КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"12" липня 2016 р. Справа №925/519/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016

у справі №925/519/16 (суддя Спаських Н.М.)

за позовом Фермерського господарства «Назаренків»

до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Таганчанська сільська рада

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 у справі №925/519/16 позов Фермерського господарства «Назаренків» (далі, позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (далі, відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Таганчанська сільська рада (далі, третя особа) про визнання додаткової угоди укладеною задоволено повністю.

Визнано укладеною з 18 травня 2016 року між Головним управління Держгеокадастру у Черкаській області та Фермерським господарством «Назаренків» додаткову угоду до укладеного між Канівською районною державною адміністрацією і Фермерським господарством «Назаренків» договору оренди землі від 16.05.2006, зареєстрованого у Канівському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 17.05.2006 за №07, про поновлення цього договору на 10 років на тих самих умовах, які були передбачені цим договором та додатковим договором про внесення змін від 02.03.2009, зареєстрованого у Канівському районному відділі Черкаської регіональної філії центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 02.03.2009 №02.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх.№09-08.3/6426/16 від 11.07.2016), відповідно до якої просить рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 у справі №925/519/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області у справі №925/519/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Згідно частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюються у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Так, станом на 1 січня 2016 року відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір мінімальної заробітної плати складає 1 378,00 грн.

Колегія суддів, розглянувши подану скаржником апеляційну скаргу та додані до неї документи, встановила, що до останньої не додано доказів сплати апелянтом судового збору, однак додане клопотання про відстрочку сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 у справі №925/519/16 у зв'язку з відсутністю відповідного бюджетного фінансування.

Розглянувши заявлене апелянтом клопотання, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону України «Про судовий збір») і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону України «Про судовий збір») господарським судам слід враховувати наступне:

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Водночас, статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати (пункт 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

Колегія суддів зазначає, що у апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних обставин, які б вказували на скрутне матеріальне становище останнього, а також до матеріалів апеляційної скарги не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що майновий стан апелянта перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, клопотання апелянта про відстрочку сплати судового збору не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості.

Згідно частини 4 статті 97 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 вказаної статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

З огляду на вищевикладене, керуючись статтями 86, 94, пунктом 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Повернути Головному управлінню Держгеокадастру у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 131; ) апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Черкаської області від 14.06.2016 у справі №925/519/16 та додані до неї документи без розгляду.

2. Матеріали справи №925/519/16 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко