УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.07.2016Справа № 910/12803/16

Суддя Босий В.П., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю «Техводмонтаж»
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожній науково- технічний центр» 2. ОНЕКС ДЕНІЗДЖІЛІК ІНШААТ ДИШ ТІДЖАРЕТ САНАЇ АНОНІМ ШІРКЕТІ
простягнення 20 000,00 дол. США

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техводмонтаж» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дорожній науково-технічний центр» та Компанії ОНЕКС ДЕНІЗДЖІЛІК ІНШААТ ДИШ ТІДЖАРЕТ САНАЇ АНОНІМ ШІРКЕТІ про стягнення 20 000,00 дол. США.

Позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню з огляду на наступне:

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За змістом п. 2. 1), ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно прохальної частини позовної заяви б/н від 01.07.2016 р. позивач просить стягнути з відповідача 1 10 000,00 дол. США та з відповідача 2 10 000,00 дол. США, а всього - 20 000,00 дол. США.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Такі ж висновки містяться у п. 2.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», зокрема, зазначено, що абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону).

Як вбачається з квитанції №16 від 04.07.2016 р., наданої позивачем як доказ сплати судового збору, валютна операція зі сплати судового збору була проведена банком 04.07.2016 р.

Відповідно до повідомлення Національного банку України, станом на 04.07.2016 р. офіційний курс гривні до Долара США наступний: 100 USD, офіційний курс - 2482.1412 грн.

Таким чином, позовна вимога про стягнення 20 000,00 дол. США станом на 04.07.2016 р. еквівалентна 496 428,24 грн. (20 000,00 дол. США х 24,821412), а відтак сума судового збору, сплаченого за подання даної позовної заяви мала становити 7 446,42 грн.

В той же час, до позовної заяви додано квитанцію №16 від 04.07.2016 р., відповідно до якої, позивач сплатив судовий збір в розмірі 3 724,50 грн.

Таким чином, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не подано доказів сплати судового збору.

З огляду на викладене, вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути заявнику без розгляду.

Суддя В.П. Босий