УХВАЛА

14.07.2016Справа № 910/10097/16

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси"

про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 року у третейській справі № 2200-15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси"

треті особи: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива груп"

про звернення стягнення на предмет застави

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від ТОВ "ТД "Ресурси" (заявника): Горєв В.О. (довіреність № б/н від 11.03.2016)

від ТОВ "І.С. Інвест": Швець М.П. (довіреність б/н від 20.11.2015)

від ТОВ "Укрметалзабезпечення": не з'явився

від ТОВ "Альтернатива груп": не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" звернулось із заявою до Господарського суду міста Києва про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі №2200-15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси", треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення", Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива груп" про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.06.2016 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15, розгляд заяви призначено на 23.06.2016.

22.06.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "ТД "Ресурси" (заявника) надійшли додаткові пояснення по справі та заява про фіксування судового процесу.

Відповідно до п. 7 ст. 81-1 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що ТОВ "ТД "Ресурси" (заявником) подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при розгляді справи № 910/10097/16 буде здійснюватись фіксування судового процесу.

23.06.2016 через відділ діловодства суду від ТОВ "І.С. Інвест" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

23.06.2016 через відділ діловодства суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків надійшли пояснення по справі, матеріали третейської справи №2200-15, копія регламенту третейського суду, копія свідоцтва про реєстрацію третейського суду, копія положення про постійно діючий третейський суд, список третейських суддів.

У поясненнях третейський суд заперечив щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15, посилаючись на наступне:

- відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.01.2015 року та акту приймання-передачі прав від 12.01.2015 до ТОВ "І.С. Інвест" від банку "Столиця" перейшли всі права та обов'язки за кредитними договорами №19/07-К від 19.09.2007, № 24/07-К від 26.12.2007 та договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z, у тому числі право на розгляд всіх спорів у третейському суді;

- третейське застереження у договорах застави відповідає вимогам ст. 658 ЦК України та ст. 12 "Про третейські суди";

- заявник був належним чином повідомлений про перерву у засіданні 11.05.2016 та продовження слухання справи призначене на 18.05.2016 року, про що свідчить розписка представника заявника Горєва В.О.; не участь заявника та третіх осіб у засіданні третейського суду не може бути підставою для скасування рішення третейського суду за привалами п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України;

- Господарським процесуальним кодексом України не передбачено скасування рішення третейського суду у зв'язку з неправильним застосуванням третейським судом норм матеріального права.

В судове засідання 23.06.2016 з'явився представник ТОВ "ТД "Ресурси" (заявника), представники ТОВ "І.С. Інвест", ТОВ "Укрметалзабезпечення", ТОВ "Альтернатива груп" в судове засідання 23.06.2016 не з'явились.

Представник ТОВ "ТД "Ресурси" (заявника) надав суду пояснення щодо заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.06.2016 продовжено строк розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15 на 15 днів та відкладено розгляд справи на 14.07.2016.

Представник заявника в судовому засіданні 14.07.2016 надав пояснення по суті заяви про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15, просив суд її задовольнити.

Представник ТОВ "І.С. Інвест" письмових пояснень не надав, проте надав усні пояснення, згідно із якими проти заяви заперечив, посилаючись на те, що третейське застереження відповідало вимогам ст. 12 Закону України "Про третейські суди" чинної на час укладення договорів застави; за договором із договорами купівлі-продажу прав вимоги до ТОВ "І.С. Інвест" перейшли права заставодержателя у повному обсязі; посилання заявника на те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки ПАТ "Київенерго", яке не брало участі у справі стосується змісту рішення третейського суду; розгляд третейської справи було закінчено 11.05.2016, а 18.05.2016 було проголошено рішення.

Представники ТОВ "Укрметалзабезпечення", ТОВ "Альтернатива груп" в судове засідання не з'явились.

Розглянувши заяву про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників ТОВ "ТД "Ресурси" та ТОВ "І.С. Інвест", суд дійшов висновку про відмову у задоволенні даної заяви, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків із позовом про надання Товариству з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест", яке діє як компанія з управління активами від свого імені та за рахунок ПЗНВІФ "І.С.КАПІТАЛ" право здійснити позасудовий спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження: рухомого майна - мазута М-100 в кількості 12066,95 тонн та мазута М-100 в кількості 16097,30 тонн, переданого Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" у якості застави за договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та від 25.11.2008 №24/07-К-4Z, шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з особою-покупцем або на публічних торгах.

Ухвалою Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 15.01.2016 було залучено до участі у справі як третіх особі Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива груп".

В подальшому, згідно із заявами від 19.01.2016 та від 10.05.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест" змінювало позовні вимоги.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у справі №2200-15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С. Інвест" задоволено частково; вирішено звернути стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті від 25.11.2008 № 24/07-К-4Z, а саме: товари в обороті, мазут М-100, в кількості 16097,30 тонн, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" () та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1А, АЕК "Київенерго" (філія "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго"), шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" () мазут М-100, в кількості 16097,30 тонн, з укладенням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 45-В, код ЄДРГІОУ: 33630923) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альтернатива Груп" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) за договором про надання кредиту №24/07-К від 26.12.2007 у розмірі 19567091 грн. 23 коп.

Звернути стягнення на предмет застави за договором застави товарів в обороті від 15.11.2008 № 19/07-К-22, а саме: товари в обороті, мазут М-100 в кількості 12066,95 тонн, шо належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" () та знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1А, АЕК "Київенерго" (філія "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго"), шляхом продажу Товариством з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" () мазут М-100, в кількості 12066,95 тонн, з укладанням договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем, для задоволення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 45-В, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Мельникова, 12, ) за договором про надання кредиту №19/07-К від 19.09.2007 у розмірі 14669599 грн. 43 коп.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси", треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення", Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива Груп" відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, 133-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" (місцезнаходження: м. Київ, вул. Олеся Гончара, 45-В, ) 25499 грн. 99 коп. витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом.

Частина 1 статті 51 Закону України "Про третейські суди" № 1701-IV від 11.05.2004, рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 51 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду може бути оскаржене сторонами, третіми особами, а також особами, які не брали участь у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки у випадках, передбачених цим Законом, до компетентного суду відповідно до встановлених законом підвідомчості та підсудності справ.

Не погоджуючись з рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у справі №2200-15, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" звернулося до Господарського суду міста Києва із заявою про скасування вищевказаного рішення третейського суду.

Приписами частини 3 статті 51 Закону України "Про третейські суди" наведено перелік підстав, з яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду.

Так, рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване лише з таких підстав:

1) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

3) третейську угоду визнано недійсною компетентним судом;

4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Аналогічні підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті 122-5 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якою рішення третейського суду може бути скасоване у разі якщо: 1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; 2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; 3) третейську угоду визнано судом недійсною; 4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; 5) третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Обґрунтовуючи свою заяву, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" посилається на наступні підстави для скасування рішення третейського суду:

- відступлення права вимоги згідно із договорами купівлі-продажу прав вимоги б/н від 12.01.2015 не є правонаступництвом щодо угоди, а відтак у ТОВ "І.С.Інвест" не відбулося правонаступництва щодо договорів застави та не відбулося правонаступництва щодо третейських застережень, що містяться у пунктах 5.2. договорів застави. У зв'язку із чим, рішення прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою (п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди", п. 2 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України);

- зі змісту третейських угод у вигляді третейських застережень, що містяться у п. 5.2. договорів застави, вбачається, що сторони не погодили який саме спір може бути переданий на розгляд третейського суду, а тому третейські угоди не можуть вважатися укладеними, що також свідчить про те, що оскаржуване рішення прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою (п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України Закону України "Про третейські суди", п. 2 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України);

- в порушення ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 40, ст. 43 Закону України "Про заставу" та ухвали Господарського суду м. Києва від 12.05.2009 у справі № 41/207 третейський суд звернув стягнення на майно особи, яка не брала участі у справі - ПАТ "Київенерго", що свідчить про наявність підстави для скасування оскаржуваного рішення, тобто третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 3 ст. Закону України "Про третейські суди", п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України);

