КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Справа№ 925/1847/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Доманської М.Л.

Шипка В.В.

за участю секретаря Найченко А.М.,

та представників:

розпорядник майна - Ярмолінський Ю.В. - посвідчення,

від ФОП ОСОБА_3 - ОСОБА_3 - паспорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Фаворит - 2003»

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.06.2016р.

у справі №925/1847/15 (суддя Хабазня Ю.А.)

за розглядом заяви розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Ярмолінського Ю.В. про затвердження реєстру вимог кредиторів боржника, а також заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 про визнання недійсним договору

у справі за заявою ініціюючого кредитора Товариства з обмеженою

відповідальністю "Укр Євро Трейд"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фаворит - 2003»

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09.06.2016р. по справі №925/1847/15 визнано недійсним договір про відшкодування витрат №11/3-К від 14.01.2015р., укладеного між Підприємством об'єднання громадян «Черкаситара» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Рух за рівні можливості» і ТОВ "Фаворит-2003". Стягнуто з Підприємства об'єднання громадян «Черкаситара» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Рух за рівні можливості» на користь ФОП ОСОБА_3 1378 грн. судового збору. Затверджено перелік конкурсних кредиторів, розмір їх вимог за грошовими зобов'язаннями, черговість задоволення кожної вимоги: Фізична особа - підприємець ОСОБА_3: 1 082 025,14 грн. вимог не забезпечених заставою, які підлягають погашенню у четверту чергу, 13 558,00 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу; Підприємства об'єднання громадян «Черкаситара» Всеукраїнської громадської організації інвалідів «Рух за рівні можливості»: 23 246 919,87 грн., які підлягають погашенню позачергово за рахунок заставного майна, 2 436 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу, відмовлено у визнанні вимог цього кредитора конкурсним на суму - 19 119 636,82 грн. Визначені наступні дати: проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів - 23.06.2016р.; проведення підсумкового засідання суду - 30.06.2016р. У задоволені заяви ТОВ «Фаворит-2003» від 07.06.2016р. №1 відмовлено.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ТОВ «Фаворит - 2003» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.06.2016р. по справі №925/1847/15 про визнання недійсним договору про відшкодування витрат скасувати повністю та закрити справу, оскільки оскаржувана ухвала є неконституційною і не відповідає вимогам Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.2996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя».

В запереченні на апеляційну скаргу розпорядник майна - Ярмолінський Ю.В. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «Фаворит-2003» та залишити ухвалу місцевого суду від 09.06.2016р. без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.07.2016р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та справу призначено до розгляду на 18.07.2016р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення розпорядника майна та представника ФОП ОСОБА_3, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.11.2015р. по справі №925/1847/15 було прийнято до розгляду заяву ТОВ "Укр Євро Трейд" про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фаворит-2003". Призначено підготовче засідання на 03.11.2015р.

Ухвалою місцевого суду від 03.12.2015р. по справі №925/1847/15 було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Фаворит-2003". Визначено наступний розмір вимог ініціюючого кредитора: 12 180 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу; 1 082 025,14 грн. вимог не забезпечених заставою, які підлягають погашенню у четверту чергу. Призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Ярмолінського Юрія Васильовича. Призначено попереднє судове засідання на 15.02.2016р.

Ухвалою місцевого суду №2 від 03.12.2015р. по справі здійснено заміну первісного кредитора, ТОВ "Укр Євро Трейд" на правонаступника, фізичну особу-підприємця ОСОБА_3.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 06.01.2016р. було прийнято заяву ПОГ «Черкаситара» ВГОІ «Рух за рівні можливості» про визнання конкурсним кредитором на суму 42 008 694,26 грн. у справі до розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи місцевим судом неодноразово відкладався на підставі ст. 77 ГПК України.

10.01.2012р. між ТОВ "Фаворит-2003" (боржник) та ПОГ «Черкаситара» ВГОІ «Рух за рівні можливості» (далі - ПОГ «Черкаситара») було укладено договір №11/3-К про відшкодування витрат (далі -Договір-11/3-К), згідно з яким ПОГ «Черкаситара» на виконання договору поруки від 29.05.2009р. і на період тимчасової неплатоспроможності боржника бере на себе зобов'язання: на виконання договору поручительства від 02.06.2009р. №П-2/3-2006 (та додаткової угоди до нього від 01.06.2012р. №П-2/3-2011), укладених на виконання кредитного договору №К-2-2006 від 20.01.2006р. (із додатковою угодою до нього від 20.12.2007р.) щомісячно за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. у порядку і розмірах, вказаних у графіку погашення кредиту, здійснювати за власний рахунок оплату сум тіла кредиту та відсотків по кредиту замість боржника на загальну суму 331 233,49 грн.; на виконання договору поручительства від 02.06.2009р. №П-41/4-2006 (та додаткової угоди до нього від 01.06.2012р. №п-41/4-2011), укладених на виконання договору про невідновлювальну кредитну лінію від 27.06.2006№К-41-2006 (із додатковою угодою до нього від 24.12.2007р.) щомісячно за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. у порядку і розмірах, вказаних у графіку погашення кредиту здійснювати за власний рахунок оплату сум тіла кредиту та відсотків по кредиту замість боржника на загальну суму 906 716,44 грн.; на виконання договору поручительства від 02.06.2009р. №П-121/4-2006 (із додатковою угодою до нього від 01.06.2012р.), укладених на виконання договору про не відновлювальну кредитну лінію від 28.12.2006р. №К-121-2006 (із додатковими угодами до нього від 20.12.2007р., від 18.01.2008р.) щомісячно за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. у порядку і розмірах, вказаних у графіку погашення кредиту здійснювати за власний рахунок оплату сум тіла кредиту та відсотків по кредиту замість боржника на загальну суму 1 404 108,96 грн.

Відповідно до пункту 2.2. Договору-11/3-К боржник зобов'язався відшкодувати усі витрати ПОГ "Черкаситара", понесені ним за цим договором, протягом 10 днів після закінчення дії Договору-11/3-К. Цей договір було укладено строком на 6 місяців на період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. включно, але не раніше виконання сторонами своїх зобов'язань.

Факт сплати грошей ПОГ "Черкаситара" у рахунок погашення основного боргу і процентів за трьома кредитними договорами (кредитний договір від 20.01.2006р. №К-2-2006; договір про не відновлювальну кредитну лінію від 27.06.2006р. №К-41-2006; договір про не відновлювальну кредитну лінію від 28.12.2006р. № К-121-2006) підтверджується доданими до справи банківськими виписками та платіжними дорученнями, однак підставою перерахування грошей (цільовим призначенням платежу) у них вказано не Договір-11/3-К, а саме вищеназвані кредитні договори.

В матеріалах справи відсутні докази внесення грошей згідно із спірним Договором-11/3-К.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013р.) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог.

Тому місцевий суд дійшов вірного висновку, що Договір-11/3-К є правочином, який вчинено боржником протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

Виходячи з умов Договору-11/3-К ПОГ "Черкаситара" зобов'язалося виконувати взяті на себе зобов'язання за договорами поручительства (щодо сплати основного боргу і процентів за кредитними договорами), а боржник зобов'язався відшкодувати всі витрати ПОГ "Черкаситара" протягом 10 днів після закінчення дії Договору-11/3-К.

З укладенням Договору-11/3-К: а) боржник не отримує ніяких активів чи майнових прав; б) боржник бере на себе додаткові зобов'язання, а саме відшкодувати всі витрати ПОГ "Черкаситара" (які саме не було визначено) і відшкодувати їх на протязі 10 днів після закінчення строку його дії (30.06.2015р.). Однак, зобов'язання ПОГ "Черкаситара" перед Банком виникли із договорів поручительства (від 02.06.2009р. №П-2/3-2006, №П-41/4-2006 та №П-121/4-2006 з додатковими угодами від 01.06.2012р.), а не із Договору-11/3-К, тобто ці зобов'язання вже існували на час укладення Договору-11/3-К, тому останній не створив будь-яких нових обов'язків для ПОГ "Черкаситара". Обов'язки ж боржника згідно з Договором-11/3-К є новими. Крім того, обов'язки боржника, встановлені у п.2.2 Договору-11/3-К суперечать обов'язкам, які виникають у нього внаслідок правовідносин поруки із закону, відповідно до ч.2 ст. 556 та ст.558 Цивільного кодексу України, згідно з якими: "до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання"; "поручитель має право на оплату послуг, наданих ним боржникові". Тобто закон не передбачає виникнення обов'язку боржника "відшкодовувати витрати" поручителя - у поручителя виникає право на "оплату послуг" (яка ні договорами поручительства, ні Договором-11/3-К не передбачена). Також закон визначає можливість виникнення у поручителя прав кредитора до боржника у разі повного виконання забезпеченого порукою зобов'язання, але тих прав, які виникають з договорів про надання кредиту і його забезпечення, а не тих, які передбачені Договором-11/3-К.

