ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Справа № 904/427/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д.,
суддіГончарука П.А.,
суддіСтратієнко Л.В.,
за участю представника
від відповідачаКравченко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року
у справі№ 904/427/14 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомАсоціації об'єднань співвласників багатоквартирних будинків "Олімпік-2"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроцентрбуд"
простягнення 38510,54 грн,
ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року Асоціація об'єднань співвласників багатоквартирних будинків "Олімпік-2" (далі - Асоціація ОСББ "Олімпік-2", позивач) звернулася до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" (надалі - ТОВ "МБК "Україна-Канада", відповідач) заборгованості в розмірі 48914,60 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачу на праві власності належали квартири за адресою: буд. 9-А та 9-Б в смт. Ювілейне по вул. 8 Марта. Ці будинки знаходяться на балансі та в управлінні у позивача. Оскільки відповідач, як власник квартир, користувався наданими послугами з утримання будинків та охорони, але не сплачував їх, хоча у гарантійних листах зобов'язувався сплатити заборгованість, позивач просив стягнути суму заборгованості в примусовому порядку.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 45811,06 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 року постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2014 року у справі №904/427/14 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

При новому розгляді справи позивач подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 38 510,54 грн, (з яких: 33172,79 грн - заборгованість за послуги з утримання і ремонту приміщень та іншого майна, 4 903,97 грн - заборгованість за надання послуг охорони та 433,78 грн - заборгованість за надання послуг з електроенергії котелень).

ТОВ "МБК "Україна-Канада" проти позову заперечувало, посилаючись на те, що позивач не має права вимагати сплати вартості цих послуг, оскільки він не є управителем неподільного та загального майна багатоквартирних будинків №№ 9-А, 9-Б, 9-В і співвласники неподільного та загального майна, яке знаходиться в житлових будинках №№ 9-А, 9-Б, 9-В не укладали договорів з управління нерухомим майном. Крім того, відповідач посилався на неукладеність договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, недоведеність позивачем факту надання цих послуг, їх вартості, а також на пропуск строків позовної давності.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2015 року (головуючий суддя Петренко Н.Е., судді Колісник І.І., Рудь І.А.) в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року (головуючого суддя Пархоменко Н.В., судді: Коваль Л.А., Широбокової Л.П.) рішення першої інстанції скасовано та прийняте нове рішення про задоволення частково позовних вимог, а саме стягнуто з ТОВ "МБК"Україна-Канада" на користь Асоціації ОСББ "Олімпік-2" заборгованість за послуги з утримання і ремонту приміщень та іншого майна у сумі 26001,26 грн, заборгованість за надання послуг охорони у сумі 4903,97 грн, заборгованість за надання послуг з електроенергії котелень у сумі 433,78 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову та залишити без змін рішення місцевого господарського суду. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач посилається на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які апеляційний господарський суд визнав встановленими, а також на порушення норм ст. ст. 33, 43, 79 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), положень постанови Кабінету Міністрів від 01.05.2011 року № 869 , якою затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Заслухавши пояснення представника відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з таких підстав.

У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій встановили, що багатоповерховий житловий комплекс "Олімпік-2" складається з будинків №№ 9-А, 9-Б, 9-В, що розташовані за адресою: вул. 8 Марта, смт. Ювілейне, закінчений будівництвом 22.12.2009 року та 23.12.2009 року введений в експлуатацію, що вбачається з акту про готовність об'єкта до експлуатації № 1/761 від 22.12.2009 року та свідоцтва № від 23.12.2009 року.

20.03.2010 року установчими зборами ОСББ №№ 9-А, 9-Б, 9-В по вул. 8 Марта Дніпропетровського району, Дніпропетровської області, с. Ювілейного житлового комплексу "Олімпік-2" було прийнято рішення про створення ОСББ "Олімпік-2а", "Олімпік-2б", "Олімпік-2в". Одночасно установчими зборами ОСББ "Олімпік-2а", "Олімпік-2б", "Олімпік-2в" для досягнення рівню комфорту у житловому комплексі було прийнято рішення про створення асоціації, до складу якої можуть входити об'єднання та власники садиб, що використовують спільно внутрішньо квартальні інженерні мережі (споруди).

30.05.2010 року загальними зборами членів Асоціації ОСББ "Олімпік-2" було прийнято рішення про створення Асоціації співвласників багатоквартирних будинків ОСББ "Олімпік-2а", ОСББ "Олімпік-2б", ОСББ "Олімпік-2в", та затверджено статут.

10.09.2010 року будинки № 9-А, 9-Б, 9-В були передані на баланс Асоціації ОСББ "Олімпік-2", що підтверджується актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 2.3, 4.5.4 статуту Асоціації ОСББ "Олімпік-2", асоціація має право визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту спільного майна, встановлювати розмір платежів та внесків, брати на баланс майно. До виключної компетенції загальних зборів членів асоціації належить визначення розмірів внесків та платежів членів асоціації.

Згідно з приписами п.п. 3.3.3, 3.3.4 статуту, члени асоціації приймають рішення щодо управління спільним майном та зобов'язанні брати участь у його утриманні. Частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання та ремонт загального майна встановлюється пропорційно до загальної площі житлових та нежитлових приміщень, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

Суд апеляційної інстанції встановив, що протягом 2010 - 2011 років загальними зборами Асоціації ОСББ "Олімпік-2" прийняті наступні рішення щодо затвердження тарифів, а саме: 12.12.2010 року прийнято рішення про затвердження проміжного тарифу для членів асоціації у розмірі 5,32 грн. на 1 м2; 30.01.2011 року прийнято рішення про затвердження тарифу з утримання будинків та прибудинкових територій на 2011 рік у розмірі 4,52 грн з урахуванням послуг охорони. Рішенням виконавчого комітету Ювілейної селищної ради від 16.02.2011 року позивачу рекомендовано витрати на охорону об'єкту виділити в окрему послугу та зменшити накладні витрати на тарифі на 10%. З березня 2011 року застосовувався тариф на утримання і ремонт майна у розмірі 3,60 грн на 1 м2, витрати на охорону та електроенергію з котелень розраховувались окремо від витрат на утримання майна.

ТОВ "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" було власником квартир № 1 (у період з 23.05.2011 року по 04.11.2011 року), № 23 (у період з 01.04.2008 року по 19.08.2011 року), № 31 (у період з 24.03.2008 року по 19.08.2011 року), № 32 (у період з 24.03.2008 року по 23.12.2011 року), №37 (у період з 11.03.2008 року по 19.08.2011 року), № 38 (у період з 11.03.2008 року по 19.08.2011 року), № 40 (у період з 11.03.2008 року по 19.08.2011 року), № 41 (у період з 11.03.2008 року по 19.08.2011 року), № 44 (у період з 24.03.2008 року по 19.08.2011 року) в будинку № 9-А по вул. 8 Марта, смт. Ювілейне Дніпропетровського району Дніпропетровської області, проте не здійснювало платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна, а також компенсацію видатків на електроенергію котелень та послуги охорони, що й стало підставою звернення позивача з позовом про стягнення заборгованості в сумі 38 510,54 грн, а саме:

квартира №1 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з травня 2011 року по листопад 2011 року у сумі 1 101,17 грн та витрат по охороні за період з травня 2011 року по листопад 2011 року у сумі 490,47 грн;

квартира № 23 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.11.2011 року у сумі 3 959,61 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 56,47 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 520,71 грн;

квартира №31 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.11.2011 року у сумі 3 987,52 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 56,86 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 524,41 грн;

квартира №32 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по грудень 2011 року у сумі 5846,14 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 60,48 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 23.12.2011 року у сумі 971,16 грн;

квартира №37 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з грудня 2010 року по 19.08.2011 року у сумі 2 765,65 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 50,40 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 464,75 грн;

квартира №38 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.08.2011 року у сумі 3 785,29 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 53,99 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 497,81 грн;

квартира №40 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.08.2011 року у сумі 3 836,34 грн., витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 54,71 грн., витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 504,49 грн.;

квартира №41 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.08.2011 року у сумі 3 502,57 грн., витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 49,95 грн., витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 460,59 грн.;

квартира №44 - заборгованість зі сплати витрат на утримання та ремонт приміщень та іншого майна за період з листопада 2010 року по 19.08.2011 року у сумі 3570,50 грн, витрат з електроенергії котелень за січень - лютий 2011 року у сумі 50,92 грн, витрат по охороні у сумі з березня 2011 року по 19.08.2011 року у сумі 469,58 грн.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, місцевий господарський суд дійшов висновку, що у позивача відсутнє право вимагати від відповідача відшкодування відповідних витрат на утримання майна, оскільки він не довів, що є належним управителем та балансотримувачем неподільного та загального майна житлового комплексу "Олімпік-2", а також не довів факту надання та/або споживання відповідачем послуг на спірну суму. Крім того, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений трирічний строк позовної давності, оскільки заявлена до стягнення сума заборгованності нараховується з листопада 2010 року, а з позовом позивач звернувся до суду 23.01.2014 року.

Скасовуючи зазначене рішення та ухвалюючи нове про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 31339,01 грн (з яких: 26001,26 грн - витрати на утримання та ремонт будинку, 433,78 грн. - витрати на електроенергію котелень, 4 903,97 грн - витрати по охороні), апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи містять належні докази понесення Асоціацією ОСББ "Олімпік-2" витрат на утримання та ремонт будинку, витрат на електроенергію котелень та витрат з охорони за заявлений період, тому відповідно до вимог ч. 6 ст. 13, ч.ч. 5, 8 ст. 22, ст. 23 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) відповідач, як особа, яка є власником приміщень у житловому комплексі, в якому створено ОСББ (асоціацію), зобов'язаний здійснювати платежі та внески на утримання і ремонт спільного майна незалежно від членства в об'єднанні (асоціації). У задоволенні позовних вимог про стягнення витрат на утримання та ремонт будинку за листопад та грудень 2010 року суд відмовив, оскільки в цій частині вимоги заявлені за межами строків позовної давності, про застосування якої заявив відповідач. При цьому, суд апеляційної інстанції зауважив, що позивач має право на стягнення заявлених ним сум, оскільки є належним управителем неподільного та загального майна житлового комплексу "Олімпік-2", що підтверджується актом приймання житлового комплексу з балансу на баланс, який визнаний судом належним доказом (акт складено відповідно до передбаченого законом типового положення про складання таких актів і в ньому зазначена дата його складання - 10.09.2010 року), а також статутом Асоціація ОСББ "Олімпік-2", в розділі 2 якого передбачено мету створення, завдання та предмет діяльності асоціації.

Вищий господарський суд України вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах норм матеріального і процесуального права.

Доводи ТОВ "МБК "Україна-Канада", які викладені в касаційній скарзі, про те, що позивачем не доведено факту надання та/або споживання відповідачем послуг на спірну суму, суд касаціної інстанції не бере до уваги, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111 ГПК України не допускаються посилання у касаційній скарзі на недоведеність обставин справи. Суд апеляційної інстанції, в межах власних повноважень, здійснив перевірку наданих позивачем на підтвердження суми боргу розрахунки тарифів, рішення загальних зборів про затвердження цих тарифів, зроблені на їх підставі розрахунки боргу, і дійшов висновку про правомірність заявлених вимог у сумі 26 001,26 грн за період з січня 2011 року по серпень 2011 року (до дня продажу кожної із квартир), а також стягнення витрат на електроенергію котелень за січень та лютий 2011 року у сумі 433,78 грн та витрат по охороні за період з березня 2011 року по серпень 2011 року (до дня продажу кожної із квартир) у сумі 4903,97 грн. Згідно з ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Твердження заявника касаційної інстанції про те, що судом апеляційної інстанції безпідставно проігноровано, що всі збори членів Асоціація ОСББ "Олімпік-2" та прийняті ними рішення є неправомірними, суд касаційної інстанції також відхиляє, оскільки відповідно до ч. 7 ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. На момент вирішення цієї справи, в суді рішення загальних зборів членів Асоціація ОСББ "Олімпік-2" в судовому порядку не оскаржувалися.

Посилання заявника на безпідставне відхилення клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи № 904/599/16 за позовом ТОВ "Перший Проспект" до ТОВ "Дніпроцентрбуд" та Асоціації "ОСББ "Олімпік-2" про визнання недійсним акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 10.09.2010 року, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки ст. 79 ГПК України передбачає можливість зупинення провадження у справі лише якщо розгляд данної справи неможливий. В цьому випадку, розгляд справи № 904/599/16 не перешкоджав вирішенню цієї справи, про що вірно зазначив суд апеляційної інстанції. Крім того, суд касаційної інстанції враховує, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.04.2016 року у справі № 904/599/16 позов ТОВ "Перший Проспект" до ТОВ "Дніпроцентрбуд" та Асоціації "ОСББ "Олімпік-2" про визнання недійсним акту приймання-передачі житлового комплексу з балансу на баланс від 10.09.2010 року було залишено без розгляду. Тому, посилання ТОВ "МБК "Україна-Канада" у касаційній скарзі на необхідність зупинення провадження у справі у будь-якому випадку є безпідставними.

Доводи касаційної скарги про порушення судом апеляційної інстанції положень постанови Кабінету Міністрів від 01.05.2011 року № 869 , якою затверджений Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, з огляду на неврахування тієї обставини, що відповідно до цього Порядку послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, який розраховується окремо за кожним будинком, і з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, суд касаційної інстанції відхиляє, оскільки, судом апеляційної інстанції з'ясовано, що тариф з утримання будинків та прибудинкових територій був затверджений рішенням загальних зборів Асоціації ОСББ "Олімпік-2". Відповідно до висновку Верховного Суду України, який викладений у постанові від 01.04.2015 року у справі № 916/2197/13 (№ 3-28гс15), ОСББ, які самостійно (власними силами та/або з залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб) забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на таке утримання повинні виходити з розміру витрат, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до ст. 10 Закону України "Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку" затверджується загальними зборами членів об'єднання. При цьому, ні зазначеним Законом, ні іншими законодавчими актами України не передбачено затвердження або погодження органами місцевого самоврядування розмірів внесків та платежів, визначених загальними зборами ОСББ. Відповідачем помилково ототожнюються внески (збори, платежі) на утримання будинку, визначені загальними зборами ОСББ, із тарифом на житлово-комунальну послугу з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який відповідно до статті 28 Закону Украйни "Про місцеве самоврядування" та ст. 14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" підлягає встановленню органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. З огляду на те, що порушень чи неправильного застосування апеляційним судом норм законодавства не виявлено, підстав для задоволення касаційної скарги та скасування постанови суду апеляційної інстанції не вбачається.

Судові витрати, пов'язані з розглядом справи в суді касаційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, ст. 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна будівельна компанія "Україна-Канада" залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року у справі № 904/427/14 - без змін.

Поновити виконання постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.03.2016 року у справі № 904/427/14.

Головуючий суддя Кондратова І.Д.
СуддяГончарук П.А.
СуддяСтратієнко Л.В.