- всупереч ч. 3 ст. 39 Закону України "Про третейські суди" третейський суд за 10 днів до засідання не повідомив ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та взагалі не повідомив ТОВ "Укрметалзабезпечення" та ТОВ "Альтернатива Груп" про засідання 18.05.2016, чим позбавив останніх можливості прийняти участь у справі, що також свідчить про те, що третейський суд вирішив питання про права і обов'язки осіб, які не брали участь у справі (п. 5 ч. 3 ст. Закону України "Про третейські суди", п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як встановлено судом, 25.11.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Столиця" (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" (заставодавець) укладено договір застави товарів в обороті № 19/07-К-2Z, відповідно до умов якого передбачено, що заставодавець передає в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення" зобов'язань за договором про надання кредиту №19/07-К від 19.09.2007, всіма додатками та договорами про внесення змін до нього, а саме: мазут М-100 в кількості 12066,95 тон. Предмет застави зберігається за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1а, АЕК "Київенерго" (філія "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго").

Також, 25.11.2008 між Товариством з обмеженою відповідальністю комерційний банк "Столиця" (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" (заставодавець) укладено договір застави товарів в обороті № 24/07-К-4Z, умовами якого передбачено, що заставодавець передає в заставу заставодержателю у якості забезпечення виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "Альтернативна Група" зобов'язань за договором про надання кредиту № 24/07-К від 26.12.2007, всіма додатками та договорами про внесення змін до нього, а саме: мазут М-100 в кількості 16097,30 тон. Предмет застави зберігається за адресою: м. Київ, вул. Пухівська, 1а, АЕК "Київенерго" (філія "Теплоелектроцентраль № 6 Київенерго").

Згідно із п. 5.2. договорів застави, у випадку неможливості вирішення спору шляхом переговорів, сторони, керуючись ст. 5 Закону України "Про третейські суди", домовляються про те, що спір розглядається одноособово третейським суддею Білоконем Юрієм Миколайовичем Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків, що знаходяться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15. У випадку неможливості розгляду спору вказаним третейським суддею спір розглядається Гаврищуком Василем Васильовичем.

У разі, якщо спір не може бути розглянутий визначеними у даному пункті суддями, суддя призначається Головою Постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків у відповідності до чинного Регламенту постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

12.01.2015 між Публічним акціонерним товариством "Банк Столиця" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, умовами якого передбачено, що продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх і сплати купівельну ціну.

Відповідно до п. 2.3. договору купівлі-продажу прав вимоги, права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акту приймання-передачі прав вимоги.

З дня підписання акту приймання-передачі покупець набуває статусу нового кредитора по відношенню до позичальників за кредитними договорами, а також до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення (п. 2.4. договору).

На виконання умов договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Банк Столиця" та ТОВ "І.С.Інвест" підписано акт приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.01.2015, відповідно до якого продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені в договорі та додатках до договору, чим посвідчується факт здійснення відступлення. Згідно із додатком №1 до договору купівлі-продажу ТОВ "І.С.Інвест" передано право вимоги за договорами про надання кредиту №19/07-К від 19.09.2007, № 24/07-К від 26.12.2007 та договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z.

Як встановлено судом вище, третейське застереження про те, що спір за договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 № 19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z розглядається у Постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків, що знаходяться за адресою: 02002, м. Київ, вул. М. Раскової, 15 було викладене у пунктах 5.2. вказаних договорах застави, які були укладені між ТОВ комерційний банк "Столиця" та ТОВ "Торговий дім "Ресурси".

Статтею 13 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід'ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

Якщо третейська угода укладена у вигляді окремої угоди, то у разі заміни кредитора у зобов'язанні останній повинен повідомити нового кредитора про її існування. Зміна третейської угоди в такому випадку можлива лише за умови явно вираженої згоди іншої (інших) сторони (сторін) угоди.