Місцевий суд правильно вказав, що укладення Договору-11/3-К є фактом прийняття на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони та є правочином, який суперечить нормам ч.2 ст. 556 та ст.558 Цивільного кодексу України, що є підставою визнання його недійсним відповідно до ч.1 ст.215 та ч.1 ст.203 Цивільного кодексу України.

Тому господарський суд Черкаської області законно і обґрунтовано визнав недійсним договір про відшкодування витрат №11/3-К від 14.01.2015р.

Щодо вимог фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 місцевий суд встановив наступне.

ОСОБА_3 є правонаступником ініціюючого кредитора згідно з ухвалою місцевого суду від 03.12.2015р. №2. Вимоги ФОП ОСОБА_3 правильно були включені до реєстру вимог кредиторів відповідно до ухвали суду першої інстанції у цій справі від 03.02.2015р. №1 у сумі 1 082 025,14 грн. - вимог не забезпечених заставою, які підлягають погашенню у четверту чергу та 13 558 грн. судового збору, які підлягають погашенню у першу чергу, з яких: 12 180,00 грн., сплачених при поданні заяви про порушення провадження у справі про банкрутство і 1 378 грн. - у зв'язку з визнанням недійсним Договору-11/3-К.

Щодо вимог ПОГ "Черкаситара" ВГОІ "Рух за рівні можливості" місцевий суд встановив таке.

Первісні вимоги було заявлено у розмірі 42 011 130,26 грн. З них: а) за договорами про відшкодування витрат від 10.01.2012р. №11-К за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., від 09.01.2013р. №11/1-К за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., від 09.01.2014р. №11/2-К за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., від 14.01.2015р. №11/3-К за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. - 35 953 170,49 грн. б) за договором доручення від.12.01.2011р. з додатковою угодою до нього від 11.05.2012р. за період з 01.01.2011р. по 30.11.2015р. - 6 055 523,77 грн.

У ході розгляду справи місцевим судом заявником було подано заяву про уточнення заявлених вимог на суму 42 366 556,69 грн.:

а) за договорами про відшкодування витрат від 10.01.2012р. №11-К за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р., від 09.01.2013р. №11/1-К за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р., від 09.01.2014р. №11/2-К за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р., від 14.01.2015р. №11/3-К за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. - 36311032,92 грн. З них: за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. - 7811574,04 грн. основного боргу за кредитом і процентами; за період з 11.01.2013р. по 31.12.2013р. - 6 896 901,66 грн. основного боргу за кредитом і процентами, 38 758,86 грн. інфляційних, 227 926,75 грн. 3% річних; за період з 11.01.2014р. по 31.12.2014р. - 5 974 918,03 грн. основного боргу за кредитом і процентами, 3 657 935,62 грн. інфляційних, 429 165,11 грн. 3% річних; за період з 11.01.2015р. по 30.06.2015р. - 2 563 526,14 грн. основного боргу за кредитом і процентами, 8 419 626,16 грн. інфляційних, 290 700 грн. 3% річних.

б) за договором доручення від 12.01.2011р. (з додатковою угодою до нього від 11.05.2012р.) за період з 01.01.2011р. по 30.11.2015р. - 6 055 523,77 грн. З них: за 2011 рік - 1 291 459,08 грн. (орендна плата за землю 1 194 848,04 грн., податок на землю 36 611,04 грн., винагорода 60 000 грн.); за 2012 рік - 1 291 459,08 грн. (орендна плата за землю 1 194 848,04 грн., податок на землю 36 611,04 грн., винагорода 60 000 грн.); за 2013 рік - 1 076 075,16 грн. (орендна плата за землю 981 397,44 грн., податок на землю 34 677,72 грн., винагорода 60 000 грн.); за 2014 рік - 1 076 075,16 грн. (орендна плата за землю 981 397,44 грн., податок на землю 34 677,72 грн., винагорода 60 000 грн.); за 2015 рік - 1 320 455,29 грн. (орендна плата за землю 1 225 752 грн., податок на землю 39 703,29 грн., винагорода 55 000 грн.).

