РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/8560/16
За позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон»

про стягнення 131642,03 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Гуслякова М.З. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано вимоги указаного позову про стягнення суми неповернутої попередньої оплати та нарахованого на неї індексу інфляції, а також суми штрафу, у зв'язку з тим, що Відповідач не приступив до виконання робіт по Договору № ПЗ/НРП-151331/НЮ від 01.09.2015.

Відзиву на позов Відповідач не подав, у судові засідання представників не направляв, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей, які містяться у ЄДР та отримувались Відповідачем, що вбачається зі зворотних повідомлень про вручення поштових відправлень, тому будь-які несприятливі наслідки ненаправлення повноважних представників покладаються на Відповідача відповідно.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідачем подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, та судом розгляд справи було відкладено.

Проте явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась, і перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи, призначеного на 06.07.2016, та враховуючи закінчення встановленого ст. 69 ГПК України строку розгляду спору суд відповідно до статті 75 ГПК України здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного 01.09.2015 між Позивачем, як замовником, та Відповідачем, як виконавцем, Договору підряду № ПЗ/НРП-151331/НЮ (далі - Договір), Позивачем у порядку п. 4.2 Договору було перераховано Відповідачу попередню оплату в сумі 103822,85 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 389 від 09.10.2015.

Судом враховано, що Позивач є правонаступником ДТГО «ПЗЗ». За загальним правилом ч.ч. 1, 2 ст. 104 ЦК України та ч. 3 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» припинення у разі злиття юридичних осіб вважається завершеним з дати державної реєстрації припинення юридичних осіб, що припиняються у результаті злиття, проте Законом України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» урегульований особливий порядок утворення ПАТ «Українська залізниця».

На виконання зазначеного Закону, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 (опублікована в Урядовому кур'єрі, 2014, 07, 04.07.2014 № 118), було утворено ПАТ «Українська залізниця» на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком 1.

Серед наведеного у додатку 1 до зазначеної постанови Кабінету Міністрів України № 200 переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється ПАТ «Українська залізниця», значиться й ДТГО «ПЗЗ».

Згідно зі Статутом (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735) ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту.

Пунктом 1 наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 № 512-Ц/од «Про деякі питання щодо реорганізації підприємств, установ залізничного транспорту» визначено, що датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту України (Укрзалізниці) і підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200, є 30.11.2015.

За таких обстави, ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником ДТГО «ПЗЗ».

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору, Відповідач зобов'язався розпочати роботи не пізніше 10ти днів з отримання передплати по договору, тобто з 09.10.2015, та завершити виконання робіт протягом 30ти робочих днів від підписання Договору з правом дострокового виконання, тобто з 01.09.2015.

Позивач стверджує, що у встановлені Договором строки Відповідач до виконання робіт не приступив та їх виконання не закінчив. Відповідач протилежного суду не заявив і матеріали справи не містять доказів протилежного.

Отже матеріалами справи підтверджено, та Відповідачем не спростовано, що роботи у встановлений Договором строк на після закінчення строку його дії (31.12.2015) виконані не були та Позивачем від Відповідача не приймалися.

Умова Договору, що він діє до повного виконання своїх зобов'язань обома сторонами Договору не визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а також не є вказівкою на подію, яка має неминуче настати, тому не є строком (терміном) дії договору у розумінні ст. 252 ЦК України. Відтак строк дії Договору - до 31.12.2015 (п. 11.1 Договору).

Відповідно до ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Позаяк строк дії Договору закінчився і Відповідач до виконання робіт не приступав, то у останнього відсутні підстави утримувати отримані від Позивача 103822,85 грн.

Претензією від 15.12.2016 № НЮ-16-14/16п та поданням до суду даного позову Позивач чітко та зрозуміло висловив свою волю, що виконання Відповідачем робіт у подальшому, а саме більше ніж через пів року від договірної дати закінчення строку виконання робіт та також більше ніж через пів року після закінчення строку дії Договору, втратило інтерес для Позивача та він бажає повернути перераховані як передплату по Договору кошти.

Відповідно до п. 7.7 Договору, у разі неможливості виконання Виконавцем своїх договірних зобов'язань (за винятком випадків, коли така неможливість виникла внаслідок дії непереборної сили або неправомірних дії Замовника), Виконавець повертає фактично невикористаний авансовий платіж Замовнику з урахуванням інфляції за весь час користування коштами.

Відповідачем не доведено перед судом наявність у нього на даний час правових підстав утримувати 103822,85 грн. передплати за невиконані роботи, і не доведено, що виконанню ним своїх зобов'язань по Договору перешкоджали дії непереборної сили або неправомірні дії Замовника, тому вказані кошти підлягають поверненню Позивачу за ст.ст. 530, 894, 1212 ЦК України, як такі, правова підстава для утримування яких відпала (Позивач відмовився від очікування на виконання робіт через значний строк їх невиконання та в зв'язку з закінченням строку дії Договору).

Розрахунок заборгованості судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 103822,85 грн. заборгованості (передплати за невиконані роботи) визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, ч. 2 ст. 193 ГК України, Відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором та/або законом, зокрема, у вигляді нарахування та стягнення:

- втрат від інфляції на підставі п. 7.7 Договору та ст. 625 ЦК України;

- штрафу на підставі п. 7.5 Договору та ст. 549 ЦК України.

Розрахунок втрат від інфляції та штрафу, доданий до позову, судом також перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним (зокрема, оскільки розраховані Позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом), а їх розмір є доведеним залученими Позивачем до справи вищеописаними доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

З огляду на наведене позовні вимоги про стягнення 4418,82 грн. втрат від інфляції та 23400,36 грн. штрафу визнаються судом обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Судовий збір за ст. 49 ГПК України за звернення Позивача до суду з даним позовом покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Каргон» (м. Київ, бульвар Дружби Народів, 40 А; ідентифікаційний код 38241508) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (м. Київ, вул. Тверська, 5; ідентифікаційний код 40075815) 103822 (сто три тисячі вісімсот двадцять дві) грн. 85 коп. заборгованості, 4418 (чотири тисячі чотириста вісімнадцять) грн. 82 коп. втрат від інфляції, 23400 (двадцять три тисячі чотириста) грн. 36 коп. штрафу, а також 1974 (одну тисячі дев'ятсот сімдесят чотири) грн. 64 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016

Суддя Сташків Р.Б.