Відтак, у відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про третейські суди", якщо у первісного кредитора є право на розгляд спору третейським судом, то це право може бути передане новому кредитору, зокрема, шляхом відступлення права вимоги. У такому випадку третейська угода (третейське застереження) укладене між боржником та первісним кредитором, охоплюватиме і відносини між боржником та новим кредитором.

В силу положень п. 1, п. 2. ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва.

Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під правонаступництвом у цивільному законодавстві розуміється перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва і до нового кредитора переходять права первісного кредитора за відповідними договорами в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у даному випадку, новим кредитором є ТОВ І.С.Інвест", до якого внаслідок відступлення права вимоги переходять права первісного кредитора ТОВ КБ "Столиця" за договорами про надання кредиту №19/07-К від 19.09.2007, № 24/07-К від 26.12.2007 та договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z, в тому числі, право на звернення до третейського суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" (покупець) отримало право вимоги за договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та №24/07-К-4Z на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.01.2015, в якому і визначається весь обсяг прав та обов'язків, що перейшов до ТОВ "І.С.Інвест".

Так, за змістом статті 1 договору купівлі-продажу прав вимоги під "права вимоги" розуміються всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні та і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю щодо виконання позичальником та/або особам, які надали забезпечення будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Дослідивши умови договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.01.2015 суд дійшов висновку, що до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" внаслідок відступлення права вимоги перейшли всі права вимоги та засоби захисту прав, що визначені договорами про надання кредиту №19/07-К від 19.09.2007, № 24/07-К від 26.12.2007 та договорами застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z.

Відтак, до Товариства з обмеженою відповідальністю "І.С.Інвест" перейшло, визначене у договорах застави, право на розгляд спору третейським судом та на реалізацію захисту своїх прав та інтересів від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних та господарських правовідносин шляхом звернення до третейського суду.

Оскільки, між ТОВ КБ "Столиця" та ТОВ "Торговий дім "Ресурси"ТОВ укладено договори застави товарів в обороті від 25.11.2008 №19/07-К-2Z та № 24/07-К-4Z, в яких містяться третейські застереження, а всі права вимоги та засоби захисту прав за такими договорами перейшли новому кредитору - ТОВ "І.С.Інвест" у відповідності до договору купівлі-продажу прав вимоги від 12.01.2015, то суд дійшов висновку, що Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків мав повноваження розглядати такий третейській спір.

З огляду на вищевикладене, у ТОВ "І.С.Інвест" в силу положень ст. 13 Закону України "Про третейські суди" відбулося правонаступництво щодо договорів застави та щодо третейських застережень, викладених у пунктах 5.2. договорів застави, а тому суд дійшов висновку про безпідставність доводів заявника про те, що рішення прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, у зв'язку із чим підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у справі №2200-15 згідно із п. 2 ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди", п. 2 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України відсутні.

Щодо доводів позивача про те, що сторони не погодили який саме спір може бути переданий на розгляд третейського суду, а тому третейські угоди не можуть вважатися укладеними, то судом встановлено наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" № 1701-IV від 11.05.2004 (в редакції, чинній на час укладення договорів застави, які містять третейське застереження) до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Третейський суд - недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому Законом України "Про третейські суди", для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. Третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом. (ст. 2 вказаного Закону).

В силу положень ч. 1, ч. 2 статті 12 Закону України "Про третейські суди" (в редакції до 31.03.2009, чинній на ча укладення договорів застави, які містять третейське застереження) третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди.

Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (ч. 4 ст. 12 ЗУ "Про третейські суди" в редакції до 31.03.2009, чинній на час укладення договорів застави, які містять третейське застереження).

Згідно із ч. 5, ч. 8 вказаної статті Закону України "Про третейські суди", посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Статтею 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав.

Вищенаведені положення закону, у редакції чинній на час укладення договорів застави, які містять третейське застереження, не містять вимог про те, що у третейській угоді мають бути конкретизовані спори, які передаються на розгляд третейського суду. Не містять такої вимоги й інші норми законодавства.

