ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07.07.2016 р. Справа № 914/1807/16

Суддя Н.Мороз,

Розглянувши матеріали позовної заяви: Комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград

до відповідача: ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», м. Львів

про стягнення заборгованості в розмірі 12458,54 грн.

Встановив:

Позов заявлено КП «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград до відповідача ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», м. Львів про стягнення заборгованості в розмірі 12458,54 грн.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку про необхідність її повернення, з огляду на наступне.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір (зі змінами та доповненнями), судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п.2.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу IV Господарського процесуального кодексу України», судовий збір, оскільки інше не передбачено Законом, сплачується окремо за подання кожної позовної заяви (заяви, скарги). Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору (п.2.21. Постанови).

Проте, судом встановлено, що позивачем долучено до матеріалів позовної заяви №655 від 29.06.2016р. платіжне доручення №96 від 16.02.2015р. про сплату судового збору в розмірі 4193,57 грн. за подання позовної заяви, яка розгадалась суддею Бортник О.Ю. по справі №914/639/15 за позовом КП «Червоноградтеплокомуненерго», м.Червоноград до відповідача ЗАТ «Надія», м.Червоноград про стягнення 209678,45грн. Крім того, у платіжному дорученні №96 від 16.02.2015р. не конкретизовано, яка саме позовна заява оплачується судовим збором, тобто за позовом до якої сторони. Також, сума сплаченого судового збору не відповідає визначеній позивачем ціні позову з якої обчислюється судовий збір за ставками встановленими Законом України «Про судовий збір».

Відтак, суд зазначає, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі, оскільки до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення №96 від 16.02.2015р. про сплату судового збору у розмірі 4193,57 грн. в якому відсутні відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором (із зазначенням позивача та відповідача), а сума судового збору у розмірі 4193,57 грн. не відповідає визначеній позивачем ціні позову з якої обчислюється судовий збір.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем також не подано обґрунтованого розрахунку суми основного боргу. Відповідно до п. 2.7 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», одним з реквізитів позовної заяви є ціна позову, яку зазначає позивач і з якої обчислюється судовий збір. Якщо позивачем зазначено в заяві ціну позову, але в ній не наведено обґрунтованого розрахунку такої ціни, або його не додано до позовної заяви, або позивачем не зазначена вартість спірного майна та/або не подано доказів в обґрунтування цієї вартості, то позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК.

Відповідно до ст.56 ГПК України (зі змінами, внесеними Законом України № 5288-VI від 18.09.2012р.) позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно ч.1 п. 2 ст.57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Всупереч зазначеному, позивачем не подано до суду належних доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і всіх доданих до неї документів, що є підставою для її повернення. Так, позивачем долучений до позовної заяви опис вкладення до цінного листа з якого вбачається надсилання відповідачу позовної заяви №655 від 29.06.2016р.; копії договору №562 від 01.01.2004р., копії актів приймання-передачі наданих послуг з теплопостачання; розрахунку по заборгованості за теплопостачання. При цьому, до позовної заяви, яка надійшла до господарського суду позивачем також долучено документи, а саме: копію листа №128 від 07.11.2003р. начальника Червоноградського МБТІ; копію листа №1/2 від 02.01.2004р. директора ОСОБА_1 регіональної філії центру ДЗК; копію наказу від 28.08.2003р. №56/27 ОСОБА_1 регіонального Центру ДЗК; копію наказу від 05.09.2003р. №57/27; копію довідки №4018 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ); копію Положення про ОСОБА_1 регіональну філію ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах»; копію статуту КП «Червоноградтеплокомуненерго», копію довідки АБ №643170.

Суд зазначає, що до позовної заяви додано докази надсилання відповідачу лише частини документів, відтак, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з п.6 ч.1 ст. 63 ГПК України.

Пунктом 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, недодержання вимог ст. 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК.

Відповідно до вимог п. 6 ч.1 ст.63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Крім того, суд додатково звертає увагу позивача, що у відповідності до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 21 ГПК України, сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. При цьому, позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Відповідно до п.4. ст.54 ГПК України, позовна заява повинна містити, зокрема: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів, - зміст позовних вимог щодо кожного з них. Суд звертає увагу позивача, що відповідачем у справі є особа, якій предявляється позовна вимога.

Під позовною вимогою розуміється конкретна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, яка випливає зі спірного матеріально-правового відношення і з приводу якого господарський суд приймає рішення по справі, яка являє собою предмет позову. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Отже, вимоги повинні випливати з тих самих фактичних обставин, на яких ґрунтуються ці вимоги.

Як вбачається з позовних матеріалів, між позивачем КП «Червоноградтеплокомуненерго» та відповідачем - ОСОБА_1 регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» укладено договір №562 про постачання теплової енергії гарячій воді. У звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань за договором позивач звертається до суду з вимогою про стягнення заборгованості в розмірі 12458,54 грн. Проте, в прохальній частині позовної заяви позивач просить суд стягнути з Закритого акціонерного товариства «Надія» на користь КП «Червоноградтеплокомуненерго» 6567, 50 грн. - основного боргу, 2008, 14 грн. пені, 250, 49 грн. - 3 % річних та 1632,41 грн. інфляційних втрат. Тобто, позивачем в прохальній частині позовної заяви заявлено позовну вимогу до Закритого акціонерного товариства «Надія», яке не виступає відповідачем по справі, а зі змісту позовної заяви не вбачається обставин, на яких ґрунтується дана вимога.

Суд додатково зазначає, що позивачем заявлено позовну вимогу до відповідача - ОСОБА_1 регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», м. Львів.

Згідно вимог абзац.2 п.1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», коло повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно здійснення у господарському суді повноваження сторони у справі від імені цієї особи визначається установчими документами останньої, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджено юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу. При цьому слід мати на увазі, що стороною у справі є юридична особа, від імені якої діє відокремлений підрозділ, і рішення приймається саме стосовно підприємства чи організації - юридичної особи, але в особі її відокремленого підрозділу, наприклад: "Стягнути з підприємства "А" в особі його відокремленого підрозділу - філії № 1 на користь організації "Б" в особі її Н-ської філії таку-то суму". Необхідно також враховувати, що саме лише зазначення в установчих документах чи положенні про наявність у відокремленого підрозділу права представляти юридичну особу в суді (господарському суді) не свідчить про надання такому підрозділові відповідних повноважень та визначення їх кола.

Крім того, суд додатково звертає увагу позивача на те, що згідно з п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності). При цьому засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи. Проте, позивачем, в порушення зазначених вимог, подані неналежним чином завірені копії, оскільки відсутні дані про прізвище, ініціали та посаду особи, яка засвідчила документи.

Керуючись ст.ст.21, 54, 56, 57, п.п. 3, 4, 6 ст.63, ст.86 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Позовний матеріал на 38 арк. повернути позивачу без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного правопорушення.

Суддя Мороз Н.В.