УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.07.2016Справа № 910/12564/16

Суддя Андреїшина І.О., розглянувши

позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіма В.Ю.»

про розірвання договору та повернення майна

УСТАНОВИЛА:

Регіональне відділення Фонду державного майна України звернулося до Господарського суду м. Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Максіма В.Ю.», згідно з якою просить суд:

- розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 19.05.2006 р. № 3144, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву () та ТОВ «Максіма В.Ю.» ();

- зобов'язати ТОВ «Максіма В.Ю.» повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна по м. Києву державне нерухоме майно, загальною площею 366,00 кв.м., що розміщене в будівлі Головного вокзалу (Центральний) за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1, яке перебуває на балансі Вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

- стягнути з ТОВ «Максіма В.Ю.» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 756,00 грн.

Розглянувши зазначену позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес; у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі; порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору; не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; до винесення ухвали про порушення провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору.

Суддя повертає позовну заяву не пізніше трьох днів з дня її надходження, про що виносить ухвалу. Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущенного порушення.

З поданої до суду позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем не додано належних доказів сплати судового збору.

Законом України N 3674-VI від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який вступив в силу з 01.11.2011 р., встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється на рівні одного розміру мінімальної заробітної плати.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України» встановлено у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 гривень.

У відповідності до п. 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Дослідивши матеріали позовної заяви вих. № 30-10/4869 від 27.04.2016 р. (вхід. № 12564/16 від 11.07.2016 р.) вбачається, що позивачем не надано жодного доказу сплати судового збору, натомість позивач у позові просив суд стягнути з ТОВ «Максіма В.Ю.» на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2 756,00 грн. При цьому, 11.07.2016 р. через відділ діловодства господарського суду позивач подав клопотання, згідно з яким просить суд відстрочити сплату судового збору до винесення рішення Господарським судом м. Києва, посилаючись на те, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву утримується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так, тимчасовим кошторисом на 2016 р. закладено 1 400,00 грн. (інші поточні видатки) на сплату, зокрема, судового збору. Оскільки станом на 06.07.2016 р. кошти не надійшли, у Регіонального відділення відсутні грошові кошти на сплату судового збору.

У відповідності до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно з ч. 2 п. 2.22. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК, а саме: статтею 435, пунктом 4 частини першої статті 63, пунктом 3 частини першої статті 97, пунктом 4 частини першої статті 1113, частиною другою і пунктом 1 частини четвертої статті 11120, пунктом 3 частини шостої статті 113, частиною п'ятою статті 1222, частиною п'ятою статті 1228. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору (сплата його не до спеціального фонду Державного бюджету України або в меншому розмірі, ніж необхідно), то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд відхиляє клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору, оскільки ним не доведено і не подано доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі станом на день подачі позову 11.07.2016 р. При цьому, господарський суд зауважує, що надані позивачем копії тимчасового кошторису на перший квартал 2016 р. та банківська виписка по рахунках за 08.02.2016 р. (сформовано 09.02.2016 р.) не є належними доказами скрутного майнового стану позивача станом на день звернення з позовом до суду - 11.07.2016 р. Також, позивач не надав суду кошторису на 2016 рік та доказів, що ним були здійснені звернення до відповідної установи Державної казначейської служби України щодо бюджетних видатків для сплати судового збору.

Крім того, господарський суд не має можливості врахувати майновий стан відповідача - ТОВ «Максіма В.Ю.» для задоволення клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору за подання позову.

У відповідності до пункту 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, позивачем при зверненні з даним позовом до суду не дотримано вимог п. 4 ст. 63 ГПК України, у зв'язку з чим Господарський суд м. Києва дійшов висновку про повернення позовної заяви позивачу без розгляду на дооформлення.

Керуючись пунктом 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИЛА:

Повернути позовну заяву без розгляду на дооформлення.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою для повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до Господарського суду міста Києва з позовом.

Суддя І.О. Андреїшина

Інформацію щодо руху справи можна отримати в інформаційному центрі Господарського суду міста Києва за тел. 284-18-98 та на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.