Натомість, третейськими застереженнями, викладеними у договорах застави, сторони надали свою згоду на розгляд у третейському суді спору, що може виникнути у зв'язку з виконанням договорів застави.

Судом встановлено, що третейські застереження, передбачені договорами застави відповідають приписам статей 2, 5, 12 Закону України "Про третейські суди" і не суперечать вимогам законодавства щодо форми та змісту, у зв'язку із чим, суд вважає безпідставними посилання заявника на те, що сторонами не погоджено, який спір передається на розгляд третейському суду. Відтак, наведені обставини не можуть бути підставою для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у справі №2200-15 згідно із п. 2 ч. 2 ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України.

Також судом враховано, що у рішенні Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 у справі №910/4808/16 за позовом ТОВ "Торговий дім "Ресурси" до ТОВ "І.С.Інвест" за участю третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПАТ "Банк Столиця" про визнання недійсним третейського застереження було встановлено відповідність положення п. 5.2. договору застави товарів в обороті № 24/07-К-4Z від 25.11.2008 вимогам чинного законодавства, в тому числі ст. 12 Закону України "Про третейські суди".

Заявник також посилається на необхідність скасування рішення третейського суду з підстав, передбачених у п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України, оскільки в порушення ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 40, ст. 43 Закону України "Про заставу" та ухвали Господарського суду м. Києва від 12.05.2009 у справі № 41/207 третейський суд звернув стягнення на майно особи, яка не брала участі у справі - ПАТ "Київенерго" та всупереч ч. 3 ст. 39 Закону України "Про третейські суди" третейський суд за 10 днів до засідання не повідомив ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та взагалі не повідомив ТОВ "Укрметалзабезпечення" та ТОВ "Альтернатива Груп" про засідання 18.05.2016.

Суд зазначає, що положеннями п. 5 ч. 3 ст. Закону України "Про третейські суди", п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України передбачено скасування рішення третейського суду у випадку, коли третейський суд вирішив питання саме про права і обов'язки особи, яка не брала участі у справі.

В розумінні положень п. 5 ч. 3 ст. Закону України "Про третейські суди", п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України відповідач (ТОВ "Торговий дім "Ресурси"), який є стороною по третейській справі №2200/15, але не скористався своїм процесуальним правом на участь у засіданні 18.05.2016 та треті особи ТОВ "Укрметалзабезпечення" та ТОВ "Альтернатива Груп", які залучені до участі у розгляді третейського спору, не є особами, які не брали участь у справі, але щодо яких третейським судом вирішено питання про їх права і обов'язки.

В той же час, відповідно до ч. 4 ст. 39 Закону України "Про третейські суди", третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Так, згідно із до ч. 1, ч. 3 ст. 39 Закону України "Про третейські суди", третейський розгляд здійснюється у засіданні третейського суду за участю сторін або їх представників, якщо сторони не домовилися про інше щодо їхньої участі в засіданні.

Сторонам має бути направлене повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання. Повідомлення направляється або вручається в порядку, визначеному статтею 15 цього Закону.

Згідно зі статтею 15 Закону України "Про третейські суди", обмін документами та письмовими матеріалами між сторонами, а також між сторонами і третейським судом чи третейськими суддями здійснюється у порядку, погодженому сторонами, і за вказаними ними адресами. У постійно діючому третейському суді порядок обміну документами та письмовими матеріалами визначається регламентом третейського суду. Якщо сторони не дійшли згоди з цих питань або у разі невизначеності цих питань у регламенті третейського суду, документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані в день такої доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Частиною 2 статті 52 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків встановлено, що документи та інші письмові матеріали направляються за останнім відомим місцем проживання фізичної особи чи за юридичною адресою або місцезнаходженням юридичної особи рекомендованим листом з повідомленням про вручення чи в інший спосіб, що передбачає отримання доказів доставки документів та інших письмових матеріалів адресатові, та вважаються такими, що отримані стороною в день їх доставки, навіть якщо на цей час одержувач за цією адресою не знаходиться чи не проживає, а про зміну своєї адреси ним не було повідомлено іншу сторону належним чином.

