ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

13.07.2016 Справа № 908/1863/16

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г.,

розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: Фізичної особи ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до першого відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод», м. Запоріжжя

до другого відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Метизи», м. Запоріжжя

до третього відповідача: Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк», м. Київ

про визнання недійсним договору застави рухомого майна № 26-з від 28.12.2010 року

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Запорізький сталепрокатний завод», Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Метизи», Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» про визнання недійсним договору застави рухомого майна № 26-з від 28.12.2010 року.

Разом з позовною заявою позивачем надано заяву про витребування доказів.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя встановив:

- позивачем не подано доказів надсилання відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів, що є порушенням пункту 6 ст. 63 ГПК України.

Нормою ст. 56 ГПК України встановлено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Порядок надання послуг поштового зв'язку, права та обов'язки операторів поштового зв'язку і користувачів послуг поштового зв'язку визначено Правилами надання послуг поштового зв'язку, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 (з наступними змінами та доповненнями).

За змістом п. 19 вказаного Порядку внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" від 12 травня 2006 № 211 затверджено Порядок пересилання поштових відправлень, в п. 3.2.1 якого наведено зразок оформлення Опису вкладення за формою 107.

Так, за формою 107 відправник складає опис вкладення поштового відправлення у двох примірниках із зазначенням у ньому найменування одержувача та його адреси, поіменного переліку предметів, загальної вартості вкладення і підписує його.

В якості доказу надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачам позивачем надано оригінали фіскальних чеків від 11.07.2016 року та описів вкладення від 11.07.2016 року, в яких зазначено лише позовну заяву від 11.07.2016 року про визнання недійсним договору застави рухомого майна № 26-з від 28.12.2010 року. Отже, з огляду на надані до суду описи вкладення поштового відправлення, в суду відсутні докази направлення на адресу відповідачів доданих до позовної заяви документів, що є порушенням імперативних приписів норм чинного законодавства України, а також обмеженням процесуальних прав відповідачів, що не відповідає принципам, визначеним ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Національним законодавством України (ст. 56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права - шляхом встановлення обов'язку прокурора та позивача надіслати сторонам відповідні копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (Рішення ЄСПЛ у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні ЄСПЛ у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи одстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об'єктивного з'ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, включає в себе обов'язок прокурора чи позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з усіма додатками. Таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження у справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обов'язку, не відповідатиме статті 6 Конвенції.

Частиною 7 п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.11. встановлено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, суд звертає увагу позивача, що у відповідності до приписів чинного законодавства позовна заява повинна містити, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов. Однак, позивачем не надано доказів на підтвердження всіх обставин, зазначених в позовній заяві, зокрема: витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо членів наглядової ради ПАТ «Запорізький сталепрокатний завод»; виписки про стан рахунку у цінних паперах від 16.02.2011 НОМЕР_1; лист АТ «УкрСиббанк» від 06.05.2016 №25-1/876-БТ та виписки з рахунку в цінних паперах ОСОБА_1 станом на 16.03.2016 тощо.

Згідно з пунктом 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню без розгляду. Після усунення обставин, що зумовили повернення позовної заяви без розгляду, позивач може звернутися з нею знову в загальному порядку.

Заява про витребування доказів судом не розглядається у зв'язку із поверненням позовної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись п. 1, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві - Фізичнійособі ОСОБА_1 без розгляду на адресу: 50000, АДРЕСА_1.

Додатки: оригінал акту від 13.07.2016 року на 1 арк., позовна заява від 11.07.2016 р. з додатками всього на 43 арк., в тому числі оригінал: квитанції № 0.0.568872217.1 від 16.06.2016 року, фіскальних чеків від 11.07.2016 р. на 3 арк., описів вкладення від 11.07.2016 р. на 3 арк.

Суддя О.Г. Смірнов