально-виробничої діяльності, визначеної навчальними, науковими, виховними планами (уроки, лекції, лабораторні заняття, час відпочинку між заняттями, навчальна практика, заняття з трудового, професійного навчання і професійної орієнтації, виробнича практика, робота у трудових об'єднаннях, науково-дослідні та дослідно-конструкторські роботи, походи, екскурсії, спортивні змагання, перевезення чи переходи до місця проведення заходів тощо).

Як вбачається з пункту 1.2. Договору, майно передається в оренду з метою здійснення комерційної діяльності (господарська діяльність з медичної практики).

Судом встановлено, що орендар, відповідач у справі, використовував орендоване приміщення суто в цілях своєї підприємницької діяльності, яка не пов'язана з навчально - виховним процесом та не з метою надання освітніх послуг.

Верховний Суд України у постанові від 27.05.2015 у справі № 925/1800/13 зазначив, що метою оренди приміщення в навчальному закладі є його використання за призначенням, пов'язаним з навчально - виховним процесом.

З огляду на викладені вище положення діючого законодавства, суд дійшов висновку, що відповідне приміщення Державного навчального закладу «Сєвєродонецьке вище професійне училище», що є об'єктом оренди за Договором, може передаватись в оренду виключно для діяльності, пов'язаної з навчально-виховним процесом.

У відповідності з ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Підставою недійсності правочину відповідно до приписів ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене, Договір оренди №100095/09 від 01.05.2000 підлягає визнанню судом недійсним, як такий, що вчинений з порушенням вимог закону.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, тому на підставі ч. 1 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, господарський суд визнає недійсним з моменту укладання Договір оренди №100095/09 від 01.05.2000.

Відповідно до ч.3 ст. 207 Господарського кодексу України виконання господарського зобов'язання визнано недійсним повністю або в частині, припиняється повністю або в частині з дня набрання рішенням суду законної сили як таке, що вважається недійсним з моменту його виникнення. У разі якщо за змістом зобов'язання воно може бути припинено лише на майбутнє, таке зобов'язання визнається недійсним і припиняється на майбутнє.

Пунктом 2.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" від 29.05.2013 №11 визначено, що частиною 3 статті 207 ГК України передбачена і можливість припинення господарського зобов'язання лише на майбутнє.

Отже, якщо зі змісту господарського договору випливає, що зобов'язання за цим договором може бути припинено лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути усе одержане за ним (наприклад, вже здійснене користування за договором майнового найму (оренди), користування електроенергією, спожиті послуги, зберігання, здійснене за відповідним договором, тощо), то господарський суд одночасно з визнанням господарського договору недійсним (за наявності підстав для цього) зазначає в резолютивній частині рішення, що зобов'язання за договором припиняється лише на майбутнє.

Якщо господарське зобов'язання припиняється лише на майбутнє, господарським судам слід виходити з того, що у відповідних випадках і неможливості повернення одержаного за зобов'язанням у натурі правові наслідки такої недійсності визначаються відповідно до статті 216 ЦК України та частини другої статті 208 ГК України. Разом з тим якщо за правочином, визнаним недійсним, права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, то наслідки у вигляді реституції застосовані бути не можуть, але згідно з частиною другою статті 236 ЦК України можливість настання таких прав та обов'язків у майбутньому припиняються.

З огляду на зазначене, вимогу про припинення зобов'язання за договором №100095/09 від 01.05.2000 про оренду нерухомого майна на майбутнє, слід задовольнити.

З огляду на задоволення вимог щодо визнання недійсним Договору, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог і в частині зобов'язання ПП «Оріго» (код 21814971) звільнити державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 199,66 м2, вартістю 382 180,00 грн., розміщене на першому поверсі триповерхової будівлі навчального корпусу №3 (інв. №10320002) за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20, та повернути їх регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області ().

Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати прокуратури зі сплати судового збору в сумі 7110 грн 70 коп. слід покласти на позивача та відповідача в рівних частинах, оскільки вони не дотримались вищенаведених норм діючого законодавства при укладанні договору оренди державного майна № 100095/95 від 01.05.2000.

Враховуючи те, що судовий збір сплачено прокуратурою Луганської області, судовий збір слід стягнути на її користь.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним договір оренди № 100095/09 від 01.05.2000, додаткові угоди від 01.06.2000, 03.09.2001, 01.02.2003, 12.02.2003, 10.09.2003, 20.10.2003, 20.02.2004 якими внесено зміни до нього та договір №8 від 03.07.2015, яким його викладено в новій редакції та присвоєно новий номер №004321/09, укладений між Регіональним відділенням Фонду Державного майна України по Луганській області та приватним підприємством «Оріго», угоду №1 від 30.03.2007, припинити зобов'язання за ними на майбутнє.

3. Зобов'язати Приватне підприємство «Оріго», м. Сєвєродонецьк Луганської області, кв. МЖК «Мрія», буд. 1, кв.80 код 21814971, звільнити державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові вбудовані приміщення загальною площею 199,66 м2, вартістю 382 180,00 грн, розміщені на першому поверсі триповерхової будівлі навчального корпусу №3 за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гоголя, 20 та повернути їх регіональному відділенню Фонду державного майна України по Луганській області, видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Луганській області, 93404, м. Сєвєродонецьк Луганської області, бульвар Дружби Народів, буд. 32А, ідентифікаційний код 13398493, на користь прокуратури Луганської області, на розрахунковий рахунок № 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800, витрати зі сплати судового збору в сумі 3555 грн 35 коп., видати наказ прокуратурі після набрання рішенням законної сили.

5. Стягнути з Приватного підприємства «Оріго», м. Сєвєродонецьк Луганської області, кв. МЖК «Мрія», буд. 1, кв.80 код 21814971, на користь прокуратури Луганської області, на розрахунковий рахунок № 0839, банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, , код класифікації видатків бюджету - 2800, витрати зі сплати судового збору в сумі 3555 грн 35 коп., видати наказ прокуратурі після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 13.07.2016

Суддя А.В. Секірський