Відповідно до ст. 7 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, третейський суд не пізніше 5-ти днів з моменту призначення чи обрання складу суд, останній виносить ухвалу про порушення третейського розгляду, в якій зазначається про день та місце проведення засідання третейського суду дана ухвала сторонам має бути направлена не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Згідно із ч. 4 ст. 39 Закону України "Про третейські суди", третейський суд під час розгляду справи повинен забезпечити додержання принципу змагальності сторін, рівні можливості та свободу сторонам у наданні ними доказів і у доведенні перед третейським судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 30.11.2015 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків було винесено ухвалу про порушення провадження у справі №2200/15; справу призначено до розгляду на 16.12.2015. Вказана ухвала 03.12.2015 була відправлена на юридичну адресу ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та отримана останнім 14.12.2015, про що свідчить наявні в матеріалах третейської справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та реєстр відправки поштової кореспонденції.

Ухвалою від 16.12.2015 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків відкладено розгляд справи №2200/15 на 15.01.2016. Вказана ухвала 04.01.2016 була направлена на юридичну адресу ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та отримана останнім 11.01.2016, про що свідчить наявні в матеріалах третейської справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення та реєстр відправки поштової кореспонденції.

Ухвалою від 15.01.2016 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків залучено до участі у справі у якості третіх осіб Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрметалзабезпечення" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Альтернатива груп", розгляд справи №2200/15 відкладено на 19.02.2016. Вказана ухвала 18.01.2016 була направлена на юридичну адресу ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та отримана останнім 20.01.2016. Також 18.01.2016 дана ухвала направлялась на юридичні адреси третіх осіб, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи №2200/15 повернутими поштовими відправленнями із зазначенням причин їх повернення (відповідні документи містяться в матеріалах третейської справи).

Ухвала від 19.02.2016 якою відкладено розгляд третейської справи на 16.03.2016 направлялась 01.03.2016 року на юридичні адреси ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та третіх осіб, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутими поштовими відправленнями.

Ухвала від 16.03.2016 про відкладення розгляду третейської справи на 08.04.2016 направлялась на юридичні адреси ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та третіх осіб 28.03.2016, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи повідомленням про вручення поштового відправлення та повернутими поштовими відправленнями

В судових засіданнях 08.04.2016, 22.04.2016 та 11.05.2016 були присутні представники ТОВ "І.С.Інвест" та ТОВ "Торговий дім "Ресурси" та у судових засіданнях оголошувались перерви, що підтверджується розпискою, що міститься в матеріалах третейської справи. З матеріалів третейської справи вбачається, що оголошення перерви відбулось на підставі спільного клопотання ТОВ "І.С.Інвест" та ТОВ "Торговий дім "Ресурси".

В матеріалах третейської справи наявні докази направлення на адресу третіх осіб ухвал від 22.04.2016, від 11.05.2016 про відмову у задоволенні клопотань ТОВ "Торговий дім "Ресурси" про зупинення провадження у справі, докази повідомлення третіх осіб про судові засідання 22.04.2016, 11.05.2016 та 18.05.2016 відсутні.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про третейські суди", ненадання витребуваних третейським судом доказів, інших письмових документів чи матеріалів, неявка у засідання третейського суду сторін або їхніх представників, які належним чином були повідомлені про розгляд справи і проведення засідання третейського суду, не є перешкодою для третейського розгляду і прийняття рішення, якщо причина ненадання документів або неявки сторін у засідання визнана третейським судом неповажною.

В той же час, статтею 24 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що учасниками третейського розгляду є сторони та їх представники. Питання щодо участі третіх осіб та їх процесуальні права у третейському розгляді вирішуються третейським судом відповідно до регламенту третейського суду або угоди сторін у третейському суді для вирішення конкретного спору. Третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Положеннями статті 20 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків передбачено, що сторонами третейського розгляду можуть бути юридичні і фізичні особи, які пред'явили в Третейський суд позов щодо захисту своїх прав та інтересів (позивач) або до яких пред'явлено позов (відповідач).

Відповідно до статті 24 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, треті особи вступають до третейського розгляду лише зі згоди сторін, які сперечаються. Для залучення до розгляду третьої особи вимагається також згода залученої особи. Згода на залучення третьої особи повинна бути виражена в письмовій формі. Для об'єктивного та правильного третейського розгляду третейський суд має право за особистою ініціативою залучати третіх осіб. В будь-якому випадку третя особа бере участь у третейському розгляді добровільно.

Згідно із ч. 3 ст. 62 Регламенту Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків, третейський суддя має право оголосити перерву в засіданні з наступною вказівкою про це в рішенні. Про наступне засідання третейський суддя повідомляє сторони.

За змістом вищенаведених положень Закону України "Про третейські суди" та Регламенту, треті особи беруть участь у розгляді третейського спору добровільно, а згідно із приписами статті 39 вказаного закону розгляд третейської справи здійснюється за участю сторін або їх представників, якими (сторонами) є позивач та відповідач.

З матеріалів третейської справи вбачається, що Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків ухвалами від 15.01.2016, від 19.02.2016, від 16.03.2016 здійснювалось повідомлення третіх осіб - ТОВ "Укрметалзабезпечення" та ТОВ "Альтернатива груп" про розгляд справи №2200/15 та направлялось рішення по даній справі, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи №2200/15 повернутими поштовими відправленнями із зазначенням причин їх повернення.

З огляду на наведене, не повідомлення третіх осіб про судові засідання 22.04.2016, 11.05.2016 та 18.05.2016 не є достатньою підставою для скасування рішення третейського суду.

Суд зазначає, що третіми особами - ТОВ "Укрметалзабезпечення" та ТОВ "Альтернатива груп" рішення третейського суду не оскаржувалось.

Як було встановлено судом, у судових засіданнях 08.04.2016, 22.04.2016 та 11.05.2016 від відповідача у третейській справі - ТОВ "Торговий дім "Ресурси" був присутній представник Горєв В.О., що діяв від імені Товариства на підставі довіреності від 14.12.2015, оригінал та копія якої наявна в матеріалах третейської справи.

З матеріалів третейської справи вбачається, що за результатами судового засідання, яке відбулось 11.05.2016 розгляд справи відкладено на 18.05.2016, про що зазначений представник відповідача був повідомлений. Повідомлення відповідача про оголошення перерви 18.05.2015 підтверджується відповідною розпискою, яка міститься в матеріалах третейської справи.

Тобто, ТОВ "Торговий дім "Ресурси" було обізнане про розгляд зазначеного спору в судовому порядку, проте, наданими йому процесуальними правами, передбаченими Законом України "Про третейські суди", не скористався.

Як зазначалось судом вище, у відповідності до приписів статті ст. 39 Закону України "Про третейські суди", повідомлення про день, час та місце проведення засідання третейського суду має бути направлене сторонам не пізніше ніж за 10 днів до такого засідання.

Вказана імперативна норма закону, яка спрямована на забезпечення завчасного повідомлення сторін про майбутнє судове засідання, не допускає жодних застережень щодо можливості коригування згаданого 10-денного терміну в бік його зменшення як умовами третейської угоди так і положеннями Регламенту третейського суду.

Разом з тим, зі змісту положень ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та ст. 122-5 Господарського процесуального кодексу України, саме лише порушення визначеного ч. 3 ст. 39 Закону України "Про третейські суди" 10-денного терміну не може бути достатньою підставою для скасування рішення третейського суду.

Враховуючи те, що представник ТОВ "Торговий дім "Ресурси" був присутній в судовому засіданні 11.05.2016 та повідомлений про відкладення розгляду справи на 18.05.2016, що не заперечується самим заявником, та відповідно не був позбавлений можливості взяти участь в судовому засіданні за результатами якого прийняте оскаржуване рішення, а також з огляду на значний строк розгляду третейської справи, участь в якому приймав представник ТОВ "Торговий дім "Ресурси", суд дійшов висновку, про відсутність підстав для скасування рішення третейського суду у зв'язку із не дотриманням третейським судом 10-денного терміну, встановленого ч. 3 ст. 39 Закону України "Про третейські суди".

Також, як на підставу скасування рішення третейського суду позивач посилається на порушення прав та обов'язків ПАТ "Київенерго", оскільки в порушення ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 40, ст. 43 Закону України "Про заставу" та ухвали Господарського суду м. Києва від 12.05.2009 у справі № 41/207 третейський суд звернув стягнення на майно ПАТ "Київенерго", тобто особи, яка не брала участі у справі.

Суд зазначає, що у разі порушення прав чи законних інтересів особи, яка не брала участі у третейській справі, рішення третейського суду з наведеної підстави оскаржується безпосередньо такою особою.

Проте, відомості щодо оскарження ПАТ "Київенерго" рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі №2200-15 у суду відсутні та протилежного не доведено.

Водночас, судом встановлено, що Публічне акціонерне товариство "Київенерго" не є стороною самої третейської угоди та не є учасником спору, що був переданий на вирішення третейського суду за третейською угодою.

Рішення, яке оскаржене з підстави вирішення питання про права і обов'язки особи, яка не брала участь у справі повинно безпосередньо стосуватися прав та обов'язків цієї особи, тобто має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення є така особа.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення прямо вказано про права та обов'язки такої особи.

В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права особи, не залученої до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між такою особою та сторонами спору не може братися до уваги.

Натомість, третейський суд не зобов'язував ПАТ "Київенерго" вчиняти будь-які юридично значимі дії стосовно предмету застави або утримуватися від їх вчинення. Оскаржуване рішення не містить висновків про права та обов'язки ПАТ "Київенерго".

Пунктом 6.1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 за № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише з'ясовує наявність чи відсутність підстав для його скасування, передбачених частиною другою статті 122-5 ГПК.

Отже, суд не вповноважений переглядати заново розглянутий спір по суті, не здійснює оцінки законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення третейського суду в цілому, та не встановлює правомірності висновків третейського суду щодо застосування норм матеріального права в даному випадку Закону України "Про заставу", а лише перевіряє наявність підстав для скасування, як це передбачено ст. 122-5 ГПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі №2200-15 згідно із п. 5 ч. 3 ст. 51 Закону України "Про третейські суди" та п. 5 ч. 2 ст. 122-5 ГПК України.

З огляду на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що підстави для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15 відсутні.

Частиною ч. 4 ст. 122-4 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за наслідками розгляду заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд має право, зокрема, постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви і залишення рішення третейського суду без змін.

Враховуючи вищевстановлені судом обставини, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування вказаного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15 задоволенню не підлягає, а вказане рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків слід залишити без змін.

Відповідно до п. 4.9., п. 4.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", розподілу підлягають і суми судового збору, сплачені із заяв про скасування рішення третейського суду та про примусове виконання рішення третейського суду. Такий розподіл засновується на загальних засадах статті 49 ГПК України; зокрема, в разі відмови в задоволенні відповідної заяви судовий збір покладається на заявника, а в разі скасування рішення третейського суду або видачі згаданого виконавчого документа - на іншу сторону третейського спору. Розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами статті 49 ГПК України.

Враховуючи те, що в заяві Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування вказаного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15 відмовлено, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на заявника - Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси".

Керуючись ст. 51 Законом України "Про третейські суди", ст. ст. 86, 122-4, 122-5, 122-6 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Ресурси" про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 18.05.2016 у третейській справі № 2200-15 залишити без змін.

Матеріали третейської справи № 2200-15 повернути Постійно діючому Третейському суду при Асоціації українських банків (02660,м. Київ, вул. М.Раскової ,15, к. 811).

Ухвала господарського суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному цим Кодексом для оскарження рішення суду першої інстанції.

Суддя С.О. Турчин