Між боржником і ВАТ "Банк "Фінанси і Кредит" було укладено три кредитні договори (кредитний договір від 20.01.2006р. №К-2-2006 (далі - Договір-К-2-2006); договір про не відновлювальну кредитну лінію від 27.06.2006р. №К-41-2006 (далі - Договір-К-41-2006); договір про не відновлювальну кредитну лінію від 28.12.2006р. № К-121-2006, (далі - Договір-К-121-2006) із наступними змінами і доповненнями до них (а.с.11-23 т.2), на підставі яких боржник отримав і зобов'язався погасити кредит на загальну суму 18 270 000 грн. з нарахованими процентами у строк до 10.12.2015р., що підтверджується банківськими виписками і платіжними дорученнями, наданими ПАТ "Банк "Фінанси і Кредит" (а.с.53-99 т.5).

В забезпечення виконання вказаних договорів було укладено ряд договорів забезпечення (поруки і застави):

договори іпотеки на нерухоме майно боржника на загальну суму 18 270 000 грн. (договір іпотеки №1-41-2006 від 27.08.2007р., (а.с.227 т.5 із змінами від 19.10.2007р., а.с.44 т.6; іпотечний договір від 28.12.2006р. №З-121-2006, а.с. 230 т.5 із змінами від 20.12.2007р., від 30.06.2011р., від 18.01.2008р.; іпотечний договір від 20.01.2006р. №З-2-2006, а.с.234 т.5) згідно з якими забезпечувалось повернення кредитних коштів, сплата процентів за кредитами, комісійної винагороди, неустойки, відшкодування збитків, відшкодування витрат по зверненню стягнення на предмет іпотеки;

договори поручительства із ПОГ "Черкаситара" (договір поручительства від 02.06.2009р. №П-2/3-2006; додаткова угода від 01.06.2012р. до договору поручительства № П-2/3-2006; договір поручительства від 02.06.2009р. №П-41/4-2006; додаткова угода від 01.06.2012р. до договору поручительства № П-41/4-2011; договір поручительства від 02.06.2009р. №П-121/4-2006; додаткова угодою від 01.06.2012р. до договору поручительства № П-121/4-2006 (а.с.14-25 т.2)

договір поруки із ПОГ "Черкаситара" від 29.05.2009р.; додаткова угода від 11.05.2012р. до договору поруки. (а.с.7-8 т.2);

У період цих правовідносин боржник і ПОГ "Черкаситара" (окремо без участі Банку) уклали:

договір про відшкодування витрат від 10.01.2012р. №11-К за період з 01.01.2012р. по 31.12.2012р. на суму 7 801 772,54 грн. (далі - Договір-11-К),

договір про відшкодування витрат від 09.01.2013р. №11/1-К за період з 01.01.2013р. по 31.12.2013р. на суму 6 887 331,18 грн. (далі - Договір-11/1-К),

договір про відшкодування витрат від 09.01.2014р. №11/2-К за період з 01.01.2014р. по 31.12.2014р. на суму 5 973 831,15 грн. (далі - Договір-11/2-К),

договір про відшкодування витрат від 14.01.2015р. №11/3-К за період з 01.01.2015р. по 30.06.2015р. на суму 2 642 058,89 грн. (далі - Договір-11/3-К),

згідно з якими ПОГ "Черкаситара" зобов'язалося виконати взяті на себе зобов'язання за договорами поручительства від 02.06.2009р. №П-2/3-2006, №П-41/4-2006 та №П-121/4-2006 з додатковими угодами від 01.06.2012р. (щодо сплати основного боргу і процентів за кредитними договорами), а боржник зобов'язався відшкодувати всі витрати ПОГ "Черкаситара" протягом 10 днів після закінчення дії договорів. Вказані договори про відшкодування витрат, а також договір поруки від 29.05.2009р. і додаткова угода від 11.05.2012р. до договору поруки, підписані від обох сторін однією особою, ОСОБА_6

Згідно з банківськими виписками про платіжні доручення та платіжними дорученнями №118 від 30.01.12; №122 від 30.01.12; №116 від 30.01.12; №117 від 30.01.12; №124 від 31.01.12; №123 від 31.01.12; №270 від 28.02.12; №269 від 28.02.12; №265 від 29.02.12; №268 від 29.02.12; №267 від 29.02.12; №266 від 29.02.12; №422 від 30.03.12; №423 від 30.03.12; №421 від 30.03.12; №425 від 30.03.12; №420 від 30.03.12; №424 від 30.03.12; №585 від 27.04.12; №586 від 27.04.12; №584 від 27.04.12; №588 від 27.04.12; №583 від 27.04.12; №587 від 27.04.12; №736 від 29.05.12; №737 від 29.05.12; №735 від 29.05.12; №734 від 29.05.12; №739 від 29.05.12; №738 від 29.05.12; №121 від 26.06.12; №127 від 26.06.12; №122 від 26.06.12; №125 від 26.06.12; №124 від 26.06.12; №119 від 26.06.12; №123 від 26.06.12; №280 від 30.07.12; №279 від 30.07.12; №281 від 30.07.12; №282 від 30.07.12; №283 від 30.07.12; №284 від 30.07.12; №447 від 30.08.12; №446 від 30.08.12; №448 від 30.08.12; №450 від 30.08.12; №449 від 30.08.12; №451 від 30.08.12; №606 від 29.09.12; №605 від 29.09.12; №607 від 29.09.12; №608 від 29.09.12; №609 від 29.09.12; №610 від 29.09.12; №794 від 30.10.12; №793 від 30.10.12; №795 від 30.10.12; №797 від 30.10.12; №796 від 30.10.12; №799 від 30.10.12; №990 від 29.11.12; №993 від 29.11.12; №989 від 29.11.12; №991 від 29.11.12; №992 від 29.11.12; №994 від 29.11.12; №1154 від 26.12.12; №1155 від 26.12.12; №1151 від 26.12.12; №1152 від 26.12.12; №1153 від 26.12.12; №1156 від 26.12.12; №102 від 28.01.2013; №105 від 28.01.2013; №103 від 28.01.2013; №104 від 28.01.2013; №106 від 28.01.2013; №107 від 28.01.2013; №301 від 27.02.2013; №302 від 27.02.2013; №300 від 27.02.2013; №297 від 27.02.2013; №299 від 28.02.2013; №298 від 28.02.2013; №469 від 28.03.2013; №472 від 28.03.2013; №470 від 28.03.2013; №473 від 28.03.2013; №471 від 28.03.2013; №474 від 28.03.2013; №697 від 30.04.2013; №700 від 30.04.2013; №698 від 30.04.2013; №699 від 30.04.2013; №701 від 30.04.2013; №702 від 30.04.2013; №849 від 28.05.2013 ; №850 від 28.05.2013; №851 від 28.05.2013; №852 від 28.05.2013; №853 від 28.05.2013; №854 від 28.05.2013; №1033 від 26.06.2013; №1036 від 26.06.2013; №1034 від 26.06.2013; №1035 від 26.06.2013; №1037 від 26.06.2013; №1038 від 26.06.2013; №1286 від 30.07.2013; №1289 від 30.07.2013; №1287 від 30.07.2013; №1288 від 30.07.2013; №1290 від 30.07.2013; №1291 від 30.07.2013; №1498 від 28.08.2013; №1501 від 28.08.2013; №1499 від 28.08.2013; №1500 від 28.08.2013; №1503 від 28.08.2013; №1502 від 28.08.2013; №56566 від 26.09.2013; №56569 від 26.09.2013; №56567 від 26.09.2013; №56568 від 26.09.2013; №56586 від 26.09.2013; №56555 від 26.09.2013; №56690 від 29.10.2013; №56684 від 29.10.2013; №56682 від 29.10.2013; №56683 від 29.10.2013; №56687 від 29.10.2013; №56686 від 29.10.2013; №56877 від 26.11.2013; №56875 від 26.11.2013; №56873 від 26.11.2013; №56876 від 26.11.2013; №56872 від 26.11.2013; №56874 від 26.11.2013; №567017 від 26.12.2013; №567019 від 26.12.2013; №567021 від 26.12.2013; №567018 від 26.12.2013; №567022 від 26.12.2013; №567020 від 26.12.2013; №10 від 28.01.2013; №12 від 28.01.2013; №15 від 28.01.2013; №11 від 28.01.2013; №16 від 28.01.2013; №17 від 28.01.2013; №159 від 27.02.2014; №162 від 27.02.2014; №160 від 27.02.2014; №161 від 27.02.2014; №163 від 27.02.2014; №164 від 27.02.2014; №303 від 25.03.2014; №304 від 25.03.2014; №306 від 25.03.2014; №305 від 25.03.2014; №331 від 28.03.2014; №332 від 28.03.2014; №5469 від 28.04.2014; №5471 від 28.04.2014; №5473 від 28.04.2014; №5475 від 28.04.2014; №5491 від 28.04.2014; №5472 від 28.04.2014 №5655 від 27.02.2014; №5656 від 27.02.2014; №5658 від 27.02.2014; №5659 від 27.02.2014; №5652 від 27.02.2014; №5638 від 27.02.2014; №5868 від 27.06.2014; №5878 від 27.06.2014; №5867 від 27.06.2014; №5871 від 27.06.2014; №5872 від 27.06.2014; №5867 від 27.06.2014; №6091 від 29.07.2014; №6088 від 29.07.2014; №6093 від 29.07.2014; №6069 від 29.07.2014; №6090 від 29.07.2014; №6092 від 29.07.2014; №6247 від 29.08.2014; №6253 від 27.08.2014; №6255 від 27.08.2014; №6257 від 27.08.2014; №6258 від 27.08.2014; №6246 від 27.08.2014; №6429 від 29.09.2014; №6429 від 29.09.2014; №6432 від 29.09.2014; №6433 від 29.09.2014; №6435 від 29.09.2014; №6430 від 29.09.2014; №6574 від 29.10.2014; №6578 від 29.10.2014; №6581 від 29.10.2014; №6572 від 29.10.2014; №6571 від 29.10.2014; №6575 від 29.10.2014; №6713 від 28.11.2014; №6737 від 28.11.2014; №6738 від 28.11.2014; №6740 від 28.11.2014; №6742 від 28.11.2014; №6735 від 26.11.2014; №6738 від 28.11.2014; №6895 від 25.12.2014; №6911 від 25.12.2014; №6913 від 25.12.2014; №6912 від 25.12.2014; №6915 від 25.12.2014; №6941 від 25.12.2014; №100 від 29.01.2015; №6929 від 29.01.2015; №6929 від 29.01.2015; №6928 від 29.01.2015; №6927 від 30.01.2015; №6934 від 30.01.2015; №6951 від 09.02.2015; №6943 від 16.02.2015; №6944 від 16.02.2015; №6961 від 27.02.2015; №6940 від 09.02.2015; №6957 від 27.02.2015; №6956 від 19.02.2015; №6946 від 27.02.2015; №6960 від 27.02.2015; №6958 від 27.02.2015; №69545 від 27.02.2015; №6957 від 27.02.2015; №6961 від 03.03.2015; №6962 від 03.03.2015; №6963 від 03.03.2015; №6963 від 06.03.2015; №352 від 31.03.2015; №351 від 31.03.2015; №350 від 31.03.2015; №355 від 30.03.2015; №354 від 30.03.2015; №353 від 30.03.2015; №502 від 29.04.2015; №713 від 28.05.2015; №741 від 29.05.2015; №711 від 29.05.2015; №3710 від 29.05.2015; №709 від 29.05.2015; №708 від 29.05.2015; №906 від 30.06.2015; №905 від 30.06.2015; №904 від 30.06.2015; №914 від 01.07.2015; №913 від 01.07.2015; №912 від 01.07.2015 заявником (ПОГ "Черкаситара") були перераховані кошти у сумі 23 246 919,87 грн.

Вказані кошти були перераховані ПОГ "Черкаситара" з цільовим призначенням платежу на погашення кредиту за кредитними договорами (Договір-К-2-2006; Договір-К-41-2006; Договір-К-121-2006) та погашення нарахованих за ними процентами. Згідно з цими доказами кошти були перераховані на передбачені у кредитних договорах спеціально відкриті рахунки по обслуговуванню кредитів.

Згідно з довідками Банку від 13.04.2016р. №9-0030152/412 (а.с.2 т.5), від 25.04.2016р. №9-30152/519 (а.с. 77 т.5), від 18.02.2016р. №202/1 (а.с.156 т.4), від 11.05.2016р. №3-243400/6138 (а.с.20 т.6) станом на 04.05.2016р. заборгованість по кредитним договорам №К-2-2006 від 20.01.2006р., №К-121-2006 від 28.12.2006р., №К-41-2006 від 27.06.2006р., укладеними між Придніпровським регіональним департаментом АТ "Банк "Фінанси та Кредит" та ТОВ "Фаворит-2003" (), відсутня. Таким чином, зобов'язання були виконані в повному обсязі. Усіма довідками підтверджується факт повного погашення поручителем (ПОГ "Черкаситара") заборгованості боржника перед Банком за кредитами і процентами, а відповідно і перехід до поручителя (ПОГ "Черкаситара" відповідно до ч.2 ст.556 Цивільного кодексу України прав кредитора (Банку) у цих зобов'язаннях, в тому числі і тих, що забезпечували його виконання.

У зв'язку з переходом прав Банку до ПОГ "Черкаситара" за кредитними договорами (Договір-К-2-2006; Договір-К-41-2006; Договір-К-121-2006) до нього також перейшли права за договорами забезпечення (договір іпотеки №1-41-2006 від 27.08.2007р., а.с.227 т.5 із змінами від 19.10.2007р., а.с.44 т.6; іпотечний договір від 28.12.2006р. №З-121-2006, а.с. 230 т.5 із змінами від 20.12.2007р., від 30.06.2011р., від 18.01.2008р.; іпотечний договір від 20.01.2006р. №З-2-2006, а.с. 234 т.5).

Наявність забезпечення на майно боржника була підтверджена відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та з державного реєстру іпотек (а.с.191-193 т.5).

Тому суд першої інстанції законно і обґрунтовано частково визнав вимоги ПОГ "Черкаситара" ВГОІ "Рух за рівні можливості" і включив їх до реєстру вимог кредиторів у сумі 23 246 919,87 грн. у першу чергу, як вимоги які забезпечені заставою майна боржника.

Вимоги заявника на суму 13 064 113,05 грн. - 3% річних і інфляційних за період з 11.01.2013р. по 30.06.2015р., нарахованих відповідно до договорів про відшкодування витрат (Договір -11-К, Договір -11/1-К, Договір -11/2-К, Договір -11/3-К), обґрунтовано не були включені місцевим судом до реєстру вимог кредиторів з наступних підстав.

Вищевказана сума інфляційних і 3% річних була нарахована відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України на суму основного боргу, яким є погашений ПОГ "Черкаситара" за боржника кредит (18 270 000 грн.). Однак, зобов'язання ПОГ "Черкаситара" погашати за боржника кредит і відсотки за користування ним виникли не з двосторонніх (укладених між ПОГ "Черкаситара" і боржником) договорів про відшкодування витрат (Договір-11-К, Договір-11/1-К, Договір-11/2-К, Договір-11/3-К), а з тристоронніх (укладених між ПОГ "Черкаситара", боржником і Банком) договорів поручительства від 02.06.2009р. №П-2/3-2006, №П-41/4-2006 та №П-121/4-2006 з додатковими угодами від 01.06.2012р.

Тобто зобов'язання ПОГ "Черкаситара" сплачувати кредит і відсотки за боржника (у разі невиконання ним своїх обов'язків) вже існували на час укладення договорів про відшкодування витрат (Договір-11-К, Договір-11/1-К, Договір-11/2-К, Договір-11/3-К), тому договори про відшкодування витрат не створили будь-яких нових обов'язків для ПОГ "Черкаситара".

Обов'язки ж боржника, встановлені у п.2.2 договорів про відшкодування витрат суперечать обов'язкам, які виникли у боржника внаслідок правовідносин поруки відповідно до ч.2 ст. 556 та ст.558 Цивільного кодексу України, згідно з якими: до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання; поручитель має право на оплату послуг, наданих ним боржникові. Закон не передбачає обов'язку боржника відшкодовувати витрати поручителя (поручитель має право на оплату послуг, яка не передбачена договорами поручительства та договорами про відшкодування витрат). Також закон визначає можливість виникнення у поручителя прав кредитора до боржника у разі повного виконання забезпеченого порукою зобов'язання, але тих прав які виникають з договорів про надання кредиту і його забезпечення, а не з тих прав, які передбачені договорами про відшкодування витрат.

Відповідно до ч.3 ст.238, ст.243 Цивільного кодексу України: представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє, у своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом; комерційним представником є особа, яка постійно та самостійно виступає представником підприємців при укладенні ними договорів у сфері підприємницької діяльності; комерційне представництво одночасно кількох сторін правочину допускається за згодою цих сторін та в інших випадках, встановлених законом; повноваження комерційного представника можуть бути підтверджені письмовим договором між ним та особою, яку він представляє, або довіреністю; особливості комерційного представництва в окремих сферах підприємницької діяльності встановлюються законом.

Враховуючи, що ОСОБА_6 на момент укладення договорів про відшкодування витрат (Договір -11-К, Договір -11/1-К, Договір -11/2-К, Договір -11/3-К) був як президентом ТОВ "Фаворит" так і директором ПОГ "Черкаситара", а також одночасно діяв від їх імені, з огляду на відсутність ознак комерційного представництва, а також представництва інших осіб, встановлених законом, місцевий суд дійшов вірного висновку про порушення правил представництва, встановлених ч. 3 ст. 238 Цивільного кодексу України, при підписанні ОСОБА_6 від імені обох сторін договорів про відшкодування витрат (правова позиція Вищого господарського суду України у постанові від 02.09.2014р. у справі №925/2093/13).

Вимоги ПОГ «Черкаситара» на суму 6 055 523,77 грн. законно не були включені судом першої інстанції до реєстру вимог кредиторів з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що вимоги обгрунтовані тим, що протягом період з 01.01.2011р. по 30.11.2015р. ПОГ "Черкаситара на підставі договору доручення від 12.01.2011р. (із додатковою угодою до нього від 11.05.2012р.) здійснював за власні кошти до бюджету виплату орендної плати за землю та податку за землю за боржника, за що щомісячно передбачено винагороду у розмірі 5 000 грн.

Однак, відповідно до ст. 87 Податкового кодексу України джерелами самостійної сплати грошових зобов'язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти. Забороняється використовувати як джерела погашення податкового боргу платника податків майно, яке належить на правах власності іншим особам.

Представництво інтересів боржника на підставі ст. 19 Податкового кодексу України не звільняє боржника від обов'язку передачі власних коштів представнику для сплати податків і обов'язкових платежів.

Пунктом 87.7 статті 87 Податкового кодексу України забороняється будь-яка уступка грошового зобов'язання або податкового боргу платника податків третім особам. Положення цього пункту не поширюються на випадки, коли гарантами повного та своєчасного погашення грошових зобов'язань платника податків є інші особи, якщо таке право передбачено цим Кодексом.

Однак, названим Кодексом не передбачено право повіреного (ПОГ "Черкаситара") погашати борг боржника за рахунок власних коштів повіреного, як і не передбачено такого права ч. 1 ст. 1000 Цивільного кодексу України.

Місцевий суд законно відхилив доводи про те, що ПОГ "Черкаситара" діяло як податковий агент боржника, оскільки відповідно до ст.18 ПК України, податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов'язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов'язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. Тобто податковий агент не лише перераховує податки, а перед цим утримує їх з платника податків і в будь-якому випадку сплачує не свої власні кошти, а кошти платника податків.

Кошти, які ПОГ "Черкаситара" сплатило до бюджету, є безпідставно сплаченими від імені боржника (оскільки це не гроші боржника, а тому у нього була відсутня законна підстава для їх сплати), тому своє право вимоги на сплачені кошти ПОГ "Черкаситара" може доводити лише за позовами до тих осіб, які також без будь-яких правових підстав прийняли ці кошти від нього.

У постанові Вищого господарського суду України від 03.02.2015р. у справі №925/1874/13 зазначено, що відповідно до ст. 87.7. Податкового кодексу України забороняється будь-яка уступка грошового зобов'язання або податкового боргу платника податків третім особам.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам Конституції України, нормам діючого законодавства і вимогам Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 01.11.2996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», а тому не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 124, 126, 127 Конституції України, ст.ст.99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, ст.ст. 22-25, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Фаворит - 2003» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 09.06.2016р. по справі №925/1847/15 - без змін.

Справу №925/1847/15 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді М.Л. Доманська

В.В. Шипко