ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р. Справа № 909/599/13

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Малех І.Б.

суддів Желік М.Б.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський

військовий ліспромкомбінат", вих. №474 від 21.06.2016 року

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016 року

за заявою Заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону

про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання

вих.№25/2/1748вих.-16 від 26.05.2016 (вх.№5289/16 від 30.05.2016)

у справі № 909/599/13

за позовом Заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у

воєнній сфері, м. Тернопіль, в інтересах держави в особі Державної

екологічної інспекції у Тернопільській області, м. Тернопіль, в особі Скала-

Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області,

Тернопільська область, Борщівський район, смт. Скала-Подільська

до відповідача Державного підприємства "Івано-Франківський військовий

ліспромкомбінат", м. Івано-Франківськ

про стягнення коштів в розмірі 42 796, 63 грн в рахунок відшкодування збитків,

заподіяних державі внаслідок порушень вимог природоохоронного

законодавства

за участю представників сторін:

прокурор: Шадловська О.В.

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016р. у справі №909/599/13 (суддя Малєєва О.В.) задоволено заяву заступника військового прокурора Тернопільського гарнізону про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання вих. №25/2/1748вих.-16 від 26.05.2016р.; поновлено строк пред'явлення до виконання наказу господарського суду Івано-Франківської області №1386 від 12.12.2013р.; визначено строк пред'явлення наказу господарського суду Івано-Франківської області №1386 від 12.12.2013 року до виконання з 15.06.2016 року по 15.06.2017 року.

Ухвала суду мотивована положеннями ст. 119 ГПК України, а також тим, що місцевим господарським судом визнано поважними причини пропуску строку для предявлення наказу до виконання, оскільки стягувач не здійснив належних дій по повторному пред'явленню наказу до виконання, а прокуратура дізналась про його повернення стягувачу лише 28.04.2016 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою місцевого господарського суду, Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" оскаржило її в апеляційному порядку, звернувшись до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою вих.№474 від 21.06.2016 року, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016р. у справі № 909/599/13 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви військового прокурора Тернопільського гарнізону про поновлення строку для предявлення наказу до виконання.

Свої доводи скаржник аргументує, зокрема тим, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт про те, кому господарським судом Івано-Франківської області було надіслано наказ №1386 виданий 12.12.2013 року, а також залишено поза увагою те, що прокурор жодного разу не скористався правом, передбаченим ст. 121-2 ГПК України щодо оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС.

В дане судове засідання прибули прокурор та представник відповідача, скаржника у справі, проте, позивач явки уповноваженого представника не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що підтверджується ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.07.2016р.

Враховуючи ту обставину, що позивач належним чином був повідомлений про час, місце розгляду апеляційної скарги та наслідки неявки в судове засідання, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного та обґрунтованого рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Заслухавши пояснення прокурора та представника відповідача, скаржника у справі, а також перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016р. у справі № 909/599/13 слід залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013р. у даній справі задоволено позов заступника Тернопільського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Тернопільській області, в особі Скала-Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат" про стягнення коштів в розмірі 42 796, 63 грн. в рахунок відшкодування збитків, заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства; стягнуто з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат" на користь Скала-Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області 42 796, 63 грн. шкоди, завданої лісовим ресурсам, з них: 12838,99 грн. (30%) - в дохід спеціального фонду Державного бюджету України; 21398,31грн. (50%) в дохід спеціального фонду Скала-Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, 8559,33 грн. (20%) в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради; стягнуто з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат" в дохід Державного бюджету України 1 720,50 грн. судового збору (а.с. 59-60).

Поряд з цим встановлено, що постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2013р. у справі № 909/599/13 вищевказане рішення залишено без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий лісопромкомбінат" без задоволення (а.с. 115-120).

На виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013р. у даній справі 12.12.2013р. було видано наказ № 1385 про примусове виконання рішення щодо стягнення з державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в дохід Державного бюджету України 1 720,50 грн. судового збору (а.с. 123) та наказ № 1386 про примусове виконання рішення щодо стягнення з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь Скала-Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області 42 796, 63 грн. шкоди, завданої лісовим ресурсам, з них: 12838,99 грн. (30%) - в дохід спеціального фонду Державного бюджету України; 21398,31 грн. (50%) в дохід спеціального фонду Скала-Подільської сільської ради Борщівського району Тернопільської області, 8559,33 грн. (20%) в дохід спеціального фонду місцевого бюджету Тернопільської обласної ради (а.с. 124).

Аналізом матеріалів справи встановлено, що заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону звернувся до господарського суду Івано-Франківської області із заявою № 25/2/1748 вих.-16 від 26.05.2016 року (вхідний номер канцелярії господарського суду Івано-Франківської області № 5289/16 від 30.05.2016р.) про поновлення строку предявлення виконавчого документа до виконання (а.с. 129-131).

У вищевказаній заяві № 25/2/1748 вих.-16 від 26.05.2016 року заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону просить поновити пропущений строк предявлення до виконання судового наказу №1386 від 12.12.2013р. про примусове виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013р. у справі № 909/599/13.

В обгрунтування поданої заяви, заявник покликається на те, що наказ про примусове виконання рішення господарського суду № 1386 було скеровано Скала-Подільською селищною радою Борщівського району Тернопільської області до відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції для виконання, в результаті чого було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 41433438 від 13.01.2014р.

В подальшому, як зазначає заявник, виконавче провадження № 41433438 було приєднано до зведеного виконавчого провадження та передано до Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ в Івано-Франківській області.

Поряд з цим, заступник військового прокурора Тернопільського гарнізону зазначає, що у травні 2015 року військовою прокуратурою Івано-Франківського гарнізону за дорученням військової прокуратури Тернопільського гарнізону скеровано заяву про вступ прокурора до вищевказаного виконавчого провадження, на яку відповідь не було отримано і жодної інформації щодо стану виконавчого провадження прокуратурі не надавалось.

З огляду на викладене та враховуючи те, що лише 16.05.2016р., в ході вивчення стану реального виконання рішень за позовами військового прокурора, військова прокуратура Тернопільського гарнізону дізналася, що у квітні 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з наданням строку для повторного пред'явлення наказу до виконання до квітня 2015 року, а відтак просить поновити пропущений строк для пред'явлення наказу № 1386 до виконання.

Згідно з ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Отже, відповідно до вищенаведеної правової норми Конституції України, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 16.07.2013 року, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання.

Відповідно до Преамбули Закону України Про виконавче провадження цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (ст. 116 ГПК України).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, накази господарських судів та ухвали господарських судів у випадках, передбачених законом.

За приписами ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 4 розділу 2 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про виконавче провадження" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) від 04.11.2010р. № 2677-VІ, виконавчі документи видані до набрання чинності цим Законом, предявляються у строки, встановлені на момент їх видачі.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент видачі наказу) виконавчі документи, зокрема виконавчі листи та інші судові документи, можуть бути предявлені до виконання протягом трьох років.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу України (чинною на момент видачі наказу) встановлено, що виданий стягувачеві наказ може бути пред'явлено до виконання не пізніше трьох років з дня прийняття рішення, ухвали, постанови або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки виконання судового рішення.

Стаття 22 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент видачі наказу) передбачає, що строки предявлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема предявленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю повного або часткового виконання рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після перерви встановлюється з дня повернення виконавчого документа стягувачу.

Судом встановлено, що за результатами звернення військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону Відділом примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області надано відповідь, що постановою від 29.04.2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві (а.с. 142-143) виконавчий документ, а саме наказ господарського суду №1386, повернуто стягувачеві Скала-Подільській сільській раді Борщівського району Тернопільської області в порядку п. 9 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", що також підтверджується листом військової прокуратури Івано-Франківського гарнізону №50-1557вих16 від 28.04.2016р., який скеровано військовому прокурору Тернопільського гарнізону (а.с. 139).

Відповідно до статті 119 ГПК України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Зважаючи на наведені положення законодавства, враховуючи документальні докази у справі, а також те, що стягувач не здійснив належних дій по повторному пред'явленню наказу до виконання, а прокуратура дізналась про повернення виконавчого документу (наказу) стягувачу лише 28.04.2016р., колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання.

Поряд з цим, покликання скаржника на те, що місцевим господарським судом залишено поза увагою те, що прокурор жодного разу не скористався правом передбаченим ст. 121-2 ГПК України щодо оскарження дій чи бездіяльності органів ДВС, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки у відповідності до положень ст. 121-2 ГПК України оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби є правом, а не обовязком стягувача, боржника чи прокурора.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції залишено поза увагою факт про те, кому господарським судом Івано-Франківської області було надіслано наказ №1386 виданий 12.12.2013 року, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не спростовують обґрунтованого висновку місцевого господарського суду, оскільки відповідно до ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом і який видається стягувачеві або надсилається йому після набрання судовим рішенням законної сили.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що скаржником у справі не доведено обставини на які він покликається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33 та 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016р. відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для її скасування немає, а інші зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює спірні правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

Судовий збір за перегляд ухвали в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103, 105, 106, 119 ГПК України, - Львівський апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 14.06.2016р. у справі №909/599/13 залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", вих. №474 від 21.06.2016 року без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд ухвали Господарського суду Івано-Франківської області в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складений 13.07.2016р.

Головуючий-суддя Малех І.Б.

Суддя Желік М.Б.

Суддя Марко Р.І.