ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р.Справа № 922/1851/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі судового засідання Терновій М.П.

розглянувши справу

за позовом Керівника Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області, м. Ізюм в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Приватного підприємства "Будтехнологія - Н", м. Харків
простягнення коштів
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 65 від 22.04.2016 року);

від відповідача: не з'явився;

Прокурор: Хряк О.О. (посвідчення №028256 від 15.08.2014 року).

ВСТАНОВИВ:

Керівник Ізюмської місцевої прокуратури Харківської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовом до Приватного підприємства "Будтехнологія - Н" (відповідач) про стягнення коштів у розмірі 277 155, 44 грн. з яких: 185 096, 81 грн. - заборгованість з орендної плати, 92 058, 63 грн. - пеня та до стягнення заявлені судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди № 3058-Н від 27.11.2006 року у частині повного та своєчасного розрахунку.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2016 року порушено провадження у справ та призначено до розгляду у судовому засіданні на 04.07.2016 року.

У межах строків визначених статтею 69 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладався з 04.07.2016 року на 12.07.2016 року.

07.07.2016 року позивач через канцелярію суду надав клопотання вх. № 22218 про долучення розрахунку до матеріалів справи та 12.07.2016 року надав клопотання вх. № 22856 про долучення довіреності на представника.

12.07.2016 року прокурор у судовому засіданні надав клопотання про долучення копії посвідчення до матеріалів справи, яке було зареєстровано у канцелярії суду за вх. № 22860.

Представник відповідача у призначене судове засідання 12.07.2016 року не з'явився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить витяг з сайту "Укрпошти" про вручення поштового відправлення за № 816.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2016 року про порушення провадження у справі, сторони попереджені про розгляд справи за наявними в ній матеріалами у разі неявки представників сторін у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів. Враховуючи викладене, а також достатність часу, наданого сторонам для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статей 4-3 та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ним вжито всі заходи для належного повідомлення учасників судового процесу про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами, як передбачено статтею 75 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 12.07.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, суд встановив наступне.

27.11.2006 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (далі-позивач, орендодавець) та Приватним підприємством "Будтехнологія - Н" (далі -відповідач, оренда) укладено договір оренди № 3058-Н (т. 1, а.с. 22-27).

Пунктом 10.1. сторони погодили, що цей договір укладено строком на 5 років, що діє з 27.11.2006 року до 26.11.2011 року включно.

Додатковою угодою № 3 сторони погодили внести зміни до пункту 10.1 договору, та доповнити абзацом: "відповідно до пункту 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" цей договір вважається подовженим на 5 років, тобто до 27.11.2016 року (т. 1, а.с. 31).

Відповідно до пункту 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуальне визначене майно: 2-поверхову будівлю адміністративного корпусу літ. А, площею 716,6 кв.м., будівлю прохідної № 1 літ. П, площею 12, 6 кв.м., будівлю прохідної № 2, літ. В., площею 16, 0 кв. м., будівлю прохідної № 3, літ. М, площею 26, 3 кв.м., трансформаторну підстанцію літ. Г, площею 33,4 кв.м., будівлю ОСОБА_2 літ.С. площею 58,3 кв. м., будівлю складу СКСа літ. К., площею 142, 0кв.м., будівлю гаражу легкових автомобілів лі. Б., площею 152, 5 кв.м., будівлю гаражу вантажних автомобілів літ.3". площею 248,4 кв.м., будівлю гаражу вантажних автомобілів літ. 3, площею 398, 4 кв. м., побутові приміщення гаражу літ. Р, площею 73, 0 кв.м., загальною площею 1877,5 кв.м., розташоване за адресою: Харківська обл., м. Куп'янськ, смт. Куп'янськ-Вузловий, вул. Сілікатна 1. Вартість майна визначене згідно з незалежною оцінкою за станом на 31.07.2006 року та становить 600 900, 00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення виробництва силікатної цегли та блоків з ніздрюватого бетону.

Пунктом 3.1. сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати затвердженої кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку жовтень 2006 року 5 287,61 грн. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць (пункт 3.2. договору).

Згідно пункту 3.3. орендна плата перераховується орендарем безпосередньо до Державного бюджету щомісячно, до 10 числа місяця, наступного за звітнім, на рахунки визначені фінансовими органами.

Додатковою угодою № 2 до договору оренди № 3058-Н від 27.11.2006 року посвідченого приватним нотаріусом Куп'янського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_3 27.11.2006 року за реєстровим номером № 1490 від 25.01.2012 року сторони погодили внести зміни до: пункту 1.1. та четвертий абзац викласти у новій редакції: "Вартість майна визначена згідно з незалежною оцінкою за станом на 12.10.2011 року та становить 1187600,00 грн." До розділу 2. пункту 3.1. викласти у новій редакції з 27.11.2011 року: "орендна плата визначається на підставі методики розрахунку орендної плати затвердженої кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за перший місяць перерахунку листопад 2011 року 14 859, 84 грн. Різниця по сплаті орендної плати, що виникне, повинна бути сплачена орендарем протягом місяця з дати підписання цієї додаткової угоди" (т. 1, а.с. 29).

Відповідно до акту приймання - передачі орендованого майна від 27.11.2006 року орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно згідно наведеного у акті переліку (т. 1, а.с. 25).

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання із внесення орендних платежів за період з вересня 2015 року по березень 2016 року не виконав, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем з оплати орендних платежів у розмірі 185 096, 81 грн.

Такі обставини, на думку прокурора, свідчать про порушення прав та охоронюваних законом інтересів держави, оскільки Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (орендодавець за спірним договором оренди) є державним органом, який здійснює державну політику в сфері приватизації, оренди, використання та відчуження державного майна, управління об'єктами державної власності, у тому числі корпоративними правами держави щодо об'єктів державної власності, що належить до сфери його управління, а також у сфері державного регулювання оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності, кошти отримані від оренди наданих орендодавцем (позивачем) приміщень повинні надходити до державного бюджету.

На думку прокурора, невиконання з боку орендаря вимог договору призвів до негативних наслідків: ненадходження коштів до державного бюджету, що створює загрозу економічним інтересам держави.

На час розгляду справи, матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем вищезазначеної сум заборгованості за договором оренди № 3058-Н від 27.11.2006 року в добровільному порядку, що і стало підставою для звернення прокурора із позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і стаття 173 Господарського кодексу України.

В силу статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як свідчать матеріали справи, між сторонами виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Окрім того, на вказані правовідносини поширюється дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 року із наступними змінами та доповненнями, відповідно до частини 1 статті 2 якого, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно з вимогами частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших активів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку у відповідача наявна заборгованість з орендної плати перед позивачем у розмірі 185 096, 81 грн. за період з вересня 2015 року по березень 2016 року (т. 1, а.с. 20).

Відповідно до статті 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи те, що відповідач не надав суду доказів сплати заборгованості за договором оренди № 3058-Н від 27.11.2006 року, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення із відповідача суми боргу з орендної плати у розмірі 185 096, 81 грн. за період з вересня 2015 року по березень 2016 року нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Окрім суми основного боргу, прокурором заявлено до стягнення із відповідача на користь позивача пеню у розмірі 92 058, 63 грн. відповідно до розрахунку (т. 1, а.с. 21) за період з:

11.10.2015 року по 10.11.2015 року на суму боргу 25 647, 50 грн. нарахована пеня у розмірі 3 975, 36 грн.;

11.11.2015 року по 10.12.2015 року на суму боргу 51 664, 97 грн. нарахована пеня у розмірі 7 749, 75 грн.;

11.12.2015 року по 10.01.2016 року на суму боргу 78 202, 74 грн. нарахована пеня у розмірі 12 121, 42 грн.;

11.01.2016 року по 10.02.2016 року на суму боргу 104 926, 27 грн. нарахована пеня у розмірі 16 263, 57 грн.;

11.02.2016 року по 10.03.2016 року на суму боргу 131 649, 80 грн. нарахована пеня у розмірі 19 089, 22 грн.;

11.03.2016 року по 10.04.2016 року на суму боргу 158 373, 28 грн. нарахована пеня у розмірі 24 574, 86 грн.;

11.04.2016 року по 19.04.2016 року на суму боргу 185 096,81 грн. нарахована пеня у розмірі 8 329,36 грн.

Згідно зі статтями 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, невиконання зобов'язання або виконання його з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), визнається згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання, в результаті чого настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 Цивільного кодексу України).

Відповідно до вимог статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом із тим відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За статтею 230, пунктом 4 статті 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Умовами спірного договору, а саме пунктом 3.5. договору визначено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується до Державного бюджету, відповідно до вимог чинного законодавства України із урахуванням пені у розмірі 0, 5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати.

В силу статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи викладене, беручи до уваги прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання, перевіривши порядок та період за який нараховано пеню, суд дійшов висновку, що наданий позивачем розрахунок пені (т. 1. а.с. 21) є обґрунтований та відповідає умовам договору, вимогам законодавства та відносинам які склалися між сторонами.

За таких підстав, позовні вимоги у частині стягнення із відповідача пені у сумі 92 058,63 грн. за вищезазначений період, є обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (стаття 4-3 Господарського процесуального кодексу України).

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (статті 32 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно із статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Вищенаведені обставини є підставою для повного задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаючи судові витрати у розмірі 4157,33 грн. на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 1, 4, 12, 32, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Приватного підприємства "Будтехнологія - Н" (61121, м. Харків, вул. Світла, 6А, к. 121, ) на користь державного бюджету в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (рахунок № 0007 у ГУДКСУ у Харківській області. МФО 851011, одержувач коштів: Управління казначейства московського району м. Харкова () суму коштів у розмірі 277 155, 44 грн. (з яких: 185 096, 81 грн. заборгованість з орендної плати державного майна, 92 058, 63 грн. - пеня).

Стягнути з Приватного підприємства "Будтехнологія - Н" (61121, м. Харків, вул. Світла, 6А, к. 121, ) на користь Прокуратури Харківської області, код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172,рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету -2800) - витрати зі сплати судового збору в сумі 4 157, 33 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_2