ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року Справа № 915/654/16

Господарський суд Миколаївської області у складі

судді Корицької В.О.,

при секретарі судового засідання Чирковій А.М.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність № ЮР-787 від 19.04.2016 року,

від відповідача представник не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом Служби автомобільних доріг у Миколаївській області,

54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а (ідентифікаційний код 25878206),

до відповідача Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області,

юридична адреса: 54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а,

поштова адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20 (ідентифікаційний код 39503170),

про стягнення грошових коштів в сумі 2 892,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області звернулась до Господарського суду Миколаївської області із позовом до Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області про стягнення грошових коштів в сумі 2 892,33 грн.

Ухвалою суду від 08.06.2016 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.06.2016 року.

Ухвалою суду від 21.06.2016 року розгляд справи відкладено на 05.07.2016 року у звязку з незявленням у судове засідання представників сторін.

21.06.2016 року до суду від позивача надійшло клопотання про залучення Державної фінансової інспекції в Миколаївській області до участі в справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (а.с. 59-60, 68). Розгляд вказаного клопотання відкладався судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обвязки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обовязки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача, оскільки рішення у даній справі не вплине на права та обовязки Державної фінансової інспекції в Миколаївській області.

05.07.2016 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні 05.07.2016 року позов підтримав.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання 05.07.2016 року не забезпечив, відзив по суті спору не подав, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Враховуючи достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті, справа розглядається за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Служба автомобільних доріг у Миколаївській області (далі позивач) є балансоутримувачем нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, буд. 2-А.

Частину вказаного нежитлового приміщення орендувала Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (далі відповідач, ДПІ) відповідно до Договору № РОФ-322 від 01.01.2005 року.

Враховуючи необхідність здійснювати відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг, між позивачем та відповідачем укладалися відповідні договори.

Так, протягом 2012 2014 років укладено три договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю: № 22 від 12.04.2012 року (а.с. 12-13) , № 1 від 12.02.2013 року (а.с. 17-18) та № 1 від 26.03.2014 року (а.с. 24-25) (далі Договори), відповідно до п. 1.1 яких Служба автомобільних доріг у Миколаївській області, як балансоутримувач, зобов'язалась забезпечити обслуговування та експлуатацію нежитлових приміщень, що знаходяться в адміністративному будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А (далі - будівля), загальною площею 3 449,1 кв.м., а також утримання прибудинкової території, а Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва ГУ Міндоходів у Миколаївській області, правонаступником якого є Державна податкова інспекція у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області, як орендар, зобовязалась брати участь у витратах балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі та кількості працівників (користувачів) в цій будівлі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих балансоутримувачем за цим договором.

Орендар користується приміщенням, яке знаходиться частково на 5-му та 6-му поверхах загальною площею 646,1 кв.м. (далі орендоване приміщення).

Орендоване приміщення використовується з метою розміщення Державної податкової інспекції у Заводському районі.

Строк дії договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 22 від 12.04.2012 року з 12.04.2012 року по 31.12.2012 року, умови цього договору відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання починаючи з 01.04.2012 року (п. 5.1).

Строк дії договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1 від 12.02.2013 року з 12.02.2013 року по 31.12.2013 року, умови цього договору відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання починаючи з 01.01.2013 року (п. 5.1).

Строк дії договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 1 від 26.03.2014 року (з урахуванням додаткової угоди № 6 від 26.12.2014 року (а.с. 27)) з 26.03.2014 року по 31.12.2014 року, а в частині грошових зобовязань до повного виконання сторонами своїх зобовязань, умови цього договору відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладання починаючи з 01.01.2014 року (п. 5.1).

Відповідно до п. 2.2.3 Договорів орендар зобовязався до 15 числа, але не пізніше, ніж на протязі місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок балансоутримувача будівлі за утримання прибудинкової території та допоміжних приміщень будівлі, технічне обслуговування будівлі відповідно до загальної площі приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості приміщення, а також за комунальні послуги.

При цьому, розмір плати за обслуговування і ремонт вищезазначеного нежитлового приміщення, прибудинкової території, утримання допоміжних приміщень визначено Розрахунками розподілу витрат на утримання та експлуатацію орендованого нерухомого майна, розташованого по вул. Г.Петрової, 2-А (далі Розрахунки), які є Додатками № 1 до Договорів та їх невід'ємними і складовими частинами (розділ 6 Договорів).

