ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

07.07.2016р. Справа № 905/3571/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали заяви ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 23.06.2016р. №03-16/282 про розстрочку виконання рішення по справі:

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків

до відповідача: ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ, Донецька область

про стягнення 237 059 грн. 72 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - особисто.

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 1 від 04.01.2016р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.03.2016р. позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків до ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ, Донецька область про стягнення заборгованості в сумі 237 059 грн. 72 коп. задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Котляревського, б.22, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (61009, м. Харків, пр. Московський, б.254В/62, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість за договором оренди нерухомого майна №24/04-13 від 20.05.2013р. в розмірі 25 181,79грн., інфляційні витрати в розмірі 25 180,83 грн., 3% річних в розмірі 3091,36 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Котляревського, б.22, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (61009, м. Харків, пр. Московський, б.254В/62, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість за договором на відшкодування витрат ФОП ОСОБА_2, повязаних з утриманням орендованого приміщення від 18.11.2013р. в розмірі 2955,71грн., інфляційні витрати в розмірі 2287,72 грн., 3% річних в розмірі 168,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Котляревського, б.22, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (61009, м. Харків, пр. Московський, б.254В/62, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість за договором оренди нерухомого майна №4/2014 від 01.01.2014р. в розмірі 82661,50грн., інфляційні витрати в розмірі 49378,25грн., 3% річних в розмірі 3507,51 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Котляревського, б.22, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (61009, м. Харків, пр. Московський, б.254В/62, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість за договором на відшкодування витрат ФОП ОСОБА_2, повязаних з утриманням орендованого приміщення №5/2014 від 01.01.2014р. в розмірі 13516,17грн., інфляційні витрати в розмірі 9679,63 грн., 3% річних в розмірі 683,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ (85300, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Котляревського, б.22, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Харків (61009, м. Харків, пр. Московський, б.254В/62, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) витрати по сплаті судового збору в сумі 3555,89грн.

На виконання даного рішення судом 29.03.2016р. були видані відповідні накази.

Постановою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ Донецької області на рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2016р. у справі №905/3571/15 задоволено частково.

Рішення Господарського суду Донецької області від 15.03.2016р. у справі №905/3571/15 скасовано в частині стягнення з ОСОБА_1 регіональної служби державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті, м. Красноармійськ Донецької області заборгованості з орендної плати в сумі 10 666,00грн., інфляційних витрат в сумі 5 077,02грн., 3% річних в сумі 335,76грн. за Договором оренди нерухомого майна №4/2014 від 01.01.2014р. та інфляційних витрат в сумі 267,82грн. за Договором на відшкодування витрат, повязаних з утриманням орендованих приміщень №5/2014 від 01.01.2014р.

На виконання даного рішення Господарським судом Донецької області 26.05.2016р. були видані відповідні накази.

У звязку з закінченням повноважень судді Тоцького С.В., для розгляду вказаної заяви проведено повторний автоматичний розподіл справи №905/3571/15. Протоколом автоматизованого визначення складу від 10.06.2016р. призначено суддю Мельниченко Ю.С.

27.06.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області від ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті надійшла заява від 23.06.2016р. №03-16/282 про розстрочку виконання рішення по справі №905/3571/15.

Розглядаючи дану заяву, суд виходить з наступного.

За приписами ст.ст. 124, 129 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України, обовязковість рішень суду є однією з засад судочинства, що узгоджується зі ст. 115 Господарського процесуального кодексу України. Отже, виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист.

Разом з тим, відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

За змістом наведеної норми, відстрочення є правом суду, яке ним реалізується у будь-який час набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст.121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки виконання рішення. Проте вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Аналогічну позицію викладено в постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України.

Виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку повязує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Отже заявник, повинен подати до заяви про відстрочку виконання рішення належні докази на її обґрунтування.

Чинним господарським процесуальним законодавством не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст.ст. 33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Обґрунтовуючи необхідність задоволення вимог поданої заяви, ОСОБА_1 регіональна служба державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті посилається на погіршення свого фінансового становища, фактичне проведення Антитерористичної операції в Донецькій області, що вплинуло на роботу та фінансовий стан відповідача, неможливість погасити заборгованість відразу.

За змістом заяви ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про розстрочку виконання рішення по справі, строк 5 місяців, на який відповідач просить розстрочити виконання рішення обумовлений тим, що на даний час фінансова ситуація відповідача значно поліпшилась, обсяги послуг збільшились, як наслідок збільшились надходження до спеціального фонду Державного бюджету України та стабілізувався дохід.

Нормативно твердження відповідача ґрунтуються на приписах ст.ст. 22, 121 Господарського процесуального кодексу України.

В підтвердження наведених обставин, заявник надав суду копію листа від 31.05.2016р № 05-37/357 Управління Державної казначейської служби України у м. Донецьку Донецької області, згідно якого з липня 2014 року управління зупинило роботу у звязку з проведенням активної фази АТО та поновило свою роботу у м. Маріуполі 22 серпня 2014 року для проведення видатків відповідно окремого доручення Кабінету міністрів України; копію звітів про надходження і використання коштів, отриманих як плата за послуги за 2015р. та 1 квартал 2016р.; копії виписок по рахунку відповідача за червень 2016р.; середньомісячний розрахунок обовязків витрат спеціального фонду за 2016р.; власні надходження згідно виписки ДКСУ за червень 2016 року по спеціальному рахунку 6070.

При цьому, заявником не надано переліку всіх рахунків, які є у ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті. Будь-які фінансові документи, які підтверджують відсутність грошових коштів на поточних рахунках заявника або вказують на розмір заборгованості підприємства перед іншими юридичними особами, заявником надано не було. Наведені процесуальні документи, що були надані заявником (відповідачем) в якості доказу неможливості оплати позивачу присудженої до стягнення господарським судом Донецької області суми, не можуть бути підставою для розстрочки судового рішення, оскільки не підтверджують важкий фінансовий стан підприємства.

Підприємництво, як вид господарської діяльності, що здійснюється відповідачем, згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України за своєю сутністю передбачає несення ним певних ризиків, з огляду на що, посилання боржника на наявність у нього кредиторської заборгованості не є винятковим випадком у розумінні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, який ускладнює виконання рішення суду або призводить до неможливості його виконання.

Крім того, враховуючи вищеозначену норму процесуального законодавства, висновки, викладені у п.7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року №9, суд не вбачає винятковості обставин, на які посилається заявник як на підставу рострочки виконання цього судового рішення, оскільки вони не свідчать про надмірність присудженої до стягнення суми та неможливість її сплати одноразово. До того ж, не надано доказів, підтверджуючих відсутність грошових коштів у заявника у сумі, що постановлена рішенням суду від 25.02.2016р. у справі №905/3218/15 до стягнення, як на момент виникнення заборгованості, так і на даний час, з фактичних обставин таке не вбачається.

Крім того, боржником належним чином не обґрунтовано термін 5 місяців, на який слід розстрочити виконання судового рішення.

Отже, посилання відповідача у цьому спірному випадку на погіршення свого фінансового становища у звязку з проведенням АТО не є переконливим та законним підґрунтям для невиконання господарських зобовязань та не може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду.

Інших суттєвих причин та доказів неможливості або складності процедури виконання рішення суду, а також інших обставин виняткового характеру, які могли б слугувати підставою для розстрочки виконання рішення суду заявником не надано, судом не встановлено.

07.07.2016р. через канцелярію господарського суду Донецької області позивач надав пояснення до заяви про розстрочку виконання рішення по справі, згідно яких позивач вважає заяву відповідача необґрунтованою, незаконною та такою, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги заявника ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті про розстрочку виконання рішення по справі №905/3571/15, строком на 5 місяців, є необґрунтованими та недоцільними, а тому такими, що підлягають залишенню без задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 42 Господарського кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 43, 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу України, беручи до уваги приписи постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 регіональної служби державного ветиринарно-санітарного контролю та нагляду на державному кордоні та транспорті від 23.06.2016р. №03-16/282 про розстрочку виконання рішення по справі №905/3571/15, залишити без задоволення.

Суддя Ю.С. Мельниченко