РІШЕННЯ

05 липня 2016 року Справа № 913/613/16

Провадження №6/913/613/16

За позовом ОСОБА_1, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області,

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса, с. Кам'янка Новопсковського району Луганської області,

про зобов'язання виплати вартості частки майна пропорційно долі в статутному капіталі товариства

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 24.12.1996, ОСОБА_3, довіреність №175 від 03.05.2016;

від відповідача - Матвєєва Т.С., довіреність б/н від 01.04.2016.

ВСТАНОВИВ:

Представником відповідача 05.07.2016 до суду було подано клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, яке судом задоволено.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про зобов'язання відповідача виплатити позивачу грошову суму пропорційну в статутному капіталі та частки прибутку, одержаного Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса в 2014 році.

Позивачем 04.07.2016 р. до суду подані письмові пояснення по суті заявлених вимог за якими наведено обґрунтування заявлених вимог з посиланням на норми ст.ст. 54, 64 Закону України «Про господарські товариства», а також практику Верховного Суду України щодо порядку та способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виключенні з товариства.

Також, позивачем зазначено, що товариство зобов'язано виплатити йому 283 360,00 грн., що є 1% від вартості частини майна товариства та 167 220,00 грн., що є 1% від прибутку, одержаного товариством за 9 місяців 2014 року, а разом 450 580,00 грн.

Крім цього, позивачем вказано на те, що його позбавили права власності на відповідну частку в статутному фонді товариства, що дає підстави для захисту майнових прав учасника в разі їх порушення.

Подані позивачем письмові пояснення долучені до матеріалів справи та прийняті судом до відома.

Відповідачем 05.07.2016 р. до господарського суду подані письмові пояснення з додатком копії свідоцтва про реєстрацію товариства та статуту (реєстрація від 21.10.2014 р.).

Так, відповідачем, зокрема вказано, що датою виключення ОСОБА_1 зі складу учасників товариства слід вважати 01.10.2014 р., оскільки таке рішення було прийнято зборами учасників товариства та зафіксоване протоколом №6 від 01.10.2014 р.

Крім цього, на думку відповідача відсутні належні докази внесення позивачем відповідних грошових коштів в статутний капітал товариства.

Пояснення відповідача долучені судом до матеріалів справи та прийняті до відома.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали позовні вимоги та зазначили, що вимоги за позовом є майновими.

Представник відповідача проти позову заперечив та вказав на те, що позов є необґрунтованим, в тому числі, і внаслідок того, що фактично вимоги позивача є майновими, а за позовом заявлені немайнові вимоги.

Так, відповідач за запереченнями (надані до суду 17.06.2016 р.) та поясненнями (здано до суду 05.07.2016 р.) проти позову заперечує та, зокрема, зазначає, що в період з 29.07.2013 по 01.10.2014р. у СТОВ ім. Енгельса діяв в установленому порядку зареєстрований статут товариства, серед учасників якого був і громадянин ОСОБА_1 (володів 1% статутного капіталу товариства).

Протоколом позачергових зборів учасників СТОВ ім. Енгельса №4 від 10.07.2014 збільшено статутний капітал товариства відповідача за рахунок додаткових грошових внесків учасників та зобов'язано учасників внести свої вклади до 31.07.2014 на банківський рахунок товариства пропорційно їх часткам у статутному капіталі.

Станом на 14.08.2014 року згідно бухгалтерського обліку товариства, ОСОБА_1, передбачений протоколом позачергових зборів учасників товариства грошовий внесок внесений не був.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_1 своїх статутних обов'язків та ухиленням від підписання нової редакції Статуту товариства, протоколом позачергових зборів учасників СТОВ ім. Енгельса №6 від 01.10.2014 . ОСОБА_1 було виключено зі складу СТОВ ім. Енгельса разом з його часткою 1%.

Також, відповідач зазначає, що починаючи з 01.10.2014 позивач не звертався до відповідача з вимогою щодо виплати вартості частки майна у статутному фонді товариства.

Як вбачається з тексту позовної заяви та пояснень, в обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що був членом СТОВ ім.. Енгельса з часткою в статутному капіталі, яка дорівнювала 1%.

Рішенням позачергових зборів учасників товариства від 01.10.2014 позивача було виключено зі складу учасників товариства разом із часткою в 1%, і вказане рішення оформлене протоколом №6 від 01.10.2014.

При цьому рішення про розрахунок із позивачем у зв'язку із виключенням з товариства відповідачем не прийнялося та відповідні кошти позивачу виплачені не були.

Згідно п. 4.5 статуту товариства у разі виходу з товариства учаснику виплачується вартість його частки в статутному фонді. Виплата проводиться після затвердження звіту за рік, в який він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та згодою зборів товариства частка учасника, що виходить з товариства повертається йому повністю або частково в натуральній формі.

Згідно довідки Державної служби статистики України №114 від 06.04.2016 р. чистий прибуток товариства у 2014 році склав 22 296 тис. грн., первісна вартість основних засобів у 2014 році склала 28 336 тис. грн.

В той же час, позивач вважає, що захистити його майнові права можливо шляхом зобов'язання відповідача здійснити певні дії, а саме - зобов'язати відповідача виплатити позивачу грошову суму пропорційну в статутному капіталі та частки прибутку, одержаного Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса в 2014 році.

Виходячи з наведеного, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми ст. ст. 54,64 Закону України «Про господарські товариства», ст.ст.148, 190 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову заперечив з підстав, наведених у заперечення і поясненнях, які в тому числі були наведені вище.

Оцінивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин. У їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до установчого договору про створення СТОВ ім. Енгельса від 27.05.2002 р. фізичними особами було прийнято рішення про створення товариства.

На момент створення товариства позивач у справі - ОСОБА_1 мав частку в статутному фонді в розмірі 51%, що дорівнювала 7 140,00 грн., а статутний фонд товариства становив 14 000,00 грн.

Аналогічні положення були внесені і в Статут товариства, затвердженого протоколом загальних зборів учасників №1 від 27.05.2002 р.

У ч.1 ст. 113 Цивільного кодексу України врегульовано, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. При цьому, згідно п.п.1,2 ч.1 ст.117 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства зобов'язані, зокрема, додержуватися установчого документа товариства та виконувати рішення загальних зборів та виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі ті, що пов'язані з майновою участю, а також робити вклади (оплачувати акції) у розмірі, в порядку та засобами, що передбачені установчим документом.

Відповідно до ч.1 ст.140 Цивільного кодексу України товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом. У частині 2 цієї ж статті визначено, що учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов'язаннями і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів. Учасники товариства, які не повністю внесли вклади, несуть солідарну відповідальність за його зобов'язаннями у межах вартості невнесеної частини вкладу кожного з учасників. Аналогічні положення містяться і в ст.50 Закону України "Про господарські товариства".

Установчим документом товариства з обмеженою відповідальністю є статут (ч.1 ст.143 Цивільного кодексу України ).

Згідно частини 1 ст.144 Цивільного кодексу України статутний капітал товариства з обмеженою відповідальністю складається із вкладів його учасників. Розмір статутного капіталу дорівнює сумі вартості таких вкладів. Статутний капітал товариства визначає мінімальний розмір майна товариства, що гарантує інтереси його кредиторів.

Згідно п. 1.3 статуту СТОВ ім. Енгельса (нова редакція) зареєстрованого 29.07.2013 року учасниками товариства є :

- Публічне товариство з відповідальністю обмеженою акціями Укрлендфарминг ПЛС (UKRLANDFARMING PLC), ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена Хвиля», ОСОБА_1

Згідно п. 4.4 Статуту статутний капітал формується за рахунок вкладів учасників та становить 14 000,00 грн., з яких:

- Публічне товариство з відповідальністю обмеженою акціями Укрлендфарминг ПЛС (UKRLANDFARMING PLC) - 13 720,00 грн. (98%);

- ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена Хвиля» - 140,00 грн. ( 1%);

- ОСОБА_1 - 140,00 грн. (1%).

В той же час зазначено, що рішення щодо зміни Статутного капіталу набирають чинності з моменту реєстрації відповідних змін та доповнень до Статуту.

Відповідно до п. 5.3.2 питання щодо внесення змін до Статуту, зміна розміру його статутного капіталу відноситься до компетенції загальних зборів товариства.

Згідно п. 5.3.11 питання щодо виключення учасника з товариства також відноситься до компетенції загальних зборів товариства.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Представники учасників можуть бути постійними або призначеними на певний строк. Учасник вправі в будь-який час замінити свого представника у загальних зборах учасників, сповістивши про це інших учасників. Учасник товариства з обмеженою відповідальністю вправі передати свої повноваження на зборах іншому учаснику або представникові іншого учасника товариства. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному (складеному) капіталі.

За п. 5.4.1 Статуту товариства встановлено, що збори учасників визнаються повноважними, якщо на них присутні учасники), які у сукупності володіють більш ніж 60% голосів.

Рішенням загальних зборів товариства від 10.07.2014 за протоколом №4 та додатком №1 до протоколу за участю учасників, що володіють у сукупності 99% за питанням 4 порядку денного зборів було прийнято рішення про збільшення статутного капіталу СТОВ ім. Енгельса до 1 000 000 грн. за рахунок додаткових грошових внесків учасників та зобов'язання учасників внести свої вклади до 31 липня 2014 року на банківських рахунок товариства пропорційно їх часткам у статутному капіталі (UKRLANDFARMING PLC - 966 280,00 грн., ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена хвиля - 9860,00 грн., ОСОБА_1 - 9860,00)

Вказане рішення за зазначеним протоколом на момент розгляду справи не було визнано ані недійсним, ані скасованим.

Також, було вирішено, у зв'язку із збільшенням статутного капіталу внести зміни та доповнення до статуту й затвердити його в новій редакції.

Учасниками UKRLANDFARMING PLC та ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена хвиля» відповідні кошти були внесені до статутного капіталу товариства, що підтверджується платіжними дорученнями №1 від 28.07.2014 і № 3009 від 18.07.2014 відповідно.

В той же час, ОСОБА_1 товариством було направлено повідомлення про необхідність внесення грошових коштів у зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства за №109 від 10.07.2014, яке останнім отримано, що підтверджується відміткою органу поштового зв'язку на повідомленні про вручення поштового відправлення від 31.07.2014, і даний факт позивачем не оспорюється.

В той же час, 16.07.2014 працівниками товариства було складено акт про відмову учасника ОСОБА_1 від підписання нової редакції Статуту товариства. Також, складено довідку № 134 від 14.08.2014 про те, що ОСОБА_1 станом на момент реєстрації довідки не вніс відповідний внесок у зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства.

Рішенням позачергових зборів учасників товариства від 01.10.2014 за протоколом №6 за участю UKRLANDFARMING PLC та ТОВ «Виробниче підприємство «Зелена хвиля» за п. 3 порядку денного було вирішено виключити ОСОБА_1 зі складу часників разом із його часткою в 1%. Позивачем вказане рішення не оспорюється.

Також, за п. 4 порядку денного зазначених зборів було вирішено внести зміни та доповнення до статуту товариства й затвердити його в новій редакції.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем рішення про виплату позивачу вартості частини майна товариства, пропорційно його частці у статутному капіталі не приймалося, доказів виплати відповідних сум до суду не надано.

Згідно з ст. 88 ГК України учасники господарського товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Згідно ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди), право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Відповідно до статті 148 ЦК України та статті 10 Закону України "Про господарські товариства" учасник ТОВ (ТДВ) має право у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням загальних зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є такими, що суперечать чинному законодавству. Встановлюючи момент виходу учасника з товариства, господарським судам слід враховувати, що таким моментом є дата спливу строку, передбаченого частиною першою статті 148 ЦК України, або інша дата, зазначена у заяві учасника, якщо така дата визначена з дотриманням вимог цієї норми ЦК України.

Як свідчать матеріали справи та було наведено вище, ОСОБА_1 було виключено зі складу учасників СТОВ ім. Енгельса на підставі рішення позачергових загальних зборів товариства за протоколом №6 від 01.10.2014 р.

Відповідно до ст. 7 Закону України « Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (в редакції на цей час та на момент проведення загальних зборів) зазначено, що зміни, які сталися в установчих документах товариства і які підлягають державній реєстрації у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

В той же час, згідно цього закону, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вносяться відомості про засновників (учасників) юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 83 ГК України зміни, які сталися в установчих документах господарського товариства і які вносяться до державного реєстру, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства. Господарське товариство зобов'язане у п'ятиденний строк повідомити орган, що здійснив реєстрацію, про зміни в установчих документах товариства.

Згідно із ч. 5 ст. 89 ЦК України зміни до установчих документів юридичної особи набирають чинності для третіх осіб з дня їх державної реєстрації.

Враховуючи зазначене слід вважати, що зміни до статуту товариства, пов'язані зі зміною складу учасників цього товариства, набирають чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру.

В даному випадку, державна реєстрація змін до установчих документів відповідача щодо виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1 була здійснена 21.10.2014 р., про що, в тому числі, свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, доданий позивачем до позову, а також Спеціальні витяги з Єдиного державного реєстру станом на 20.10.2014 р. і 21.10.2014 р.

Згідно ст. 54 Закону України «Про господарські товариства» при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після

затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

Учаснику, який вибув, виплачується належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту його виходу. Майно, передане учасником товариству тільки в користування, повертається в натуральній формі без винагороди.

В той же час, Статут відповідача не містить положень щодо порядку виходу учасника товариства та способу обчислення вартості частки майна в статутному капіталі.

Відповідно до п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. №13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» зазначено, що при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

У разі, якщо учасник не повністю вніс (не повністю оплатив) свій вклад до статутного капіталу товариства, йому виплачується дійсна вартість частки пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу.

Тобто, наведеними вище нормами чинного законодавства встановлений обов'язок товариства здійснити виплату учаснику товариства, який вибув, вартість частки майна пропорційно внесеній (оплаченій) частині вкладу.

Наведене також свідчить про те, що позивач фактично має право на отримання відповідних коштів, тобто такі вимоги носять майновий характер, про що також було зазначено позивачем особисто в судовому засіданні 05.07.2016 р.

Згідно з ст. 2 ГПК України підприємства та організації звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Право на захист прав та охоронюваних законом інтересів кореспондується з повноваженнями суду, які передбачені, зокрема, Законом України "Про судоустрій України", щодо їх захисту.

Згідно з приписами частини другої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі.

Способи захисту цивільного права та інтересів визначені у статті 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

За змістом частини третьої статті 16 ЦК України суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Так, під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Позивачем заявлені вимоги про зобов'язання відповідача виплатити позивачу грошову суму пропорційну вартості в статутному капіталі та частки прибутку, одержаного Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю ім. Енгельса в 2014 році.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав.

В даному випадку метою позивача є отримання відповідних коштів.

Заявлені вимоги і рішення за їх розглядом повинні відновлювати порушене майнове право позивача, але в даному випадку заявлені вимоги не відновлюють право позивача на отримання грошових коштів, оскільки мають немайновий характер та лише зобов'язують товариство на вчинення певних дій і не приводять до юридичної дії щодо отримання матеріальних коштів.

Тому, такий спосіб захисту не відповідає способам, встановленим чинним законодавством, і, як наслідок, не призводить до поновлення порушеного права.

Виходячи з наведеного, в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору. слід покласти на позивача у справі.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову слід відмовити.

2. Витрати зі сплати судового збору слід покласти на позивача у справі.

У судовому засіданні 05.07.2016 р. було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення - 11.07.2016

Суддя Т.А. Василенко