УХВАЛА

13 липня 2016 року Справа № 913/761/16

Провадження №21/913/761/16

За позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю КОНТАКТ, м. Дружковка Донецької області,

до відповідача - Публічного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 244683, 70 грн. заборгованості

суддя Кривохижа Т.Г.,

при секретарі судового засідання - помічнику судді Головко А.І.

У засіданні брали участь:

від позивача:

- представник не прибув (причини неявки суду невідомі);

від відповідача:

- ОСОБА_1, юристконсульт першої категорії юридичного відділу, довіреність №30 від 20.05.2016 (ПАТ "Краснодонвугілля"),

розглянувши матеріали справи,

ВСТАНОВИВ:

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: позивач ТОВ «Контакт» звернувся до господарського суду Луганської області з позовом від 22.06.2016 №27 до відповідача ПАТ «Краснодонвугілля» про стягнення заборгованості у сумі 244 683 грн. 70 коп. за договором №245/218-У/02-14 КУЮ від 21.02.2014 поставки матеріалів, видатковою накладною №185 від 14.10.2014 на відпуск матеріалів на суму 157 572 грн. 00 коп.;

- сторони своєчасно та належним чином повідомлені судом про час та місце проведення цього судового засідання (ухвала суду від 30.06.2016 №913/761/16);

- присутній клопотання щодо технічної фіксації судового процесу не заявив;

- на адресу суду надійшло пояснення №12/52 від 11.07.2016 відповідача ПАТ «Краснодонвугілля» про відхилення позову, з доданням документів до матеріалів справи;

- матеріали справи та додатково надані були предметом розгляду у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані, заслухавши доводи та пояснення присутнього, та приймаючи до уваги, що:

- за позовною заявою №27 від 22.06.2016 позивач просить суд стягнути з відповідача суму 244 683 грн. 70 коп. заборгованості, із якої 157 542 грн. 00 коп. борг, 79 858 грн. 03 коп. сума інфляції станом на 01.06.2016 та 7 283 грн. 66 коп. 3% річних станом на 30.06.2016, а також витрати зі сплати судового збору у сумі 3670 грн. 26 коп., посилаючись на наступне;

- між ТОВ «Контакт» (позивачем), як постачальником, та ПАТ «Краснодонвугілля» (відповідачем), як покупцем був укладений договір №245/218-У/02-14КУЮ від 21.02.2014 (далі за текстом Договір), згідно з яким постачальник зобовязується передати, а покупець прийняти та сплатити матеріали (далі «ресурси») на умовах, передбачених цим Договором;

- згідно з п. 2.1. договору кількість, номенклатура ресурсів вказується в специфікаціях до цього Договору, які є його невідємною частиною (далі «Специфікація»);

- відповідно до видаткової накладної №185 від 14.10.2014 відповідачем 23.10.2014 був отриманий товар через ОСОБА_2 за довіреністю №1325 від 07.10.2014, строком дії до 17.10.2014, на загальну суму 157 542 грн. 00 коп., а саме:

- блок замка з КП 39 3КД90 16.07.170 у кількості 31 шт.;

- блок клапанний з КП 39 3КД90Т 11.07.020 у кількості 31 шт.;

- блок стічний з КП 39 1КД80.13.07.060-03 у кількості 92 шт.;

- згідно з п. 5 Специфікації від 21.03.2014 до договору строк оплати ресурсів здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту поставки ресурсів;

- відповідно до п. 7 Специфікації від 21.03.2014 до договору датою поставки вважається дата відвантаження ресурсів з відміткою в накладній;

- позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що він виконав свої обовязки за договором поставки в повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною №185 від 14.10.2014, але ресурси, передані за останньою відповідачеві, на цей час це не оплачені;

- на адресу суду надійшло пояснення №12/52 від 11.07.2016 відповідача ПАТ "Краснодонвугілля" про відхилення позову, з доданням документів до матеріалів справи;

- під час розгляду справи у цьому судовому засідання зясувалось, що представник позивача у судове засідання не прибув з невідомих причин, вимоги ухвали від 30.06.2016 №913/761/16 ним залишились невиконаними, бо витребувані документи до суду на цей час не надійшли;

- відповідач у своїх поясненнях №12/52 від 11.07.2016 проти позову заперечує, зазначивши наступне:

- згідно з п. 3.1. Договору Постачальник зобовязується поставити ресурси на умовах поставки, зазначених в Специфікаціях;

- п. 3.2. Договору передбачено, що терміни поставки ресурсів вказуються в специфікаціях. Поставка ТМЦ здійснюється тільки по листу заявці певними партіями і в певні терміни, які не перевищують загального терміну поставки за Договором;

- згідно з п. 3.3. Договору Постачальник має право здійснити поставку ресурсів в інші терміни виключно на підставі попередньої згоди Покупця в письмовій формі;

- підставою поставки ресурсів є Специфікація №614/1/03-14 від 21.03.2014, за якою Постачальник повинен був поставити Покупцеві ресурси з 4-х позицій на суму 674 622 грн. 00 коп. протягом 90 календарних днів з моменту підписання Специфікації, тобто 19.06.2014. В той час, як термін оплати ресурсів протягом 60 календарних днів з моменту поставки;

- будь яке листування з питання зміни дати поставки або зменшення обсягу поставки ресурсів у відповідача відсутнє;

- таким чином, у Позивача відсутні підстави для здійснення поставки ресурсів за видатковою накладною №185 від 14.10.2014 на суму 157 542 грн. 00 коп., крім того, що за цією видатковою накладною ресурси були передані особі ОСОБА_2 23.10.2014 під розпис за довіреністю №1325 від 07.10.2014, яка дійсна до 17.10.2014;

- відповідно до п.7.3. Договору у разі порушення строків або обсягів поставок ресурсів з Постачальника підлягає утриманню неустойка в розмірі 8% від вартості непоставлених в термін ресурсів, що складає 41 366 грн. 40 коп.;

- до того ж, відповідач на цей час знаходиться в скрутному матеріальному становищі, знаходячись в зоні дії АТО;

- згідно зі ст. 141 Закону України від 02.12.1997 №761/97-ВР "Про торгово - промислові палати в Україні", яка дає визначення форс - мажору, під яким слід розуміти надзвичайні та невідворотні обставини, які об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків щодо законодавчих та інших нормативних актів. Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово - промислові палати засвідчують форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини;

- товариством був отриманий сертифікат про настання обставин непереборної сили №2758/05-4 від 01.09.2014 року, за яким "Торгово - промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року для ПАТ "Краснодонвугілля" при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово - промисловою палатою України обставин непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо";

- ст. 10 Закону Верховної ради України від 02.09.2014 №1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" передбачено: "Протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України";

- згідно з Сертифікатом про настання обставин неперебоно сили №2758/05-4 від 01.09.2014 року "Торгово - промислова палата України засвідчує настання обставин непереборної сили з 01.08.2014 року ПАТ "Краснодонвугілля" при здійсненні господарської діяльності на території Луганської області. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово - промисловою палатою України обставин непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо";

- статтею 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язань, якщо доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили, подібна вимога передбачена і ч. 2 ст. 218 ГК України, крім того, на цей час відповідач знаходиться в процедурі банкрутства;

- щодо унормування господарського спору:

- за Інформаційним листом №01-06/928/2012 від 17.07.2012 Вищий господарський суд України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» з метою забезпечення правильної і однакової судової практики звернув увагу господарських судів на практику застосування судом касаційної інстанції у розгляді справ окремих норм Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), Господарського кодексу України (далі - ГК України) та інших актів законодавства, що містять норми матеріального права, а саме:

- на ч. 2 ст. 625 ЦК України у розгляді справ зі спорів, пов'язаних з визначенням суми боргу з урахуванням індексу інфляції;

- згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.;

- сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція) [див. постанову Вищого господарського суду України від 05.04.2011 № 23/466 та лист Верховного Суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997 № 62-97р];

- при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця (див. постанову Вищого господарського суду України від 01.02.2012 № 52/30);

- в силу приписів статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

- передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові;

- зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). При цьому чинне законодавство не пов'язує припинення грошового зобов'язання з наявністю судового рішення про стягнення боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних від простроченої суми чи відкриттям виконавчого провадження з примусового виконання такого рішення (див. постанови Верховного Суду України від 04.07.2011 № 13/210/10 та від 12.09.2011 № 6/433-42/183 і постанову Вищого господарського суду України від 16.03.2011 № 11/109);

- за п. 1.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» грошовим, за змістом статей 524, 533-535, 625 ЦК України, є виражене в грошових одиницях (національній валюті України чи в грошовому еквіваленті в іноземній валюті) зобов'язання сплатити гроші на користь іншої сторони, яка, відповідно, має право вимагати від боржника виконання його обов'язку;

- грошовим зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана оплатити поставлену продукцію, виконану роботу чи надану послугу в грошах, а друга сторона вправі вимагати від першої відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору;

- за п. 1.2. цієї постанови правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами статей 549-552, 611, 625 ЦК України;

- згідно з частиною другою статті 9 названого Кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Відповідні особливості щодо наслідків порушення грошових зобов'язань у зазначеній сфері визначено статтями 229-232, 234, 343 ГК України та нормами Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань";

- п 1.3. передбачено, що з урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу;

- з огляду на те, що згадану статтю 625 ЦК України вміщено в розділі 1 книги 5 цього Кодексу - "Загальні положення про зобов'язання", ця стаття застосовується до всіх грошових зобов'язань, якщо інше не передбачено спеціальними нормами, які регулюють відносини, пов'язані з виникненням, зміною чи припиненням окремих видів зобов'язань;

- за п. 1.6. грошові зобов'язання, як і будь-які інші цивільно-правові або господарські зобов'язання, можуть виникати з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України і статтею 174 ГК України;

- у п. 1.7 зазначено, що подання кредитором позовної заяви, адресованої господарському суду (а не боржнику) і надіслання останньому як відповідачеві копії такої заяви є складовими судової процедури, а не цивільних правовідносин, і відповідні дії не можуть розглядатися як вимога у розумінні зазначеної норми ЦК України;

- за п. 1.9. день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені;

- у п. 1.10. зазначено, водночас необхідно мати на увазі, що за приписом частини третьої статті 550 ЦК України кредитор не має права на неустойку (в тому числі пеню та штраф) у разі, якщо боржник згідно із статтею 617 цього Кодексу не відповідає за порушення зобов'язання;

- за п. 1.12 господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання. Якщо з поданого позивачем розрахунку неможливо з'ясувати, як саме обчислено заявлену до стягнення суму, суд може зобов'язати позивача подати більш повний та детальний розрахунок. При цьому суд в будь-якому випадку не позбавлений права зобов'язати відповідача здійснити і подати суду контррозрахунок (зокрема, якщо відповідач посилається на неправильність розрахунку, здійсненого позивачем);

- за п. 2.4. постанови судовий збір в разі зменшення судом розміру пені покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру;

- відповідно до 2.5. щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції;

- у п. 2.6. зазначається, що проценти на суму неустойки не нараховуються в силу прямої заборони законом такого нарахування (частина друга статті 550 ЦК України), тому що неустойка не є коштами, за користування якими здійснюється нарахування процентів річних згідно із законом;

- відповідно до п. 2.9. за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки;

- за п. 2.10. цієї постанови до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальна позовна давність в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України);

- відповідно до п. 3.2. розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція);

- за п. 3.4. до вимог про стягнення суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України);

- за п. 4.3. до вимог про стягнення сум процентів, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 названого Кодексу);

- під час судового засідання з'ясувалось, що позивач не виконав вимоги суду за ухвалою від 30.06.2016 №913/761/16 щодо надання суду витребуваних додаткових доказів, причини невиконання приписів суду позивачем суду невідомі;

- відповідач подав до суду вищезазначені пояснення від імені Приватного акціонерного товариства "Краснодонвугілля" без пояснень та обгрунтування зміни в його організаціно-правововому статусі, в той час, як за позовом і даною справою відповідачем є Публічне акціонерне товариство "Краснодонвугілля";

- отже, на цей час виникає необхідність і у додатковому з'ясуванні питання належного статусу відповідача, в тому числі щодо наяності факту правонаступництва за ст. 25 ГПК України;

- до того ж, пояснення №12/52 від 11.07.2016 відповідача, за усним поясненням його представника, не надсилались позивачу з огляду на те, що він його збирався вручити представнику позивача перед цим судовим засіданням; отже, позиція позивача щодо відхилення позову відповідачем на цей час суду ще невідома;

- суд, розглянувши, дослідивши та оцінивши обставини справи, та, враховуючи вищевикладене, дійшов висновку щодо відкладення розгляду справи відповідно до ст. 77 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 77, 86 ГПК України, п. п. 1.1 - 1.3, 1.6, 1.7, 1.9, 1.10, 1.12, 2.4-2.6, 2.9, 2.10, 3.2, 3.4, 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», Інформаційного листа №01-06/928/2012 від 17.07.2012 Вищого господарського суду України «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права», суд

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 12 годин 40 хвилин 27.07.2016.

2. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, 5, кім. № 109 (суддя Кривохижа Т.Г.).

3. Зобовязати вдруге позивача надати:

- письмове пояснення з приводу дати поставки продукції відповідно до видаткової накладної №185 від 14.10.2014 (отримано відповідачем 23.10.2014 за довіреністю строком дії до 17.10.2014);

- письмові пояснення на відзив (пояснення) відповідача, документальне підтвердження та нормативне обґрунтування викладених у поясненнях доводів;

- оригінали документів, які додані до позовної заяви у копіях, для огляду у судовому засіданні;

- уточнений детальний розрахунок суми 3% річних та належний розрахунок інфляційних втрат з урахуванням пункту 3.2 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань з визначенням періоду заборгованості по інфляційних втратах місяцями.

4. Зобовязати відповідача надати суду:

- докази надіслання пояснення №12/52 від 11.07.2016 позивачу;

- свій розрахунок позовної суми у разі заперечень проти сум позову;

- докази виконання приписів п. 8.2. Договору;

- докази реорганізації разом з належним клопотанням (заявою), з посиланням на ст. 25 ГПК України про правонаступництво.

Визнати явку представників сторін в судове засідання обовязковою.

Звертаємо увагу сторін, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог п. 2 ст. 36 ГПК України. Крім того, п.5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Відповідно до п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону, у т.ч. ненадання витребуваних судом документів, зі сторін може бути стягнено штраф.

Інформація про час і місце судового засідання додатково розміщена на сторінці суду (у розділі Новини та події суду) офіційного веб-порталу Судова влада в Україні в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/).

Суд доводить до відома учасників судового процесу, що вони мають право отримувати процесуальні документи в електронному вигляді відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 31.05.2013 № 72 Про реалізацію проекту щодо обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.

Суддя Т.Г. Кривохижа