ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.07.2016 Справа № 905/1823/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів

до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь

про стягнення пені в розмірі 38595,82грн. та 3% річних в розмірі 3047,03грн.,

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довір. №284-4016 від 17.10.2013,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство Нікопольський завод феросплавів звернулось до господарського суду Донецької області з позовом Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення пені в розмірі 61854грн. та 3% річних в розмірі 4793,75грн.

Правовою підставою стягнення представник позивача під час розгляду справи вважає норми статей 193, 265 Господарського кодексу України, статті 526, 530, 625, 629 Цивільного кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до договору поставки №161501/1506160 від 25.12.2015 відповідач взяв на себе зобовязання здійснити оплату за поставлений товар у строки, передбачені пунктом 3.4 договору.

У звязку із порушенням відповідачем погоджених сторонами строків оплати, позивачем на підставі пункту 7.6 договору нарахована пеня в розмірі 61854грн. Також, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано три проценти річних в розмірі 4793,75грн.

На підставі вищезазначеного просив задовольнити позовні вимоги.

29.06.2016 через канцелярію суду представник позивача надав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 46643,64грн., з яких 43230,70грн. пені та 3412,94грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 29.06.2015 прийнято заяву про зменшення розміру позовних вимог.

29.06.2016 через канцелярію суду представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що прострочення оплати по рахунку №205382 від 11.03.2016 на суму 1483975,76грн. відсутнє, оскільки рахунок оплачений 21.04.2016. в підтвердження чого надав копію банківської виписки. Також, у відзиві просив суд у разі задоволення позову, зменшити розмір на 80% суму штрафу; у випадку незгоди з позицією відповідача задовольнити клопотання про відстрочку виконання рішення до 31.07.2016. відзив та додані до нього документи судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засідання надав заяву №8148-4016 від 07.07.2016 про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача на користь позивача 41642,85грн., з яких 38595,82грн. пені та 3047,03грн. 3% річних.

Зменшення позовних вимог прийняте судом.

Крім того, надав відзив, в якому просив суд відмовити у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення та клопотання про зменшення розміру пені. Відзив судом розглянутий та долучений до матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та заперечення та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Нікопольський завод феросплавів" (Постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ" (Покупець) укладений договір поставки № 161501/1506160 (надалі за текстом договір), за умовами якого, постачальник зобовязується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити згідно пункту 3.4 договору феросплави (далі-товар), протягом строку з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2016 року, на умовах, у кількості та строки, зазначені в специфікаціях до договору, що є невідємними його частинами.

Згідно копії Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 11.07.2016 №22096171 найменування відповідача - Приватне акціонерне товариство "Металургійний комбінат "АЗОВСТАЛЬ".

Договір вступає в силу з 01 січня 2016 року та діє до 01 липня 2016 року. Закінчення строку дії договору не звільнює сторін від виконання взятих на себе зобовязань за договором (пункт 8.6 договору).

Поставка товару за договором здійснювалась на умовах СРТ, залізнична станція Сартана Донецької з/д. Вантажоотримувач: ПАТ МК "АЗОВСТАЛЬ", 87500, м. Маріуполь, Донецької області, вул. Лепорського, 1, код 3168, Станція призначення: ст. Сартана Донецької з/д, код станції - 484809.

Датою поставки товару, при постачанні з/д транспортом, вважається дата штемпеля на залізничній накладній станції Вантажовідправника згідно пункту 2.1 Постачальник приймає на себе зобовязання з організації та оплаті транспортування та супроводу товару в путі його слідування. Постачальник несе ризик випадкової втрати та/або пошкодження товару до моменту прибуття товару на залізничну станцію Єнакієве Донецької з/д, що підтверджується штемпелем залізничної станції на залізничній накладній. Покупець зобовязаний протягом 2-х робочих днів з дати прибуття товару, направити факсимільним та/або електронним звязком, з подальшою відправкою курєрською поштою в адресу постачальника, засвідчену покупцем копію залізничної накладної зі штемпелем залізничної станції Маріуполь Донецької з/д (пункт 2.3 договору).

Усі умови, не обумовлені текстом даного договору, будуть розумітися у відповідності до умов Інкотермс-2000 (пункт 2.4 договору).

Відповідно до пункту 3.1 договору поставка товару здійснюється за цінами, які визначені у відповідності з умовами поставки, зазначені в специфікаціях та включають у себе усі збори та інші обовязкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші витрати постачальника, повязані з поставкою товару. Ціна на товар може бути змінена тільки за взаємною згодою сторін шляхом внесення змін до договору.

Формування ціни на товар, що підлягає поставці у відповідності до умов специфікації, проводиться на підставі даних міжнародного журналу CRU Bulk Ferroalloy Monitor. Підставою для формування ціни є spot ціна в доларах США на світових ринках феросплавів (WE spot, доларів за метричну тону) за місяць, що передує відвантаженню, на умовах СРТ з/д станція покупця, фракція 10-50мм; без упаковки навалом. Ціна на товар формується за формулою, передбаченою пунктами 3.1.1, 3.1.2 договору.

Загальна вартість за договором визначається вартістю всіх Специфікацій (Додатків) до договору (пункт 3.10 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, сторонами до договору поставки №161501/1506160 від 25.12.2015 було підписано специфікації №№1, 2 від 25.12.2015, №№3,4 від 29.01.2015, №№5,6 від 29.02.2016, в яких узгоджено найменування товару, його якість, кількість, ціну реалізації, строки поставки, загальну суми по специфікації тощо.

Згідно із пунктом 3.4 договору покупець здійснює оплату поставленого товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 30-ти (тридцяти) банківських днів з дати поставки товару. Постачальник повідомляє покупця про дату поставки товару шляхом передачі електронним або факсимільним звязком наступних документів: рахунки постачальника, копії з/д квитанцій, сертифіката якості, у відповідності до пункту 3.9. договору.

Відповідно до пункту 3.9 договору постачальник шляхом факсимільного та/або електронного звязку передає покупцю протягом 3-х робочих днів з дати поставки товару рахунок на товар, що відвантажується, з послідуючим наданням оригіналів протягом 7 (семи) календарних днів з дати поставки товару та за наявністю підписаної обома сторонами Специфікації, наступні документи: рахунок постачальника; копію залізничної квитанції та/або накладної на відпуск товару; сертифікат якості; податкову накладну; сертифікат санітарно-гігієнічного висновку та сертифікат радіологічної безпеки (в передбачених законодавством випадках).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивачем поставлений товар відповідачу, що підтверджується:

- залізничною накладною №47179965. На підставі чого, позивачем складені та підписані рахунки на оплату №205380 від 11.03.2016 на суму 1478367,38грн., №205381 від 11.03.2016 на суму 1497435,86грн., №205382 від 11.03.2016 на суму 1483975,76грн., №205383 від 11.03.2016 на суму 1490705,81грн., №205384 від 11.03.2016 на суму 1488462,46грн., №205385 від 11.03.2016 на суму 1485097,44грн.;

- залізничною накладною №47237847. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205418 від 13.03.2016 на суму 1472759,02грн.;

- залізничною накладною №47237870. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205419 від 13.03.2016 на суму 1471637,34грн.;

- залізничною накладною №47237862. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205420 від 13.03.2016 на суму 1487340,78грн.;

- залізничною накладною №47237912. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205421 від 13.03.2016 на суму 1483975,76грн.;

- залізничною накладною №447237946. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205422 від 13.03.2016 на суму 1471637,34грн.;

- залізничною накладною №47237854. На підставі чого, позивачем складений та підписаний рахунок на оплату №205423 від 13.03.2016 на суму 1487340,78грн.

Згідно із матеріалами справи рахунки на оплату були направлені відповідачу поштою, що підтверджується витягом з реєстру відправлених документів.

Згідно із пунктом 3.7 договору датою платежу вважається дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Таким чином, прострочення виконання зобовязання щодо оплати за поставлений товар станом на 25.04.2016 з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог :

за рахунком №205380 від 11.03.2016 з урахуванням часткової оплати 3 дні;

за рахунком №205381 від 11.03.2016 3 дні;

за рахунком №205382 від 11.03.2016 0 день (рахунок повністю оплачено 21.04.2016, що підтверджується випискою банка, яка наявна в матеріалах справи);

за рахунком №205383 від 11.03.2016 3 дні;

за рахунком №205384 від 11.03.2016 3 дні;

за рахунком №205418 від 11.03.2016 2 дні;

за рахунком №205419 від 11.03.2016 2 дні;

за рахунком №205420 від 11.03.2016 2 дні;

за рахунком №205421 від 11.03.2016 2 дні;

за рахунком №205422 від 11.03.2016 2 дні;

за рахунком №205423 від 11.03.2016 2 дні.

Таким чином, відповідач оплатив за поставлений товар з порушенням строку, передбаченого пунктом 3.4 договору.

Жодних претензій щодо якості продукції при її прийманні чи недостачі документів відповідачем пред'явлено не було.

Відповідно до пункту 7.6 договору у випадку порушення покупцем строків оплати за поставлений товар, передбачених договором поставки, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідному періоді, за кожний день прострочення оплати.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).

Згідно із статтею 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором

Відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Виходячи з того, що відповідач прострочив виконання зобовязання не сплатив за поставлений товар в обумовлений у договорі строк, що доведено матеріалами справи, відповідно до умов п.7.6 договору позивач має право нарахувати відповідачу пеню в розмірі 38595,82грн.

Проте, визнаючи правомірність нарахування штрафних санкцій, які заявлені до стягнення та клопотання відповідача щодо зменшення розміру штрафу на 80% суд зазначає наступне.

В силу пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування наданого клопотання про зменшення суми штрафних санкцій відповідач посилається на скрутне фінансове становище, зважаючи на особливості здійснення господарської діяльності на території проведення АТО.

Проаналізувавши встановлені судом фактичні обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір штрафних санкцій, які підлягають стягненню з останнього, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26 грудня 2011року вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає можливість зменшення за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобовязання, якщо розмір неустойки значно перебільшує розмір збитків. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

З огляду на вищевикладене, якщо порушення зобовязання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого субєкта, та враховуючи фінансове становище боржника суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Отже, з огляду на те, що рішення суду ґрунтується на принципах законності та справедливості, користуючись правами, наданими суду статтею 83 Господарського процесуального кодексу України та відповідно до положень статті 233 Господарського кодексу України та статті 551 Цивільного кодексу України, враховуючи ступінь виконання відповідачем зобовязань за договором, незначності прострочення виконання, відсутність доказів понесення збитків позивачем, суд вважає можливим зменшити суму штрафних санкцій, яка підлягає стягненню з відповідача, а саме розмір пені з 38595,82грн. до 19300грн.

Стосовно позовних вимог про стягнення трьох процентів річних в розмірі 3047,03грн. необхідно зазначити наступне.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок трьох процентів річних, суд визнає його вірним, у звязку з чим підлягає стягненню сума 3% річних в розмірі 3047,03грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Матеріали справи належних доказів в спростування доводів позивача не містять, відповідачем таких до суду не надано. За таких обставин та враховуючи, що відповідач свої зобовязання з оплати товару в строки, передбачені договором, не виконав, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення до 31 липня 2016 року не підлягає задоволенню з огляду на не доведення останнім доцільності відстрочення виконання рішення суду на вказаний термін та її сприяння погашенню заборгованості перед позивачем в повному обсязі.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пункту 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів до Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь про стягнення пені в розмірі 38595,82грн. та 3% річних в розмірі 3047,03грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства Металургійний комбінат Азовсталь (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Нікопольський завод феросплавів (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ) пеню в розмірі 19300грн. та 3% річних в розмірі 3047,03грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 1378грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні 11 липня 2016 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 15 липня 2016 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява