РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016Справа №910/10122/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед"
до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації
про зобов'язання вчинити дії
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Жук О.Б. - представник за довіреністю; Пономаренко В.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:Дещенко О.М. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" (далі - позивач, ТОВ "Діамед") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач) в якому просить зобов'язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію надати до Головного управління комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) пропозиції щодо зміни істотних умов договору оренди для розгляду питання погодження змін істотних умов договору оренди на підставі Додаткової угоди № 4/1 від 29.05.2015 року відповідно до Положень про оренду майна територіальної громади м. Києва № 34/6250 від 22.10.2011 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" вважає своє право на продовження орендних відносин порушеним та таким, що потребує захисту, оскільки він здійснив усі залежні від нього дії щодо підписання додаткової угоди від 29.05.2015 року до договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 2231/8, натомість відповідач не вчинив жодних дій направлених на підписання додаткової угоди.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 р. порушено провадження у справі № 910/10122/16 та призначено її до розгляду на 08.07.2016 р.

Представники позивача у судовому засіданні 08.07.2016 року наполягали на задоволенні позовних вимог та надали усні пояснення по справі.

Представник відповідача проти позову заперечував посилаючись зокрема й на фактичні дані викладені у відзиві на позовну заяву б/н від 07.07.2016 року.

07.07.2016 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації надійшли клопотання про зупинення провадження у справі (до набрання законної сили рішенням по справі № 910/17145/15 за позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ТОВ "Діамед" про зобов'язання вчинити дії) та про залучення документів до матеріалів справи (копій листів № 5023/26/2/103 від 05.06.2015 року, № 5263/26/3/103 від 11.06.2015 року).

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 15.07.2016 року.

У судовому засіданні представники позивача наполягали на задоволенні позовних вимог та заперечували проти клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Безпосередньо у судовому засіданні позивачем по справі подано письмові пояснення по суті позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 15.07.2016 року проти позову заперечував та просив задовольнити клопотання про зупинення провадження у справі № 910/10122/16 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи.

11.07.2016 року через відділ діловодства канцелярію звернувся із клопотанням про приєднання до матеріалів справи додаткових документів, зокрема:

- копії Рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року по справі № 910/26473/15 за позовом ТОВ "Діамед" до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання укласти Додаткову угоду від 29.05.2015 року до договору оренди № 2231/8 згідно проекту додаткової угоди;

- копії постанови Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2016 року по справі № 910/26473/15 за розглядом апеляційної скарги ТОВ "Діамед" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 року;

- копії постанови Вищого господарського суду України від 13.04.2016 року по справі № 910/26473/15 за розглядом касаційної скарги ТОВ "Діамед";

- копії рішення Господарського суду міста Києва від 17.03.2016 року по справі № 910/1673/16 за позовом ТОВ "Діамед" до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов'язання укласти Додаткову угоду від 10.11.2015 року до договору оренди № 2231/8 від 15.04.2008 року згідно проекту додаткової угоди № 5 від 10.11.2015 року.

Розглянувши в судовому засіданні 15.07.2016 р. клопотання відповідача про зупинення провадження у справі, суд вирішив залишити його без задоволення, зважаючи на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове або повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу, і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Зі змісту наведеної норми випливає, що причиною зупинення провадження у справі в даному випадку є неможливість її розгляду до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, яка розглядається іншим судом.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід з'ясовувати: як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі. Йдеться про те, що господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: непідвідомчості; обмеженості предметом позову; неможливості розгляду тотожної справи; певної черговості розгляду вимог.

При цьому, із поданого позивачем клопотання судом не встановлено, яким чином набрання законної сили рішенням у справі № 910/17145/15 може впливати на предмет спору у справі № 910/10122/16.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 15.07.2016 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, які прибули в судове засідання, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.04.2008 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" (далі - орендар) та Поліклінікою № 2 Дніпровського району міста Києва (далі - орендодавець, Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району м. Києва" (КНП ЦПМСД № 2) було укладено договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду № 2231/8 (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі рішення Київради від 31.12.2006 року № 526/583-1 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (приміщення), далі - об'єкт оренди, за адресою: проспект Тичини, 22 для розміщення аптеки, аптечного пункту.

Згідно п. 2.1. об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 28,40 кв.м. в т.ч. на 1 поверсі 28,40 кв.м., згідно з викопіюванням з поверхневого плану, що складає невід'ємну частину договору. Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Поліклініки № 2 Дніпровського району міста Києва (п. 2.4. договору).

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендодавцю орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади міста Києва, затвердженої рішенням Київради від 28.09.2006 року № 34/91. Розмір орендної плати за кожен наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за поточний місяць. Орендна плата сплачується орендарем, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди (п.п. 3.1., 3.2., 3.5. договору).

Розділом 9 договору встановлено строк його дії. Зокрема, зазначено, що договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і діє з 27 липня 2007 року до 25 липня 2008 року.

Як зазначає позивач, після 25.07.2008 року, в порядку статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", договір було продовжено на той самий строк і на тих же умовах до 23.07.2009 р.

