ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.16р. Справа № 904/10605/15

За позовом ОСОБА_1

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" (49034, м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 98; )

про стягнення заборгованості по заробітній платі

Суддя Єременко А.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2, дов. № 190 від. 23.02.15р., представник;

Від відповідача: Олейник О.М., дов. № 315 від 11.12.15р., представник.

СУТЬ СПОРУ:

В провадженні господарського суду Дніпропетровської області з 16.12.14р. перебуває справа № 904/8661/14 про банкрутство Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" (49034, м. Дніпропетровськ, вул. Білостоцького, 98; ).

Згідно ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про стягнення заробітної плати. Аналогічні положення містяться в п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України.

Громадянин ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" про стягнення заробітної плати.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.15р. було порушено провадження у справі №904/10605/15 та прийнято позовну заяву до розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду № 149 від 26.02.16р. щодо призначення повторного автоматичного розподілу матеріалів справи, в зв'язку з перебуванням судді Примак С.А. на лікарняному та відповідно до п.2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматичний розподіл матеріалів справи.

Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справи між суддями від 26.02.16 року, матеріали справи № 904/10605/15 передано для розгляду судді Єременко А.В.

29.02.16р. ухвалою господарського суду Дніпропетровської області справу № 904/10605/15 прийнято до провадження судді Єременко А.В., справу призначено до розгляду в судове засідання на 23.03.16р.

Відповідно заяви позивача про зменшення позовних вимог, яка надійшла до господарського суду 08.07.16р., позивач просить суд:

- стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2011р. по 22.10.14р. у сумі 127 324, 88 грн.;

- стягнути з відповідача індексацію заробітної плати за період з березня 2011р. по жовтень 2014р. у сумі 392, 06 грн.;

- стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати за період з жовтня 2011р. по січень 2016р. у сумі 170 249, 67 грн.;

- стягнути з відповідача відшкодування моральної шкоди у сумі 297 966, 61 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при звільненні з підприємства відповідача позивачу не були сплачені заборгованість по заробітній платі за період з жовтня 2011 року по 22.10.2014р., не нараховано індексацію заробітної плати за період з жовтня 2011 року по жовтень 2014р., та не проведено остаточний розрахунок в день звільнення.

Відповідач визнає заборгованість по заробітній платі у сумі 125 647, 10 грн., індексацію заробітної плати у сумі 392, 06 грн., проти решти вимог відповідач заперечує. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 22.10.14р. фактично трудових обов'язків не виконував, оскільки на 22.10.14р. з ОСОБА_1 був відсутній Контракт (трудовий договір) на виконання обов'язків голови правління. Окрім того, за доводами відповідача, оскільки позивач з власної вини не отримував заробітну плату, несвоєчасно отримана заробітна плата компенсації не підлягає.

В судовому засіданні 13.07.16р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, прийнятий на роботу до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" на посаду заступника голови правління з персоналу та соціального розвитку 21.10.11р., що підтверджується копією трудової книжки позивача.

12.03.13р. між позивачем та відповідачем було укладено строковий трудовий контракт Голови правління Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема".

Відповідно до зазначеного контракту з 12.03.13р. по 31.13.13р. ОСОБА_1 призначається Головою правління Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема".

31.12.13р. між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до контракту Голови правління Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" від 12.03.13р., відповідно до якої контракт з Головою правління ОСОБА_1 продовжено на перше півріччя 2014 року.

Між тим, у період з 24.06.14р. по 21.10.14р. ОСОБА_1 знаходився на лікарняному.

30.06.14р. (у день закінчення строку дії контракту, укладеного між відповідачем та позивачем) на засіданні Наглядової ради ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" (протокол № 6 від 30.06.14 р.) було вирішено: не продовжувати контракт, укладений з головою правління ОСОБА_1 від 12.03.13р. та додаткову угоду від 31.12.13р.; звільнити ОСОБА_1 з посади голови правління на підставі п. 2 с. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з закінченням строку дії трудового договору (контракту); підготувати наказ про звільнення ОСОБА_1 з видачею трудової книжки; призначити заступника Голови правління ОСОБА_4 виконуючим обов'язки Голови правління ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" з 01.07.14р.

Таким чином, трудові відносини між ОСОБА_1 та ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" після 30.06.14р. не тривали, а ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" поставило вимогу про їх припинення.

22.10.14р. ОСОБА_1 звільнено з посади Голови правління ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", у зв'язку з закінченням строку трудового договору (контракту), що підтверджується наказом ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" № 134/к від 22.10.14р.

Вищенаведені факти були встановлені рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.03.16р. по справі № 904/9720/15 за позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема", 49034, м. Дніпропетровськ, вул.Білостоцького,98, про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку, і, відповідно до ст. 35 ГПК України не повинні доводитися знову при вирішенні спору по справі, в якій беруть участь ті самі сторони, тобто по даній справі.

Вказане рішення господарського суду набуло законної сили і встановлені ним факти мають для суду при розгляді справи № 904/10605/15 преюдиціальний характер.

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі за період з жовтня 2011р. по 22.10.14р. у сумі 127 324, 88 грн., індексації заробітної плати за період з березня 2011р. по жовтень 2014р. у сумі 392, 06 грн., компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з жовтня 2011р. по травень 2016р. у сумі 170 249, 67 грн., відшкодування моральної шкоди у сумі 297 966, 61 грн., у тому числі, і за 22.10.15р.

Статтею 21 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставами припинення трудового договору є, зокрема, закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Частиною 1 ст. 47 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Як вбачається із матеріалів справи (довідка про заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1), позивачу за період з 21.10.2011 року по 22.10.2014 року нараховані наступні суми:

- за жовтень 2011р. нараховано - 397, 35 грн.;

- за листопад 2011р. нараховано - 1 771, 52 грн.;

- за грудень 2011р. нараховано - 2 541, 52 грн.;

- за березень 2011р. нараховано - 2 536, 63 грн.;

- за квітень 2012р. нараховано - 2 561, 90 грн.;

- за травень 2012р. нараховано - 3 879, 01 грн.;

- за червень 2012р. нараховано - 966, 94 грн.;

- за вересень 2012р. нараховано - 1 214, 10 грн.;

- за жовтень 2012р. нараховано - 2 456, 40 грн.;

- за листопад 2012р. нараховано - 3, 00 грн.;

- за грудень 2012р. нараховано - 2 791, 70 грн.;

- за січень 2013р. нараховано - 2 543, 83 грн.;

- за лютий 2013р. нараховано - 2 913, 84 грн.;

- за січень 2014р. нараховано - 11 621, 87 грн.;

- за лютий 2014р. нараховано - 12 663, 82 грн.;

- за березень 2014р. нараховано - 5 158, 66 грн.;

- за квітень 2014р. нараховано - 7 844, 18 грн.;

- за травень 2014р. нараховано - 8 147, 94 грн.;

- за червень 2014р. нараховано - 8 826, 94 грн.;

- за липень 2014р. нараховано - 2 486, 49 грн.;

- за серпень 2014р. нараховано - 3 245, 82 грн.;

- за жовтень 2014р. нараховано - 39 073, 64 грн.;

Таким чином, загальна сума заборгованості по заробітній платі становить 125 647, 10 грн.

Відповідачем не надано доказів виплати позивачу заробітної плати у сумі 125 647, 10 грн., чим порушено приписи ст. 116 КЗпП України щодо виплати при звільненні працівнику всіх сум, що належать йому від підприємства, з огляду на що, суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу в розмірі 125 647, 10 грн. В іншій частині щодо стягнення заробітної плати у сумі 1 677, 78 грн. слід відмовити, оскільки остання нарахована за 22.10.14р.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача індексацію заробітної плати у сумі 392, 06 грн.

Частиною 6 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Індексація заробітної плати провадиться згідно зі ст. 33 Закону України "Про оплату праці" в період між переглядами Верховною Радою України розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації і здійснюється відповідно до Закону "Про індексацію грошових доходів населення" і тих положень Порядку проведення індексації грошових доходів громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 1998 р. N663 (з внесеними змінами та доповненнями), котрі йому відповідають, підприємством, установою чи організацією, які виплачують заробітну плату, при її нарахуванні починаючи з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін, який перевищив 105 відсотків (величину порога індексації).

Перевіривши розрахунок позивача, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача індексацію заробітної плати у сумі 197, 79 грн. В іншій частині щодо стягнення індексації заробітної плати у сумі 194, 27 грн. слід відмовити, оскільки остання нарахована за 22.10.14р.

Окрім того, згідно відзиву відповідач визнав позов в частині заборгованості по заробітній платі у сумі 125 647, 10 грн. та заборгованості по індексації заробітної плати у сумі 392, 06 грн.

Згідно ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Дії відповідача не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб та не суперечать законодавству.

У зв'язку з тим, що позивачеві не було виплачено належну йому заробітну плату, останнім нараховано компенсацію втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за період з жовтня 2011 року по травень 2016 року у сумі 170 249, 67 грн.

Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001р. за № 159.

Статтями 1, 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" передбачено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів, у тому числі заробітної плати, у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація проводиться у разі затримки виплати на один і більше календарних місяців.

Відповідно п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2011р., компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім'ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно п. 4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2011р., сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Враховуючи зазначене, та те, що прострочення сплати заробітної плати з боку відповідача має місце, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини заробітної плати за затримку розрахунку у сумі 169 038, 91 грн.

В решті позовних вимог про стягнення компенсації позов задоволенню не підлягає, оскільки при нарахуванні компенсації втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за лютий 2014р. позивачем допущено арифметичну помилку у сумі індексу споживчих цін, так замість 86, 69 %, зазначено 87, 0 %; при нарахуванні компенсації втрати частини грошових доходів, у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати за жовтень 2014р. позивачем до суми невиплаченого грошового доходу неправомірно включено заробітну плату та індексацію заробітної плати за 22.10.14р. у сумі 1 872, 05 грн.

Позивач також заявив до стягнення з відповідача моральну шкоду у сумі 297 966, 61 грн.

У відповідності до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За приписами ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Враховуючи відсутність належного обґрунтування як самого факту заподіяння позивачу моральних страждань, так і розміру заявленої до стягнення суми моральної шкоди, позовні вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди у сумі 297 966, 61 грн. не підлягають задоволенню.

Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Окрім того, суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що останнім робочим днем позивача є день його звільнення, а саме 22.10.14р., оскільки у спірних правовідносинах має місце факт припинення трудових відносин між сторонами саме у дату закінчення контракту.

Також, з огляду на встановлені обставини справи, суд відхиляє решту доводів відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по справі слід покласти на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" (49034, м. Дніпро, вул. Білостоцького, 98; ) на користь ОСОБА_1 (49018, АДРЕСА_1; РНОКПП НОМЕР_1) заборгованість по заробітній платі у сумі 125 647, 10 грн., індексацію заробітної плати у сумі 197, 79 грн., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у сумі 169 038, 91 грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖПАПІРМАШ ім. Артема" (49034, м. Дніпро, вул. Білостоцького, 98; ) на користь державного бюджету (одержувач - управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпро, , р/р 3005, банк одержувача ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, судовий збір, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 4 423, 26 грн. - судового збору, про що видати наказ.

Суддя А.В. Єременко

Повне рішення складено 15.07.16р.