РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/9632/16
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» зобов'язання виконати обов'язок за договором та стягнення пені у розмірі 64 286 грн. 54 коп.
Представники:

від Позивача: Завалькевич Є.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Коновалов С.В. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» (надалі також - «Відповідач») про зобов'язання виконати обов'язок за договором та стягнення пені у розмірі 64 286 грн. 54 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 27.07.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» (Продавець) було укладено Договір поставки №28/07-11/2, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався придбати і поставити вентиляційне обладнання на умовах і в термін, визначені цим Договором, а Покупець - прийняти його і сплатити на умовах і в терміни, визначені цим Договором. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору він перерахував суму у загальному розмірі 819 355 грн. 69 коп., проте Відповідач поставив товар лише на суму в розмірі 537 532 грн. 63 коп. Таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього залишилось невиконане зобов'язання з поставки обладнання на суму в розмірі 281 823 грн. 06 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» пеню у розмірі 64 286 грн. 54 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 27.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/9632/16, судове засідання призначено на 08.06.2016 року.

08.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

08.06.2016 року в судове засідання представники сторін не з'явились, про час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.05.2016 року не виконали. Представник позивача про поважні причини неявки Суд не повідомив.

Суд на місці ухвалив - задовольнити клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Крім того, Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Відповідача надати докази на підтвердження поставки товару на суму 281 823,06 грн. за Договором №28/07-11/2 від 27.07.2011 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 08.06.2016 року відкладено розгляд справи на 22.06.2016 року, у зв'язку з неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

Ухвалою Господарського суду міста від 22.06.2016 року виправлено описку в найменуванні Позивача в Ухвалах Господарського суду міста від 27.05.2016 року та 08.06.2016 року, а саме: "Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТ - Строй" та викладено його у наступній редакції: "Товариство з обмеженою відповідальністю "ТТ - Буд".

22.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли заперечення на позовну заяву та заява про застосування строків позовної давності.

22.06.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 27.05.2016 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням заперечень на позовну заяву та заяви про застосування строків позовної давності Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕА-УКРАЇНА".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 22.06.2016 року відкладено розгляд справи на 06.07.2016 року, у зв'язку з витребуванням додаткових доказів по справі.

06.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення по суті спору.

06.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи доказів поставки товару.

06.07.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) отримано від Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» про відшкодування збитків у розмірі 41 806 грн. 43 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2016 року зустрічні позовні матеріали повернуто заявникові без розгляду на підставі статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06 липня 2016 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 06 липня 2016 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

27.07.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» (Продавець) було укладено Договір поставки №28/07-11/2, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався придбати і поставити вентиляційне обладнання на умовах і в термін, визначені цим Договором, а Покупець - прийняти його і сплатити на умовах і в терміни, визначені цим Договором.

Найменування обладнання (кількість, асортимент), підлягаючого поставці, наведено у специфікації (Додаток №1) є невід'ємною частиною даного Договору. (п.1.2 Договору)

Відповідно до п.4.1 Договору загальна вартість обладнання, що поставляється за даним Договором, складає 819 355 грн. 68 коп.

Згідно з п.5.1 Договору обладнання підлягає поставці на умовах даного Договору в наступні терміни:

позиції 4-8, 10-14 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 11 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.1 даного договору, на рахунок Продавця;

позиції 1-3,9 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 21 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.3 даного договору, на рахунок Продавця.

У разі затримки передоплати Покупцем, Продавець має право затримати поставку на термін затримки платежу. Продавець має право на дострокову поставку обладнання за даним Договором, при цьому Покупець зобов'язаний прийняти обладнання на загальних умовах. (п.5.2 Договору)

Відповідно до п.6.2 Договору Покупець виконує розрахунок в наступному порядку:

6.2.1. передплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4,10,12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 117 675 грн. 64 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору;

6.2.2. остаточну оплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4,10,12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 117 675 грн. 64 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24;

6.2.3. передплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) по Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця;

6.2.4. остаточну оплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4, 10, 12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахування на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24.

У п.7.2 Договору зазначено, що документами, що підтверджують передачу обладнання є накладна, виписана при наданні доручення, а також акт прийому - передачі обладнання.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що у разі не поставки (часткової недопоставки) обладнання, в обумовлений цим Договором строк, Продавець сплачує Покупцю пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України. Пеня нараховується на суму не поставленого (частково непоставленого) обладнання за кожен день затримки виконання зобов'язань.

Додатком №1 до Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Сторони визначили найменування, кількість, ціну, загальну суму договору.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Позивачем були перераховані Відповідачу грошові кошти у розмірі 409 677 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №188 від 27.07.2011 р., у розмірі 268 766 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням №668 від 17.10.2011 р.

На виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Відповідач поставив обладнання, а Позивач в свою чергу прийняв вказане обладнання по позиціям 4-8, 10-14 у специфікації обладнання (Додаток №1 до договору) на суму в розмірі 537 532 грн. 63 коп., що підтверджується накладною №144 від 09.11.2011 року.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13, яке набрало законної сили, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-Україна» заборгованість у розмірі 140 911 грн. 53 коп., пеню у розмірі 10 313 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 5 664 грн. 00 коп., збитки у розмірі 9 000 грн. 00 коп.

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13 Позивачем було перераховано Відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 176 737 грн. 82 коп., з яких - 140 911 грн. 53 коп. заборгованості, що підтверджується меморіальним ордером №320 від 24.06.2014 року, випискою по рахунку Позивача.

Таким чином, на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Позивачем було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕА-Україна» грошові кошти у загальному розмірі 819 355 грн. 69 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що в результаті неналежного виконання Відповідачем зобов'язань у останнього залишилось невиконане зобов'язання з поставки обладнання на суму в розмірі 281 823 грн. 06 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» пеню у розмірі 64 286 грн. 54 коп.

18.04.2016 року Позивач надіслав на адресу Відповідача претензію №1804/3/16 з вимогою виконати п.3.1, 3.2 Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року та сплатити пеню у розмірі 64 286 грн. 54 коп., що підтверджується накладною №12496 від 18.04.2016 року, яка залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору поставки 28/07-11/2 від 27.07.2011 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України зазначено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Судом встановлено, що 27.07.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» (Продавець) було укладено Договір поставки №28/07-11/2, відповідно до умов якого Продавець зобов'язався придбати і поставити вентиляційне обладнання на умовах і в термін, визначені цим Договором, а Покупець - прийняти його і сплатити на умовах і в терміни, визначені цим Договором.

Згідно з п.5.1 Договору обладнання підлягає поставці на умовах даного Договору в наступні терміни:

позиції 4-8, 10-14 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 11 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.1 даного договору, на рахунок Продавця;

позиції 1-3,9 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 21 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.3 даного договору, на рахунок Продавця.

Відповідно до п.6.2 Договору Покупець виконує розрахунок в наступному порядку:

6.2.1. передплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4,10,12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 117 675 грн. 64 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору;

6.2.2. остаточну оплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4,10,12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 117 675 грн. 64 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24;

6.2.3. передплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) по Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця;

6.2.4. остаточну оплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 4, 10, 12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахування на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24.

При цьому, Суд звертає увагу, що у пп.6.2.4 Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року сторонами допущена помилка у зазначенні позицій у специфікації обладнання, за якими проводиться остаточна оплата в розмірі 50% від вартості обладнання, а саме: замість: позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання, зазначено позиції 4, 10, 12 у специфікації обладнання, оскільки відносно остаточної оплати по позиціям 4,10,12 у специфікації обладнання зазначено у підпункті 6.2.2 договору. У рішенні Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13 прийнято до уваги пп.6.2.4 договору із зазначенням позицій 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання даного Договору, а тому Господарський суд міста Києва також приймає до уваги зазначений підпункт в редакції: «остаточну оплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахування на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24».

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Позивачем були перераховані Відповідачу грошові кошти у розмірі 409 677 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №188 від 27.07.2011 року, та у розмірі 268 766 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням №668 від 17.10.2011 р.

На виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Відповідач поставив обладнання, а Позивач в свою чергу прийняв вказане обладнання по позиціям 4-8, 10-14 у специфікації обладнання (Додаток №1 до договору) на суму в розмірі 537 532 грн. 63 коп., що підтверджується накладною №144 від 09.11.2011 року, яка оформлена належним чином та підписана уповноваженими представниками сторін і скріплена печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

Листом №024/01 від 24.01.2012 року Відповідач повідомив Позивача, що на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року була здійснена остаточна поставка вентиляційного обладнання (позиції №1,2,3,9) на склад за адресою: м. Київ, бульвар Івана Лепсе, 24, у зв'язку з чим просив останнього здійснити оплату вартості обладнання у розмірі 140 911 грн. 52 коп., прийняти його на складі компанії й організувати вивіз даного обладнання у строк не пізніше 06.02.2012 р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 25.01.2012 р., фіскальним чеком від 25.01.2012 р., рекомендованим повідомленням про вручення 03.02.2012 р.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» заборгованість у розмірі 140 911 грн. 53 коп., пеню у розмірі 10 313 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 5 664 грн. 00 коп., збитки у розмірі 9 000 грн. 00 коп.

У вказаному рішенні Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13, яке набрало законної сили, встановлено, що Продавець придбав вентиляційне обладнання, розмістив його на складі за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24 під відповідальне зберігання, а також повідомив Покупця про поставку обладнання на склад. З метою зберігання обладнання, 01.09.2012р. між ТОВ "ГЕА-Україна" та ТОВ "ІМО" Договір №26 про надання складських послуг, відповідно до якого ТОВ "ГЕА-Україна" (Замовник) зобов'язалося щомісячно до 10 числа кожного місяця передплатою здійснювати оплату складських послуг виходячи із розрахунку 50 грн. за 1 кв.м площі на місяць, з урахуванням розміщення обладнання на площі 20 кв.м. За таких обставин, договірна ціна за оплату складських послуг складає 1000 грн. на місяць. Факт надання складських послуг підтверджується відповідними Актами приймання-передачі послуг. Факт оплати послуг підтверджується платіжними дорученнями на перерахування коштів. Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» неодноразово повідомляв ТОВ "ТТ-БУД" про необхідність вивезення обладнання на виконання умов Договору поставки, але обладнання вивезено не було.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 року "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Норми статті 124 Конституції України визначають обов'язковість виконання усіма суб'єктами прав судового рішення у вказаній справі.

Згідно з преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.02 року у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.99 року у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, судове рішення у справі № 916/729/13 не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, в тому числі і у даній справі, не можуть йому суперечити, а тому факт належного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» своїх зобов'язань з поставки обладнання, зокрема, по позиціям №1-3, 9 договору на склад за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24 підтверджено рішенням господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13, яке набрало законної сили.

На виконання рішення Господарського суду Одеської області від 04.06.2013 року у справі №916/729/13 Позивачем було перераховано Відповідачу грошові кошти у загальному розмірі 176 737 грн. 82 коп., з яких - 140 911 грн. 53 коп. заборгованості, що підтверджується меморіальним ордером №320 від 24.06.2014 року, випискою по рахунку Позивача.

Таким чином, на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Позивачем було сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕА-Україна» грошові кошти у повному розмірі 819 355 грн. 69 коп., передбаченому пунктом 4.1 Договору, за яким загальна вартість обладнання, що поставляється за даним Договором, складає 819 355 грн. 68 коп.

Крім того, Позивач своїми конклюдентними діями по здійсненню остаточної оплати на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) даного Договору, підтвердив факт поставки обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24, оскільки відповідно до пп.6.2.4 договору остаточна оплата в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), здійснюється шляхом перерахування на рахунок Продавця на протязі 3-х банківських днів з моменту письмового повідомлення Покупця про поставку обладнання на склад Продавця за адресою: м. Київ, бул. Івана Лепсе, 24.

Проте, у п.7.2 Договору зазначено, що документами, що підтверджують передачу обладнання є накладна, виписана при наданні доручення, а також акт прийому - передачі обладнання.

Суд звертає увагу, що матеріли справи не містять жодних належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження факту передачі Продавцем Покупцю обладнання по позиціям №1-3, 9 у специфікації обладнання (додаток №1) у вигляді накладної, акту прийому - передачі обладнання всупереч умовам Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року.

Відповідно до п.5.1.2 Договору обладнання підлягає поставці на умовах даного Договору в наступні терміни: позиції 1-3,9 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 21 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.3 даного договору, на рахунок Продавця.

Згідно з п.п.6.2.3 Договору передплату в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) по Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (з ПДВ), шляхом перерахунку даної суми на рахунок Продавця.

Проте, Суд не приймає до уваги доводи Позивача щодо виникнення обов'язку у Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» по поставці обладнання по позиціям №1-3, 9 Договору саме після сплати 09.07.2014 року повної вартості вентиляційного обладнання у розмірі 819 355 грн. 69 коп. з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Позивачем були перераховані Відповідачу грошові кошти у розмірі 409 677 грн. 84 коп., що підтверджується платіжним дорученням №188 від 27.07.2011 року, та у розмірі 268 766 грн. 32 коп., що підтверджується платіжним дорученням №668 від 17.10.2011 р. З урахуванням умов Договору поставки №28/07-11/2 від 27.07.2011 року Суд приходить до висновку, що грошові кошти у загальному розмірі 409 677 грн. 84 коп., які були сплачені Позивачем 27.07.2011 року, становлять суми передоплати 50% вартості обладнання (позиції 4,10,12 у специфікації обладнання) даного Договору, що складає 117 675 грн. 64 коп. (з ПДВ), та передплати в розмірі 50% від вартості обладнання (позиції 1-3,5-9,11,13,14 у специфікації обладнання) по Договору, що складає 292 002 грн. 20 коп. (117 675 грн. 64 коп. + 292 002 грн. 20 коп. = 409 677 грн. 84 коп.)

Враховуючи вищевикладене, обов'язок Відповідача по здійсненню поставки обладнання по позиціям 1-3,9 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 21 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.3 даного договору, на рахунок Продавця, виник з 28.07.2011 року і тривав до 21 тижня, тобто по 22.12.2011 року, а тому прострочка Відповідача почалась з 23.12.2011 року.

22.06.2016 року Відповідачем подано заяву про застосування строку позовної давності до вимог Позивача.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За змістом частини першої статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення. (п. 2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року)

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом 25.05.2016 року (згідно з накладною на відправку позовної заяви), а тому до вимог Позивача про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» виконати обов'язок, передбачений п.п.3.1, 3.2 Договору поставки 28/07-11/2 від 27.07.2011 року, а саме поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» на умовах DDP-KIEV (Incoterms 2000) вентиляційне обладнання згідно з переліком (додаток №1 до договору) на суму в розмірі 281 823 грн. 05 коп. слід застосувати строки позовної давності за заявою Відповідача. Судом встановлено, що обов'язок Відповідача по здійсненню поставки обладнання по позиціям 1-3,9 у специфікації обладнання (додаток №1) - до 21 тижнів, починаючи з моменту надходження оплати, передбаченої п.6.2.3 даного договору, на рахунок Продавця, виник з 28.07.2011 року і тривав до 21 тижня, тобто по 22.12.2011 року, а тому трирічний строк позовної заяви за основним зобов'язанням Відповідача сплив 22.12.2014 року.

Відповідно до п.2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» №10 від 29.05.2013 року якщо позовні вимоги господарським судом визнано обґрунтованими, а стороною у справі заявлено про сплив позовної давності, то суд зобов'язаний застосувати до спірних правовідносин положення статті 267 ЦК України та вирішити питання про наслідки такого спливу (тобто або відмовити в позові у зв'язку зі спливом позовної давності, або, за наявності поважних причин її пропущення, - захистити порушене право, але в будь-якому разі вирішити спір з посиланням на зазначену норму ЦК України).

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» виконати обов'язок, передбачений п.п.3.1, 3.2 Договору поставки 28/07-11/2 від 27.07.2011 року, а саме поставити Товариству з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» на умовах DDP-KIEV (Incoterms 2000) вентиляційне обладнання згідно з переліком (додаток №1 до договору) на суму в розмірі 281 823 грн. 05 коп. задоволенню не підлягають у зв'язку з застосуванням загальних строків позовної давності за заявою Відповідача.

Крім того, Позивач також просив стягнути з Відповідача на його користь пеню за загальний період прострочки з 04.12.2014 р. по 03.06.2015 р. у розмірі 64 286 грн. 54 коп.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов»язання.

Згідно норми ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

При цьому Суд зазначає, що розуміння господарських санкцій у Господарському кодексі України є дещо ширшим поняття цивільно-правової неустойки. Під штрафними санкціями тут розуміються також і грошові суми, які учасник господарських відносин зобов»язаний сплатити в разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності. Неустойка в розумінні ст. 549 Цивільного кодексу України - це спосіб забезпечення та санкція за порушення саме приватноправових (цивільно-правових) зобов»язань.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що у разі не поставки (часткової недопоставки) обладнання, в обумовлений цим Договором строк, Продавець сплачує Покупцю пеню із розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України. Пеня нараховується на суму не поставленого (частково непоставленого) обладнання за кожен день затримки виконання зобов'язань.

22.06.2016 року Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування спеціального строку позовної давності до вимог про стягнення пені.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалість у три роки. (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 258 Цивільного кодексу України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що Позивачем невірно визначений період початку прострочки Відповідача, оскільки обов'язок Відповідача по поставці виник з 28.07.2011 року і тривав до 21 тижня, тобто по 22.12.2011 року, а тому прострочка Відповідача почалась з 23.12.2011 року. Крім того, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з Відповідача пені за загальний період прострочки з 04.12.2014 р. по 03.06.2015 р. у розмірі 64 286 грн. 54 коп. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. З урахуванням наведеного, оскільки суд відмовляє Позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у зв'язку з їх необґрунтованістю, питання порушення спеціального строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення, а тому спеціальний строк позовної давності до вказаних вимог Позивача застосуванню не підлягає.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» про зобов'язання виконати обов'язок за договором та стягнення пені у розмірі 64 286 грн. 54 коп. задоволенню не підлягають у повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ - Буд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕА-УКРАЇНА» про зобов'язання виконати обов'язок за договором та стягнення пені у розмірі 64 286 грн. 54 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 11 липня 2016 року.

Суддя О.В. Чинчин