Рішенням Київської міської ради від 19.02.2009 р. № 67/1122 "Про питання оренди об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва" було дозволено Товариству з обмеженою відповідальністю "Діамед" продовжити орендні відносини з Поліклінікою № 2 Дніпровського району м. Києва строком на 2 роки та 364 дні, щодо аптеки, яка реалізує готові ліки (аптечний пункт), 1 поверх, площа, 28,4 кв.м., що знаходиться за адресою просп. Тичини Павла, № 22, Дніпровський район м. Києва.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.11.2012 року у справі № 5011-7/12793-2012 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" до Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Київська міська рада (КМДА) про спонукання укласти додаткову угоду, залишеного в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2013 року та постановою Вищого господарського суду міста Києва від 23.04.2013 року, зобов'язано вважати Додаткову угоду від 29.05.2012 року до Договору оренди майна № 2231/8 від 15.04.2008 року, укладеною між Дніпровською районною м. Києві державною адміністрацію та Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед", на умовах направленого 29.05.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Діамед" проекту додаткової угоди Дніпровській районній у м. Києві державній адміністрації, щодо терміну дії договору, який встановлюється сторонами до 28.05.2015 року.

Вказаним рішенням також було встановлено, що відповідно до п. 2.3 Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва, уповноважено виступати орендодавцями майна територіальної громади м. Києва, районні в м. Києві державні адміністрації, з огляду на що у відносинах по Договору оренди майна № 2231/8 від 15.04.2008 р. первісного орендодавця - Поліклініку № 2 змінено на нового орендодавця Дніпровську РДА м. Києва.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

18.03.2015 року Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району міста Києва" звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" з листом № 232, відповідно до якого повідомило орендаря про закінчення терміну дії договору оренди від 15.04.2008 року № 2231/8 та про відмову від подальшого продовження дії договору.

24.04.2015 року ТОВ "Діамед" звернулось до КНП ЦПМСД № 2 із заявою щодо продовження договору про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, в якій повідомило про намір продовжувати орендні відносини. До вказаної заяви було долучено три примірники Додаткової угоди № 4 від 29.05.2015 року.

20.05.2015 року ТОВ "Діамед" звернулося із заявою про продовження дії договору оренди до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації. До заяви було додано проект угоди № 4/1 від 29.05.2015 року у трьох примірниках.

В свою чергу, відповідачем по справі було направлено на адресу позивача листи про заперечення щодо користування орендованим майном після закінчення договору оренди, а саме: № 5023/26/2/103 від 05.06.2015 року та № 5263/26/3/103 від 11.06.2015 року та необхідність повернути об'єкт оренди в порядку встановленому договором.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, та думку позивача, що відповідач, як орендодавець не вчинив жодних залежних від нього дій направлених на укладення додаткової угоди з метою продовження строку дії договору оренди.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір оренди комунального майна, тому до спірних правовідносин слід застосувати спеціальні норми права, які передбачені Законом України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон.

Так, ст. 10 Закону чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як норм загальних, він вважається укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

На обґрунтування своїх позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" посилається на наступні обставини:

- повідомлення КНП ЦПМСД № 2 про відмову від продовження орендних відносин є неналежним, оскільки комунальне підприємство є лише балансоутримувачем;

- орендодавець до закінчення терміну дії договору жодних повідомлень про припинення чи закінчення дії договору не направляв, а також відсутні докази належного повідомлення позивача власником про те, що він має намір використовувати об'єкт оренди за договором для власних потреб;

- надсилаючи відповідачеві заяву про продовження дії договору, Товариство з обмеженою відповідальністю "Діамед" діяло в порядку передбаченому зокрема п.п. 12.5., 12.6. Положення про оренду майна територіальної громади міста Києва № 34/6250 від 22.10.2011 року.

Так, розглядаючи заявлені позовні вимоги, суд враховує, що частиною 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. У разі якщо власник має намір використовувати зазначене майно для власних потреб, він повинен письмово попередити про це орендаря не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач по справі звертає увагу суду на те, що відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України, у разі відсутності заяви однієї з сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Відповідачем на адресу позивача було направлено два листа про заперечення щодо користування орендованим майном після закінчення договору оренди від 05.06.2015 року та 11.06.2015 року, тобто протягом одного місяця після закінчення строку дії договору.

Також позивачем по справі не надано жодних доказів повідомлення його відповідачем, або власником майна, про бажання використовувати спірне приміщення для власних потреб, а відтак у Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Стосовно доводів позивача про недотримання відповідачем порядку, встановленого у п.п. 12.5., 12.6. Положення про оренду майна територіальної громади м. Києва № 34/6250 суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, у п.п. 12.5., 12.6. вказаного Положення встановлено, що з метою розгляду питання про зміну істотних умов договору оренди орендар подає заяву, три підписані ним примірники змін до договору та, у випадках, визначених законом, звіт про оцінку об'єкта оренди до Головного управління, райдержадміністрації або підприємства, яке є орендодавцем до закінчення строку дії договору. Райдержадміністрація або підприємство, яке є орендодавцем, протягом 15 робочих днів опрацьовує подані документи та надає до Головного управління пропозиції щодо зміни істотних умов договору оренди, підписані ними примірники змін до договору та, у разі необхідності, звт про оцінку об'єкта оренди для проведення рецензування.

Договір про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва № 2231/8 закінчив свою дію 28.05.2015 року, а заява від позивача надійшла до Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації 03.06.2015 року - після закінчення строку дії договору.

Крім того, норми п. 12 Положення регулюють питання внесення змін до діючого договору оренди й не позбавляють права орендодавця, у разі закінчення строку дії договору оренди у відповідності до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" заперечити проти продовження відносин оренди.

Позивачем не доведено наміру орендодавця й надалі передавати спірне майно в оренду, при цьому, останній заперечив у встановлений строк проти поновлення договору.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що заявлені у даній справі вимоги задоволенню не підлягають.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, судом встановлено, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, вони не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Діамед" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.07.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко