КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа№ 911/731/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Верьовкін С.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Проніна Г.Т.

від відповідача: Мальчик Т.Ю. (дов. № 02 від 05.01.2016 р.); Тишкун С.П. (дов. № 05 від 05.01.2016 р.);

розглянувши апеляційну скаргу Макарівської районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки)

на ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016р.

у справі № 911/731/16 (суддя: Чонгова С.І.)

за позовом Макарівської районної спілки споживчих товариств (Райспоживспілки)

до Макарівського районного споживчого товариства

про визнання недійсною державної реєстрації та припинення юридичної особи

ВСТАНОВИВ:

В березні 2016 року позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою, в якій просив визнати недійсною державну реєстрацію Макарівського районного споживчого товариства за ідентифікаційним кодом 01755255 (реєстраційний запис в ЄДР № 6000260) через допущені при його створенні порушення, які не можна усунути, припинити юридичну особу - Макарівське районне споживче товариство та відновити дію реєстраційного запису в ЄДР 0000068, за яким 26.10.2004 внесено відомості про Макарівську районну спілку споживчих товариств за належним їй з 1994 року ідентифікаційним кодом 01755255 на підставі пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. провадження у справі № 911/731/16 припинено.

Мотивуючи ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що позивач як суб'єкт господарювання, не існує в ЄДРПОУ, а також те, що Верховним Судом України встановлено, що позивач - Макарівська районна спілка споживчих товариств (Райспоживспілка) була припинена як юридична особа, склад учасників судового процесу не відповідає вимогам ст. ст. 1, 21 ГПК України.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, позивач - Макарівська районна спілка споживчих товариств подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. у справі № 911/731/16 та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті заявлених позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив на те, що вказане рішення суду першої інстанції є незаконним, прийнятим на підставі неповного та неправильного з'ясування обставин, що мають значення для справи, також недоведеністю обставин, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, неправильне упереджене застосування чинного законодавства з питань реєстрації юридичних осіб, процесуального закону, що призвело до неправильного вирішення справи, встановлення хибних необґрунтованих висновків. Окрім іншого, скаржник зазначає, що стосовно відповідача, якому присвоєно ідентифікаційний код 01755255, не прийнято рішень ні про ліквідацію, ні про перереєстрацію, ні про її припинення ні позивачем, ні її засновниками.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження, та призначено справу до розгляду.

14.06.2016 р. через відділ документального забезпечення суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016 р. було відкладено розгляд справи на 21.06.2016 р.

В судовому засіданні 21.06.2016 р. було оголошено перерву до 05.07.2016 р.

В судовому засіданні 05.07.2016 року представники відповідача проти задоволення апеляційної скарги заперечували, а ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. просили залишити без змін.

В судовому засіданні 05.07.2016 р. представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 р.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, рішенням господарського суду Київської області від 05.08.2004 р. у справі №90/18-04 за позовом Макарівської районної спілки споживчих товариств до Макарівської районної державної адміністрації та Макарівського районного споживчого товариства про визнання рішення про перереєстрацію суб'єкта підприємницької - Макарівського районного споживчого товариства, здійснену 30.12.2001 недійсної та її скасування, позов задоволено повністю (а.с.51-52).

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2004 р. у справі № 910/18-04 рішення господарського суду від 05.08.2004 р. скасовано, в задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с.73-76).

Постановою Верховного Суду України від 22.03.2005 р. постанову Вищого господарського суду України від 30.12.2004 р. та рішення господарського суду Київської області від 05.08.2004 р. скасовані, а провадження у справі № 90/18-04 припинено, з вказівкою на те, що Макарівська районна спілка споживчих товариств на момент звернення до суду була припинена як юридична особа (а.с.78-80).