Як визначено п. 1.3 Розрахунків («Відшкодування витрат на опалення») (а.с. 14, 19, 26) позивач та відповідач дійшли згоди щодо обов'язку відповідача відшкодовувати витрати на опалення нежитлового приміщення власною даховою котельною позивача, виходячи з наступних витрат згідно діючих тарифів відповідних організацій:

на споживання газу;

на транспортування газу;

на утримання дахової котельної (згідно рахунків на поточні витрати по утриманню, ремонту та обслуговування котельної) у процентному відношенні відповідно площі займаних приміщень: загальна опалювальна площа 3 155,4 кв.м., ДПІ 646,1 кв.м. 20,48 %.

Таким чином, відповідно до укладених Договорів відповідач зобов'язався відшкодувати позивачу витрати на утримання дахової котельної, виходячи з розміру 20,48 % від понесених позивачем відповідних витрат.

Сервісне обслуговування дахової котельної, що знаходиться у будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А, протягом 2012-2014 років здійснювалося на підставі договорів № 401/12 від 27.01.2012 року та № 301/13 від 02.01.2013 року, укладених між позивачем, як замовником, та Товариством з обмеженою відповідальністю ІСІ (далі ТОВ ІСІ), як виконавцем (а.с. 32-35).

Відповідно до умов зазначених договорів замовник поручає, а виконавець зобовязується надати послуги по сервісному обслуговуванню дахової топковой (котельної), що знаходиться у будинку інженерно-технічного корпусу замовника за адресою: м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-А. (п. 1.1)

Відповідно до п. 3.2 договору № 401/12 від 27.01.2012 року оплата вартості послуг відбувається щоквартально у розмірі 1 005,00 грн. шляхом оплати у безготівковій формі, згідно наданого рахунку та акту виконаних робіт.

На виконання умов договору № 401/12 від 27.01.2012 року ТОВ ІСІ здійснило сервісне обслуговування (перевірочно-налагоджувальні роботи) вищезазначеної котельної в 3-4 кварталах 2012 року, вартість робіт склала 2 010,00 грн., що підтверджується актами б/н від 26.09.2012 року на суму 1 005,00 грн. та від 21.12.2012 року на суму 1 005,00 грн. (а.с. 15, 16).

Відповідно до п. 3.2 договору № 301/13 від 02.01.2013 року оплата вартості послуг відбувається щоквартально у розмірі 1 305,00 грн. шляхом оплати у безготівковій формі, згідно наданого рахунку та акту виконаних робіт.

На виконання умов договору № 301/13 від 02.01.2013 року ТОВ ІСІ здійснило сервісне обслуговування (перевірочно-налагоджувальні роботи) вищезазначеної котельної в 2013-2014 роках, вартість робіт склала 10 440,00 грн., підтверджується актами (а.с. 20-23, 28-31):

№ 301/13 від 21.03.2013 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 26.06.2013 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 26.09.2013 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 30.12.2013 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 24.03.2014 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 30.06.2014 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 30.09.2014 року на суму 1 305,00 грн.,

б/н від 31.12.2014 року на суму 1 305,00 грн.

Таким чином, загальна вартість виконаних робіт за договорами № 401/12 від 27.01.2012 року та № 301/13 від 02.01.2013 року склала 12 450,00 грн. (2 010,00 + 10 440,00)

Вказані кошти в сумі 12 450,00 грн. сплачені позивачем на рахунок ТОВ ІСІ, що підтверджується звітом про дебітові та кредитові операції по рахунку Служби автомобільних доріг у Миколаївській області, виписками по рахунку (а.с. 36-47), а також актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 70).

Відповідно до п. 1.3 Додатків № 1 до Договорів відповідач мав оплатити позивачу 20,48 % від цієї суми, тобто 2 549,76 грн. (12 450,00 х 20,48 %).

31.03.2015 року позивачем складено рахунок-фактуру № СФ-046 від 31.03.2015 року про відшкодування відповідачем витрат на утримання котельної за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року в сумі 2 549,76 грн. (а.с. 48)

Доказів отримання відповідачем вказаного рахунку-фактури суду не надано.

Вказане порушення договірних умов виявлено плановою ревізією фінансово-господарської діяльності Служби автомобільних доріг у Миколаївській області за період з 01.07.2012 року по 28.02.2015 року, проведеною Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області (далі ДФІ), за результатами якої складено акт № 14-24/38 від 26.06.2015 року (а.с. 49-50).

ДФІ на адресу позивача направлено вимогу № 14-06-14-14/3806 від 05.08.2015 року, в тому числі стосовно стягнення з відповідача збитків, завданих не відшкодуванням витрат за утримання дахової котельної у розмірі 2 550,00 грн. (а.с. 51-52)

13.11.2015 року позивач звернувся до відповідача з претензією № ЮР/2028 про сплату заборгованості в сумі 2 549,76 грн. (а.с. 53)

Відповідач, не заперечуючи необхідність сплати вищезазначених затрат, відмовився їх сплачувати з причин того, що отримує фінансування виключно у межах кошторису на відповідний рік, про що повідомив листом від 30.11.2015 року № 60/10/14-04-10-004 (а.с. 54).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензія про оплату заборгованості виставлена позивачем 13.11.2015 року, а тому, враховуючи положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, відповідач мав оплатити заборгованість в сумі 2 549,76 грн. у строк до 20.11.2015 року.

Станом на час розгляду справи заборгованість в сумі 2 549,76 грн. відповідачем не сплачена.

Детальний розрахунок заборгованості наявний в матеріалах справи (а.с. 55).

Враховуючи викладене, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на утримання дахової котельні за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року в сумі 2 549,76 грн., тобто в цій частині позов підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача трьох процентів річних в сумі 94,48 грн. та індексу інфляції в сумі 248,09 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано відповідачу 3 % річних в сумі 94,48 грн. за період з 01.05.2015 року по 15.06.2016 року (412 днів), а також інфляційні витрати за період з 01.05.2015 року по 30.04.2016 року в сумі 248,09 грн.

Розрахунок 3 % річних здійснено позивачем до 15.06.2016 року, тоді як з даним позовом до суду позивач звернувся 07.06.2016 року. Крім того, 3 % річних нараховані позивачем на суму заборгованості з урахуванням нарахованих інфляційних витрат. (а.с. 56)

З урахуванням положень ч. 2 ст. 530 ЦК України, судом здійснено перерахунок 3 % річних за період з 21.11.2015 року по 06.06.2016 року, а також інфляційних витрат за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року включно.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3 % річних за період з 21.11.2015 року по 06.06.2016 року (199 днів) в сумі 41,61 грн., а також інфляційні витрати за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року включно в сумі 147,61 грн.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір в розмірі 1 378,00 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у звязку з чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1 304,97 грн.

Суд звертає увагу сторін, що у відповідності до абз. 4 п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України правило статті 49 ГПК України щодо розподілу сум судового збору у справах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, пропорційно розміру задоволених позовних вимог застосовується також і у випадках, коли судовий збір сплачено за мінімальною (визначеною Законом України Про судовий збір) ставкою.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області (юридична адреса: 54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а, поштова адреса: 54017, м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20, ідентифікаційний код 39503170, р/р 9351 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172) на користь Служби автомобільних доріг у Миколаївській області (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, 2-а, ідентифікаційний код 25878206, р/р 8398 в МРУ ПАТ ПриватБанк МФО 326610):

- 2 549,76 грн. (дві тисячі пятсот сорок девять грн. 76 коп.) заборгованості за період з 01.07.2012 року по 31.12.2014 року за договорами про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 22 від 12.04.2012 року, № 1 від 12.02.2013 року, № 1 від 26.03.2014 року;

- 41,61 грн. (сорок одна грн. 61 коп.) 3 % річних за період з 21.11.2015 року по 06.06.2016 року;

- 147,61 грн. (сто сорок сім грн. 61 коп.) інфляційних витрат за період з грудня 2015 року по квітень 2016 року включно;

- 1 304,97 грн. (одна тисяча триста чотири грн. 97 коп.) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги до канцелярії господарського суду Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у випадку проголошення судом вступної та резолютивної частин рішення з дня підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 11.07.2016 року.

Суддя В.О. Корицька