номер провадження справи 14/68/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.07.2016 Справа № 908/1673/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянувши заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про забезпечення позову у справі

за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (адреса - 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (адреса - 71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, буд.17, офіс 5-1, а/с 376)

про стягнення суми 24 070 096,35 грн.,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

21 червня 2016 року Позивач - Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Відповідача - ОСОБА_1 підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради про стягнення заборгованості за надані послуги з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії за Договором №12Т-13 від 23.04.2013р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.06.2016р. порушено провадження у справі №908/1673/16. Розгляд справи призначено на 13.07.2016р.

07.07.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про забезпечення позову.

В заяві ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «ЗАЕС» зазначає, що невжиття нищезазначених заходів забезпечення позову може утруднити та зробити неможливим виконання рішення господарського суду Запорізької області, тому просить в якості забезпечення позову заборонити Енергодарській міській раді, як власнику, вчиняти наступні дії, що стосуються предмету спору за позовною заявою:

- припинення юридичної особи Комунальне підприємство «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради ;

- зменшувати статутний капітал ОСОБА_1 підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради;

- відчужувати, вилучати, знищувати або зменшувати вартість рухомого та нерухомого майна ОСОБА_1 підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, у тому числі майна, яке передано в господарське відання Відповідачу й необхідного для здійснення ліцензованих видів діяльності та отримання прибутку.

Імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, на думку Позивача полягає у наступному.

Для забезпечення мешканців м. Енергодар тепловою енергією, між ВП «Запорізька АЕС» та КП «ВК «Тепло-Водоканал» як ліцензійним виконавцем комунальних послуг, було укладено низку договорів, предметом яких було надання останньому послуг з постачання водяної пари та гарячої води. На даний час заборгованість КП «ВК «Тепло-Водоканал» перед ВП «Запорізька АЕС» становить 23 624 591,14 грн. рішеннями Енергодарської міської ради №48 від 29.03.2013р., №167 від 29.05.2013р. зменшено статутний капітал КП «ВК «Тепло-Водоканал», вилучено із нього комунальне майно та одночасно передано в господарське відання ОСОБА_1 підприємству «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, яке визначено виконавцем житлово-комунальних послуг.

Рішенням №23 від 27.12.2013р. КП «ВК «Тепло-Водоканал» припинено шляхом ліквідації. В подальшому, рішенням №54 від 21.08.2014р. Енергодарська міська рада скасувала рішення №23 від 27.12.2013р., однак на даний час КП «ВК «Тепло-Водоканал» фактично є банкрутом. Не маючи власної матеріальної бази КП «ВК «Тепло-Водоканал» позбавлено можливості функціонувати та отримувати прибуток.

Отже, приймаючи низку вищезазначених рішень, Енергодарська міська рада, фактично припинила роботу власного комунального підприємства, позбавила можливості провадити основні види діяльності з надання житлово-комунальних послуг і, як наслідок, позбавила можливості розраховуватись за власними зобовязаннями.

Наприкінці січня 2016 року ВП «ЗАЕС» стало відомо, що Енергодарською міською радою прийнято рішення №26 від 29.01.2016р. «Про створення комунального підприємства «Комунальні системи» Енергодарської міської ради». На зазначене підприємство покладено завдання зі здійснення поточних та капітальних ремонтів теплових мереж, виробництво питної води (централізоване водопостачання), збір та переобладнання стічних вод (централізоване водовідведення), а також постачання пари, гарячої води (централізоване опалення).

Відтак, у ВП «Запорізька АЕС» виникають підстави вважати, що Енергодарська міська рада, як власник діючого комунального підприємства КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради, не вживаючи дієвих заходів для можливості КП «ПКВ» ЕМР здійснювати розрахунки перед ВП «ЗАЕС» за отриману та реалізовану теплову енергію може позбутися даного тягара з місцевого бюджету шляхом подальшого зменшення статутного капіталу КП «ПКВ» ЕМР, передачею майнового комплексу новому комунальному підприємству та визначення його новим виконавцем житлово-комунальних послуг.

За приписами ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обовязковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими повязується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно з п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Розглянувши заяву ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» про забезпечення позову та здійснивши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, суд приходить до переконання, що заява Позивача не містить жодного обґрунтованого припущення, заявником не надано належних доказів на підтвердження того, що існують обставини, які дійсно можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення. Крім того, заява заснована лише на припущенні можливості вчинення ОСОБА_1 підприємством «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради дій, направлених на зменшення статутного капіталу Боржника, передача його майна іншому комунальному підприємству, а також припинення юридичної особи, без надання належних та допустимих засобів доказування в обґрунтування припущення, як то передбачено нормами чинного законодавства України.

Таеож, слід зазначити, що вжиття передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову є правом суду, а не його обовязком.

За викладених обставин заява ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 66, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» про забезпечення позову у справі № 908/1673/16 за позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» до ОСОБА_1 підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради про стягнення заборгованості відмовити.

Суддя Л.М. Сушко