Рішенням господарського суду Київської області від 25.03.2004 р. (а.с. 81-83) з урахуванням ухвали господарського суду Київської області від 25.03.2004 р. у справі № 82/4-04 за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств в інтересах Макарівського районного споживчого товариства до Макарівської районної держаної адміністрації та Макарівської районної спілки споживчих товариств про визнання недійсною перереєстрації суб'єкта підприємницької діяльності позов задоволено, а саме визнано недійсною перереєстрацію Макарівського районного споживчого товариства в Макарівську районну спілку споживчих товариств, проведену 07.06.2002 р. Макарівською районною державною адміністрацією, та стягнуто судові витрати. Вказане рішення суду залишено в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2004 р. (а.с. 86-90) та постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2004 р. (а.с. 91-94).

На виконання вказаного рішення суду 18.06.2004 р. було видано наказ (а.с.85).

Як зазначає позивач, при здійсненні перевірки Головним управлінням юстиції в Київській області встановлено, що при створенні Макарівського районного споживчого товариства допущено чисельні порушення вимог чинного законодавства, а саме вимог постанови Кабінету Міністрів України №740 від 25.05.1998 "Про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності" п.п.20-22 Положення про порядок державної реєстрації суб'єктів підприємницької діяльності, про що зазначено у листі № 447/8-13-7.3 від 14.03.2013 р., у зв'язку з чим позивач звернувся з зазначеною позовною заявою до суду.

Припиняючи провадження у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач, як суб'єкт господарювання, не існує в ЄДРПОУ, а також те, що Верховним Судом України встановлено, що позивач - Макарівська районна спілка споживчих товариств (Райспоживспілка) була припинена як юридична особа, а тому склад учасників судового процесу не відповідає вимогам ст. ст. 1, 21 ГПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 89 ЦК України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення. До єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Згідно з ч. 4 ст. 91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Постановою Верховного Суду України від 22.03.2005 р. (а.с. 78) було встановлено, що Макарівська районна державна адміністрація Київської області перереєструвала Макарівську районну спілку споживчих товариств у Макарівське районне споживче товариство 30.12.2001 р., а відповідні дані до ЄДРПОУ були внесені 14.01.2002 р., а тому Макарівська районна спілка споживчих товариств на момент звернення до суду з позовом у травні 2004 р. не була правоздатною, оскільки була припинена.

Крім того, рішенням господарського суду Київської області від 25.03.2004 р. у справі № 82/4-04, яке було залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.06.2004 р. та постановою Вищого господарського суду України від 26.10.2004 р., за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств в інтересах Макарівського районного споживчого товариства до Макарівської районної держаної адміністрації та Макарівської районної спілки споживчих товариств про визнання недійсною перереєстрації суб'єкта підприємницької діяльності позов задоволено, а саме визнано недійсною перереєстрацію Макарівського районного споживчого товариства в Макарівську районну спілку споживчих товариств, проведену 07.06.2002 р. Макарівською районною державною адміністрацією.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні. Третя особа не може посилатися на них у спорі у разі, якщо вона знала або могла знати про те, що такі відомості є недостовірними. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості. Відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи - підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, за ідентифікаційним кодом 01755255 в Єдиному державному реєстрі зазначено юридичну особу - Макарівське районне споживче товариство.

В Єдиному державному реєстрі відомостей щодо Макарівської районної спілки споживчих товариств не міститься.

Відповідно до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі є позивач і відповідач. Позивачами є підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є юридичні особи та у випадках, передбачених цим Кодексом, - фізичні особи, яким пред'явлено позовну вимогу.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4-1, 12 ГПК господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер (п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р, №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Відповідно до п. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду у господарських судах України, а в разі порушення провадження у справі за такою заявою господарський суд припиняє провадження у справі, оскільки такий спір не підлягає вирішенню в господарських судах України (пункт 1 ст. 80 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, оскільки склад учасників судового процесу не відповідає вимогам ст. 1 ГПК України.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.

Дослідивши матеріали, наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2016 року у справі № 911/731/16, отже підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Макарівської районної спілки споживчих товариств на ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 року у справі № 911/731/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Київської області від 12.05.2016 року у справі № 911/731/15 залишити без змін.

Матеріали справи № 911/731/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Кропивна