ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа № 5008/171/2011

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Кордюк Г.Т., Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

у відкритому судовому засіданні розглянув апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Мукачівський Агропромтранс» на ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 за позовом відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до відкритого акціонерного товариства «Мукачівський Агропромтранс» про стягнення заборгованості у загальній сумі 952787,17 грн.

ВСТАНОВИВ:

На виконанні РВ ДВС Мукачівського МРУЮ перебуває виконавче провадження ВП №45006538 з примусового виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 24 травня 2011 року у справі №5008/171/2011 відповідно до виданого судом наказу №5008/171/2011 від 02 вересня 2011 року.

У квітні 2016 року відкрите акціонерне товариство „Мукачівський Агропромтранс звернулося до Господарського суду Закарпатської області зі скаргою на бездіяльність РВ ДВС Мукачівського МРУЮ, просило суд зобовязати районний відділ ДВС Мукачівського МРУЮ усунути вищезгадані порушення ЗУ «Про виконавче провадження та зняття з реалізації майна ВАТ „Мукачівський Агропромтранс по лоту №137583, а саме: комплекс будівель і споруд, що розташований на земельній ділянці площею 2,38 га, яка перебуває в постійному користуванні відповідно до державного акту на право постійного користування серії І-ЗК №001018, що знаходиться за адресою Мукачівський район, с. Кендерешів, вул..Садова, 105 А».

Господарський суд Закарпатської області ухвалою від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 відмовив у задоволенні скарги відкритого акціонерного товариства „Мукачівський Агропромтранс на бездіяльність РВ ДВС Мукачівського МРУЮ у виконавчому провадженні ВП №45006538 з примусового виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 24 травня 2011 року у справі №5008/171/2011, відповідно до виданого судом наказу від 02 вересня 2011 року у справі №5008/171/2011.

Суд дійшов висновку, що здійснюючи виконавче провадження ВП №45006538 державний виконавець РВ ДВС Мукачівського МРУЮ діяв відповідно до приписів закону України «Про виконавче провадження», з дотриманням Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів. Закон не передбачає права чи обовязку державного виконавця відкликати з реалізації передане для цього арештоване майно.

В апеляційній скарзі відкрите акціонерне товариство „Мукачівський Агропромтранс просить скасувати ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 та задовольнити скаргу ВАТ „Мукачівський Агропромтранс на бездіяльність РВ ДВС Мукачівського МРУЮ.

Вважає, що ухвала є помилковою, оскільки, відповідно до частини 5 статті 58 закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна вважається чинним упродовж шести місяців з дня його підписання оцінювачем, а після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно. Звіт про оцінку арештованого майна ВАТ „Мукачівський Агропромтранс - комплексу будівель і споруд, що розташований за адресою: Мукачівський район, с. Кендерешів, вул. Садова, 105 А підписано 17 вересня 2015 року. Тому проведення електронних торгів арештованого майна ВАТ „Мукачівський Агропромтранс після 17 березня 2015 року - закінчення шестимісячного терміну з дня підпису звіту про оцінку майна порушує установлені законодавством правила реалізації арештованого майна. Звертає увагу, що аналогічну позицію займає і Верховний Суд України в постанові від 06 квітня 2016 року у справі №3-242гс16, а також в інших справах. Наголошує на приписах статті 111-28 ГПК України про обовязковість висновків Верховного Суду України.

Про розгляд справи сторонам повідомлено належним чином.

РВ ДВС Мукачівського МРУЮ надав відзив на апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу вважає законною, просить залишити без змін.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

За змістом ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін і вважає, що ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 слід залишити без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог частини першої статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог частини 1 статті 11 закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Одним із заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на майно боржника, яке полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ст.ст.32, 52 закону України «Про виконавче провадження).

Згідно з статтею 58 закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні" (ч.1 ст.58).

Державний виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки, вони мають право подати державному виконавцю заперечення в десятиденний строк з дня надходження повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна рекомендованим листом за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим державним виконавцем (ч.3 ст.58).

Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно (ч.5 ст.58).

Порядок реалізації арештованого майна унормовано статтею 62 закону України Про виконавче провадження. Зокрема установлено, що реалізація арештованого майна здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Порядок реалізації майна визначається Міністерством юстиції України. Не реалізоване протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" та розпорядження Кабінету Міністрів України від 11 березня 2015 року N 212-р "Деякі питання реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів" Міністерство юстиції України наказом № 2710/15 від 22.12.2015р., зареєстрованим Мінюстом України 23.12.2015р. за №1620/28065, затвердило Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, уповноважило державне підприємство "СЕТАМ" на здійснення заходів із супроводження програмного забезпечення системи електронних торгів, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у ній, на організацію та проведення електронних торгів та на виконання інших функцій, передбачених цим Порядком.

Пунктом 1 розділу II Порядку передбачено, що реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 58 Закону України Про виконавче провадження. Якщо строк чинності звіту про оцінку майна закінчився після передачі майна на реалізацію, повторна оцінка такого майна не проводиться. Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна. Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги.

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби.

За приписами статті 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яку може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

07 жовтня 2014 року державний виконавець РВ ДВС Мукачівського МРУЮ виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №45006538 з примусового виконання рішення Господарського суду Закарпатської області від 24 травня 2011 року у справі №5008/171/2011 відповідно до виданого судом наказу №5008/171/2011 від 02 вересня 2011 року та постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

В акті від 18 грудня 2014 року опису й арешту майна вказано, що державний виконавець описав і наклав арешт на цілісний майновий комплекс, який знаходиться за адресою: Мукачівський район, с. Кендерешів, вул. Садова, 105 А, загальною площею 1180,1 м.кв. Також постановою від 18 грудня 2014 року державний виконавець призначив експерта для участі у виконавчому провадженні з метою встановлення ринкової вартості майна боржника.

17 вересня 2015 року виготовлено Звіт про оцінку майна комплексу будівель і споруд, що розташоване за адресою: Мукачівський район, с. Кендерешів, вул. Садова, 105 А та Висновок про вартість майна.

27 жовтня 2015 року РВ ДВС Мукачівського МРУЮ надіслало сторонам виконавчого провадження для ознайомлення копії висновку про вартість майна боржника.

Сторони не оскаржили результати оцінки і РВ ДВС Мукачівського МРУЮ 26 січня 2016 року надіслало Управлінню ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області заявку на реалізацію майна боржника і пакет документів - для проведення електронних торгів.

Актом від 03 лютого 2016 року №11 підтверджено прийняття Закарпатською філією державного підприємства "СЕТАМ" Міністерства юстиції України від Управління ДВС Головного ТУЮ у Закарпатській області заявки на реалізацію через електронні торги арештованого майна ВАТ „Мукачівський Агропромтранс комплексу будівель і споруд, що розташовані за адресою: Мукачівський район, с. Кендерешів, вул. Садова, 105 А, початковою вартістю 1 665 145,00грн., за виконавчим провадженням ВП №45006538.

05 лютого 2016 року організатором (ДП СЕТАМ) було сформовано лот за № 125459 та призначено електронні торги, які не відбулися у звязку з відсутністю покупців. Тому державний виконавець уцінив на 25% арештоване майно із зазначенням вартості майна після уцінки 1 248 858,75грн., акт уцінки від 13 березня 2016 року надіслав організатору (ДП СЕТАМ), який призначив повторну реалізацію з електронних торгів арештованого майна.

Отже, державний виконавець РВ ДВС Мукачівського МРУЮ з дотриманням вимог ст.ст. 58, 62 закону України «Про виконавче провадження» і Порядку реалізації арештованого майна забезпечив проведення оцінки арештованого майна боржника суб'єктом оціночної діяльності відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні"; повідомив про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам; у межах шестимісячного строку чинності звіту про оцінку майна у виконавчому провадженні передав майно і необхідний пакет документів державному підприємству "СЕТАМ" для реалізації на електронних торгах.

Конституцією України (стаття 19) встановлено обов»язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України Про виконавче провадження не передбачає обовязку державного виконавця знімати з реалізації арештоване майно боржника.

Щодо висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 06 квітня 2016 року у справі №3-242гс16, то такі стосуються правової оцінки у спорі про визнання недійсними торгів.

Предметом розгляду у цій справі є скарга відкритого акціонерного товариства „Мукачівський Агропромтранс на бездіяльність РВ ДВС Мукачівського МРУЮ, яка полягає у тому, що районний відділ ДВС Мукачівського МРУЮ не зняв з реалізації майно ВАТ „Мукачівський Агропромтранс по лоту №137583. Відтак, суд повинен оцінити дії/бездіяльність державного виконавця на предмет відповідності таких конституції і законам України.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ухвала Господарського суду Закарпатської області від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 є законною і обґрунтованою. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції. Тому суд відмовляє у задоволенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу Господарського суду Закарпатської області від 29 квітня 2016 року у справі №5008/171/2011 залишити без змін, а апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства «Мукачівський Агропромтранс» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Кордюк Г.Т.

суддя Плотніцький Б.Д.