ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" липня 2016 р.Справа № 916/567/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Г.С. Граматик

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1,

від відповідачів не зявились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат та Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат про стягнення заборгованості в сумі 47520,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат про стягнення заборгованості за надані послуги з охорони обєкту згідно договору № 4443 від 23.06.2015 р. в сумі 47520,00 грн., посилаючись на наступне.

18.06.2015 р. до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області звернулося ПАТ „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат з листом № 1029, в якому останнє просило укласти договір на охорону ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, що розташований за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4.

Також позивач вказує, що 19.06.2015 року до нього з листом № 41/149 звернулося ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, в якому просило надати охоронні послуги шляхом укладення з ПАТ „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат договору на охорону вказаного майна товариства, в т.ч. зазначено про здійснення оплати наданих охоронних послуг саме відповідачем.

Так, 23.06.2015 р. між Управлінням Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області та ПАТ „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат було укладено договір № 4443 на охорону обєкта постами фізичної охорони Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, відповідно до умов якого позивач повинен був здійснювати охорону ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, розташованого за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4, а відповідач - належним чином оплачувати охоронні послуги. На виконання цього договору було виставлено охорону на вказаному обєкті, про що складено відповідний акт приймання під охорону за участю позивача та представників охоронюваного ПАТ.

Як зазначає позивач, згідно п.2 розділу VII договору оплата повинна була проводитися відповідачем до 20-го числа кожного місяця за поточний місяць. За ствердженнями позивача, спершу відповідач виконував свої обовязки по оплаті наданих позивачем послуг належним чином і вчасно здійснював оплати за надані послуги, однак у жовтні 2015 року відповідач не оплатив послуги охорони, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за надані у жовтні послуги у розмірі 33480,00 грн. Факт надання охоронних послуг у жовтні 2015 року підтверджується актом виконаних робіт, підписаним позивачем та представником охоронюваного ПАТ. В свою чергу 05.11.2015 року позивач направив відповідачу лист, яким інформував про виникнення заборгованості за надані у жовтні 2015 року послуги у сумі 33480,00 грн. та вимагав їх негайно оплатити. Цим же листом позивач повідомив, що у випадку неоплати заборгованості договір буде розірвано з 09:00 год. 14.11.2015 року, а заборгованість за надані протягом жовтня-листопада охоронні послуги становитиме 47520,00 грн. При цьому до листа надавалися для підписання та повернення акти звірки розрахунків та виконаних робіт.

В подальшому у зв'язку з нездійсненням оплати наданих послуг позивачем було прийнято рішення розірвати договірні стосунки з відповідачем, внаслідок чого охорону було знято з 09:00 год. 14.11.2015 року, про що було складено відповідний акт зняття з під охорони. Як вказує позивач, оскільки при знятті поста охорони на охоронюваному товаристві не було жодного представника відповідача або уповноваженого представника ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, акт зняття поста охорони був підписаний представником позивача, та для фіксації факту зняття поста охорони викликані представники правоохоронних органів і підписалися під актом представники територіального підрозділу Національної поліції України - акт був підписаний начальником Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та старшим інспектором Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Також було видано наказ від 19.11.2015 року № 120, яким припинено нарахування за послуги охорони по договору з моменту зняття поста охорони, тобто з 14.11.2015 року. Таким чином, позивач вказує, що надання охоронних послуг з 1 по 14 листопада 2015 року підтверджується актом зняття поста охорони, підписаного представниками правоохоронних органів та наказом позивача.

Разом з тим 28.12.2015 року відповідачу було скеровано лист № 127/43/33/26/01-2015, яким пропонувалося оплатити надані по договору послуги, а також повторно скеровувалися для підписання та повернення акти звірки розрахунків та виконаних робіт. Вказаний лист і акти згідно поштового повідомлення було вручено представнику відповідача 29.12.2015 року. Однак, акти звірки розрахунків та акти виконаних робіт відповідачем повернуто не було, оплату за надані охоронні послуги також не було проведено.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.03.2016 р. позовну заяву Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/567/16, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду.

28.03.2016 р. до господарського суду Одеської області надійшла заява від Управління поліції охорони у Львівській області про збільшення розміру позовних вимог у справі № 916/567/16 (а.с. 38), в якій вказано, що при підрахунку позивачем кількості наданих годин охоронних послуг протягом листопада 2015 року було враховано, що охоронні послуги надавалися до 00 год. 00 хв. 13.11.2015 р., а насправді послуги надавалися до 09 год. 00 хв. 14.11.2015 р., що підтверджується актом зняття охорони. Тому заявник вказує, що в акті звірки розрахунків було допущено помилку, а сума заборгованості складає 47925,00 грн.

Вказана заява Управління поліції охорони у Львівській області про збільшення позовних вимог судом до розгляду не прийнята у звязку з тим, що правом на збільшення позовних вимог наділений позивач, яким є саме Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, а не Управління поліції. Докази вибуття Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області зі спірного правовідношення та правонаступництва останнього в матеріалах справи відсутні, будь-яких клопотань з цього приводу сторонами не заявлялось, а відтак й відсутні підстави для здійснення заміни позивача в порядку ст. 25 ГПК України.

Наразі в ході розгляду справи судом зясовано, що акт прийому-здачі виконаних робіт/послуг № СТР-019486 за жовтень 2015 року, на який посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, від імені відповідача як замовника послуг підписано ОСОБА_2, який є керівником ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат. Враховуючи зазначене та те, що охоронні послуги за спірним договором № 4443 надавались саме на обєкті ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, яким погоджувалось укладення вказаного договору, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги охорони обєкта постами фізичної охорони Державної служби охорони при МВС України безпосередньо стосуються прав та обовязків Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат як фактичного отримувача охоронних послуг. Так, ухвалою господарського суду Одеської області від 19.05.2016 р. до участі у справі № 916/567/16 було залучено в якості іншого відповідача - Публічне акціонерне товариство „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат та розгляд справи відкладено.

Відповідачі відзив на позов не надали, також представники відповідачів у судові засідання не зявилися, хоча відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином за адресою, що значиться в ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані поштові повідомлення про вручення ухвал суду.

У звязку з вказаним справу розглянуто за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

ПАТ „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат звернулось до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з листом від 18.06.2015 р. № 1029, в якому просило вказане Управління укласти договір на охорону ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, що розташований за адресою: Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4, про цьому Товариство гарантувало оплату за надані послуги.

Також ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат звернулось до Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області з листом від 19.06.2015 р. № 41/149, в якому просило розглянути можливість надання охоронних послуг шляхом встановлення цілодобового поста фізичної охорони ДСО з метою збереження майна Товариства за адресою: 81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4. Наразі в листі ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат зазначено, що оплату за надані охоронні послуги буде здійснювати ПАТ „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат у звязку з відсутністю можливості ПАТ „ЖЦПК здійснювати платежі з огляду на зупинення господарської діяльності останнього.

Так, за погодженням ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат 23.06.2015 р. між Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області (охорона) та Публічним акціонерним товариством „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат (замовник) було укладено договір № 4443 на охорону обєкта постами фізичної охорони Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, відповідно до п. 1 розділу 1 якого замовник передає, а охорона приймає під охорону обєкт, вказаний у дислокації (додаток 1 до договору). Обовязковою умовою на час укладання та здійснення договору є наявність у замовника повноважень на володіння (користування, розпорядження) обєктом (у формі права власності, права на повне господарське відання, оперативне управління, оренда, лізинг, доручення тощо), відомості про що надаються охороні в завіреній замовником письмовій формі. Вид охорони визначається за згодою сторін міліція охорони.

Відповідно до п. 3 розділу 1 договору охорона обєкта здійснюється у дні і години, попередньо погоджені сторонами. Система охорони обєкта та розташування постів визначається охороною і узгоджується з замовником.

Згідно п. 1 розділу 2 договору сума оплати за одну годину охорони за договором визначається на підставі узгодженої протоколом сторін договірної ціни охорони (додаток 3 до договору) та здійснюється відповідно розрахунку (додаток 2 до договору). У разі зміни норм витрат охорони, у тому числі при проведенні державою індексації доходів населення, інших заходів, що викликають зміну суми витрат на утримання охорони сума договору змінюється на основі наданого охороною подання замовнику без переоформлення договору. Письмова згода замовника про оплату послуг за новими тарифами є достатньою для залишення договору в силі. Перерахунок вартості оплати за послуги охорони проводиться з дня її введення. Відмова від надання письмової згоди на протязі 10 днів з дати її надання є достатньою підставою для розірвання охороною договору в односторонньому порядку.

П. 2 розділу 2 договору передбачено, що оплата за охорону відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється платіжним дорученням замовника до 20 числа поточного місяця. Оплата за виконання згідно з цим договором заходів охорони обєкта здійснюється в національній валюті (п. 4 розділу 2 договору).

Згідно п. 3 розділу 2 договору акт виконаних робіт підписується сторонами по закінченні кожного календарного місяця та по закінчені терміну дії договору.

В п. 1 розділу 3 договору передбачено, що здавання обєкта під охорону і приймання з під-охорони здійснюється уповноваженою замовником особою (відповідальна особа). Відповідальним особам та працівникам замовника забороняється розголошувати стороннім особам особливості організації охорони обєкта (п. 2 розділу 3 договору).

Як передбачено п. 8.1 розділу 8 договору, останній укладається сторонами строком на 3 місяці і починає свою дію з 25.06.2015 р. Якщо за один місяць до закінчення строку дії договору жодна із сторін не повідомить іншу сторону про припинення дії договору, договір вважається продовженим на тих самих умовах ще на той самий строк.

За ствердженнями позивача, спершу відповідач-1 виконував свої обовязки по оплаті наданих позивачем послуг належним чином і вчасно здійснював оплати за надані послуги, однак у жовтні 2015 року відповідач-1 не оплатив послуги охорони, у зв'язку з чим утворилася заборгованість за надані у жовтні послуги у розмірі 33480,00 грн. Факт надання охоронних послуг у жовтні 2015 року підтверджується актом виконаних робіт, підписаним позивачем та представником охоронюваного ПАТ. В свою чергу 05.11.2015 року позивач направив відповідачу лист, яким інформував про виникнення заборгованості за надані у жовтні 2015 року послуги у сумі 33480,00 грн. та вимагав їх негайно оплатити. Також в листі позивач повідомив, що у випадку неоплати заборгованості договір буде розірвано з 09:00 год. 14.11.2015 року, а заборгованість за надані протягом жовтня-листопада охоронні послуги становитиме 47520,00 грн. При цьому до листа надавалися для підписання та повернення акти звірки розрахунків та виконаних робіт.

Як вказує позивач, в подальшому у зв'язку з нездійсненням оплати наданих послуг позивачем було прийнято рішення розірвати договірні стосунки з відповідачем - 1, внаслідок чого охорону було знято з 09:00 год. 14.11.2015 року, про що було складено відповідний акт зняття з під охорони. При цьому оскільки при знятті поста охорони на охоронюваному товаристві не було жодного представника відповідача або уповноваженого представника ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, акт зняття поста охорони був підписаний представником позивача, та для фіксації факту зняття поста охорони викликані представники правоохоронних органів і підписалися під актом представники територіального підрозділу Національної поліції України - акт був підписаний начальником Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та старшим інспектором Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області. Також було видано наказ від 19.11.2015 року № 120, яким припинено нарахування за послуги охорони по договору з моменту зняття поста охорони, тобто з 14.11.2015 року. Таким чином, позивач вказує, що надання охоронних послуг з 1 по 14 листопада 2015 року підтверджується актом зняття поста охорони, підписаного представниками правоохоронних органів та наказом позивача. Разом з тим 28.12.2015 року відповідачу-1 було скеровано лист № 127/43/33/26/01-2015, яким пропонувалося оплатити надані по договору послуги, а також повторно скеровувалися для підписання та повернення акти звірки розрахунків та виконаних робіт. Вказаний лист і акти згідно поштового повідомлення було вручено представнику відповідача-1 29.12.2015 року. Однак, акти звірки розрахунків та акти виконаних робіт відповідачем повернуто не було, оплату за надані охоронні послуги також не було проведено.

Відтак, за ствердженнями позивача, за надані ним охоронні послуги на умовах договору від 23.06.2015 р. № 4443 до 09.00 год. 14 листопада 2015 року відповідач-1 заборгував 47520,00 грн., що заявлені до стягнення у поданому позові.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина 1 статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

При цьому за правилами статті 14 Цивільного кодексу України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 173 ГК України встановлено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 174 ГК України встановлено, що господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 згідно ч. 2 ст. 901 цього ж Кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання.

Так, укладений між сторонами по справі договір на охорону обєкта є підставою для виникнення у сторін за цим договором господарських зобов'язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання його сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як свідчать матеріали справи, відповідно до умов спірного договору від 23.06.2015 р. № 4443 позивачем було прийнято під охорону обєкт на ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, розташований за адресою: 81700, Львівська область, м. Жидачів, вул. Фабрична, 4, про що свідчить акт приймання під охорону міліції від 25.06.2015 р. (а.с. 17). З вказаного моменту позивачем надавались охоронні послуги на обєкті ПАТ Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат. При цьому, як вказує позивач, протягом липня-вересня 2015 року відповідач-1 належним чином виконував свої обовязки по оплаті наданих позивачем послуг, про що свідчать надані до суду банківські виписки по рахунку позивача. Однак відповідач-1 не оплатив послуги охорони у жовтні та листопаді 2015 року, у зв'язку з чим у нього існує заборгованість за вказані послуги у розмірі 33480,00 грн. за жовтень 2015 р. та 14040,00 грн. за листопад 2015 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що у жовтні 2015 року позивачем на виконання умов договору від 23.06.2015 р. № 4443 надавались охоронні послуги на обєкті ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією акту прийому-здачі виконаних робіт/послуг № СТР-019486 за жовтень 2015 р. на суму 33480,00 грн., який був підписаний позивачем та представником охоронюваного ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат (а.с. 19). Належних доказів надання позивачем охоронних послуг на обєкті ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат у листопаді 2015 року на суму 14040,00 грн., як-то акту надання послуг, матеріали справи не містять.

Ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

В силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.

Отже, внаслідок надання позивачем послуг з охорони обєкту у жовтні 2015 року у відповідача-1 виникло зобовязання оплатити вказані послуги на підставі акту № СТР-019486 прийому-здачі виконаних робіт/послуг за жовтень 2015 року відповідно до умов договору та чинного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 2 розділу 2 договору, оплата за охорону відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється платіжним дорученням замовника до 20 числа поточного місяця.

Докази, які б підтверджували факт оплати відповідачем-1 за надані позивачем у жовтні 2015 року послуги з охорони обєкту, в матеріалах справи відсутні. Адже частиною другою статті 22 ГПК України передбачено, що сторони мають право подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання тощо; обґрунтовувати свої вимоги і заперечення поданими суду доказами (ч. 2 ст. 43 ГПК України), якими в силу ст. 32 ГПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відтак, судом зясовано, що відповідач-1 в порушення взятих на себе зобовязань за договором від 23.06.2015 р. № 4443 не здійснив оплати за надані у жовтні 2015 року послуги з охорони обєкту у повному обсязі та у строк, передбачений договором, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем за вказані послуги в сумі 33480,00 грн. Так, несплатою позивачу вказаної суми заборгованості за вище вказаним договором відповідач-1 порушив умови вказаного договору № 4443, що є недопустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.

Стосовно доводів позивача про надання ним охоронних послуг у листопаді 2015 року з 09:00 год. 14.11.2015 року, після чого охорону було знято, про що було складено відповідний акт зняття з під охорони від 14.11.2015 року, суд зазначає наступне.

В п. 1 гл. 5.1 розділу 5 договору передбачено, що у випадку ненадходження оплати за надані послуги у встановлений п. 2 розділу 2 договору строк охорона має право направити замовнику письмове повідомлення з вимогою оплатити надані послуги протягом 2-х банківських днів та попередження про негайне припинення надання послуг охорони у випадку нездійснення оплати в зазначений строк.

Відповідно до п. 3 глави 5.2 розділу 5 договору, у випадку припинення необхідності в користуванні послугами охорони замовник має право розірвати договір шляхом письмового повідомлення охорони не менше ніж за 30 днів.

Як вже зазначалось, стороною спірного договору від 23.06.2015 р. № 4443 як виконавець виступило саме Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, відтак саме вказане Управління мало надавати послуги з охорони, а також припиняти надання цих послуг у встановлених договором випадках. Однак, як встановлено судом, вищевказаний акт зняття з під охорони від 14.11.2015 року підписано та рішення про розірвання спірного договору від 23.06.2015 р. № 4443 прийнято саме Управлінням поліції охорони у Львівській області (наказ від 19.11.2015 р. № 120), яке було створено як юридичну особу згідно відомостей Єдиного державного реєстру підприємств та організацій лише 07.11.2015 р. Наразі доказів наявності у Управління поліції охорони у Львівській області правонаступництва прав та обовязків позивача по спірному договору матеріали справи не містять, як й не містять доказів здійснення заміни виконавця послуг в порядку, встановленому чинним законодавством.

Відтак, судом не приймаються до уваги посилання позивача на документи, складені Управлінням поліції охорони у Львівській області, як на докази надання у листопаді 2015 року послуг охорони та припинення надання цих послуг за спірним договором. Відповідно суд вважає безпідставною вимогу в листі Управління поліції охорони у Львівській області від 28.12.2015 року № 127/43/33/26/01-2015 на адресу відповідача-1, на який позивач посилається у позові, про оплату наданих за договором від 23.06.2015 р. № 4443 охоронних послуг за період з 01.10.2015 р. по 14.11.2015 р.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Вказані положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області обґрунтовані частково, у звязку з чим підлягають частковому задоволенню.

У звязку з тим, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача-1 та рішення відбулось частково на користь позивача, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача-1пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області до Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат та Публічного акціонерного товариства „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат про стягнення заборгованості в сумі 47520,00 грн. задовольнити частково.

2. СТЯГНУТИ з Публічного акціонерного товариства „Ізмаїльський целюлозно-картонний комбінат (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Нахімова, буд. 300; ) на користь Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (79019, м. Львів, вул. Липинського, буд. 44; ) борг за надані послуги згідно договору № 4443 від 23.06.2015 р. в сумі 33480/тридцять три тисячі чотириста вісімдесят/грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 970/девятсот сімдесят/грн. 86 коп.

3. В задоволенні решти частини вимог Управління Державної служби охорони при Головному управлінні Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 12 липня 2016 р.

Суддя В.С. Петров