донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

13.07.2016 справа № 905/3704/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:Колядко Т.М.
суддівЛомовцева Н.В. , Чернота Л.Ф.

за участю представників сторін:
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "ФІДЛАЙФ", м. Донецьк,

на рішення господарського суду Донецької області

від08.02.2016 (повний текст підписано 09.02.2016)

по справі№ 905/3704/15

за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4, що проживає в м.Сєвєродонецьк Луганської області,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "ФІДЛАЙФ", м. Донецьк,
простягнення заборгованості в сумі 24 260, 00 грн., інфляційних втрат в сумі 8 255, 86 грн., 3% річних в сумі 484, 54 грн., пені в сумі 9 024, 71 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 5 814, 42 грн.

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Донецької області (суддя Г.В. Левшина) рішенням від 08.02.2016 по справі № 905/3704/15 позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, що проживає у м. Сєвєродонецьк Луганської області (далі - ФОП ОСОБА_4, позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЛАЙФ», м. Донецьк (далі - ТОВ «ФІДЛАЙФ», відповідач) частково задовольнив та стягнув з останнього 24 260, 00 грн. заборгованості, 6 831, 34 грн. пені та 791, 57 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2016 апеляційну скаргу ТОВ «ФІДЛАЙФ» задоволено частково, рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2016 частково скасовано в частині стягнення пені та розподілу судових витрат, в скасованій частині прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про стягнення 6 831, 34 грн. пені відмовлено. Стягнуто з позивача 1 339, 80 грн. судового збору.

Постановою Вищого господарського суду України касаційну скаргу ФОП ОСОБА_4 частково задоволено, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 21.03.2016 скасовано, справу № 905/3704/15 направлено на новий розгляд до Донецького апеляційного господарського суду.

У постанові касаційної інстанції зазначено, що позивач не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1119 та п. 2 ч. 2 ст. 11110 Господарського процесуального кодексу України є підставою для скасування рішення суду. Крім того, у постанові Вищого господарського суду України зазначено про порушення вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України щодо порядку прийняття апеляційним судом додаткових доказів, а саме, що апеляційний суд без будь-якого обґрунтування прийняв в якості додаткового доказу витяг з журналу-ордеру за 02.02.2015 (а. с. 51), на підставі якого встановив обставини щодо належного виконання відповідачем умов договору поставки товару, і, відповідно, спростував висновки суду першої інстанції, що позивач не був належно проінформований про момент готовності товару.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.06.2016 справу № 905/3704/15 передано до розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Колядко Т.М., судді - Ломовцева Н.В., Чернота Л.Ф.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; неповнотою з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи, тому просить рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2016 скасувати, провадження у справі № 905/3704/15 - припинити.

Зокрема, ТОВ «ФІДЛАЙФ» посилається на безпідставність позовних вимог, оскільки вважає, що договірні зобов'язання ним було виконано, а позивач свідомо не здійснив прийняття товару попри те, що був обізнаний про його готовність до відвантаження.

На підтвердження своїх доводів щодо готовності товару до передачі, заявником до апеляційної скарги додано витяг з Журналу-ордеру станом на 02.02.2015.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2016 розгляд справи призначено на 13.07.2016.

Представник позивача в судове засідання 13.07.2016 не з'явився, надіславши на адресу суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд розглянути справу за його відсутності через неможливість явки у зв'язку з сімейними обставинами.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином з урахуванням наступного.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач зареєстрований за адресою: пл. Конституції, буд. 1, м. Донецьк, 83001, що виключає можливість направлення на юридичну адресу ТОВ «Фідлайф» ухвали апеляційного суду про призначення судового засідання за допомогою ДП «Укрпошта». Тому відомості щодо дати та місця судового засідання було розміщено 24.06.2016 на офіційному веб-порталі «Судова влада України», що вважається належним повідомленням.

Крім того, на поштову адресу, зазначену відповідачем в апеляційній скарзі (а. с. 48) також було відправлено вказану ухвалу, яка вручена йому 01.07.2016 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи, що ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 24.06.2016 явка представників сторін обов'язковою не визнавалась, а також беручи до уваги встановлений статті 102 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість ухвали місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 29.01.2015 сторони уклали договір поставки № 49, за умовами якого відповідач зобов'язався передати, а позивач - прийняти та оплатити повнораціонні комбікорми та/або білково-вітамінно-мінеральні концентрати (далі - Товар) у кількості, асортименті, за номенклатурою, ціною та умовами поставки згідно з цим Договором та Специфікаціями до нього.

Відповідно до п. 11.9 сторони визначили строк дії Договору - до 31.12.2015.

Оплата за поставлений товар здійснюється Покупцем (позивачем) шляхом 100 % передоплати вартості Товару на банківський рахунок відповідача.

Умови поставки кожної партії Товару визначаються сторонами у підписаних Специфікаціях (згідно з правилами ІНКОТЕРМС-2000), які відповідно до п. 1.2 Договору є пріоритетними щодо умов поставки, порядку і терміну оплати відносно умов Договору.

Як свідчать матеріали справи, сторони до Договору підписали Специфікацію № 1 від 29.01.2015 на суму 24 260, 00 грн., якою узгодили базис постачання товару: товар поставляється упакованим у ламінованих поліпропіленових мішках по 25 кг на умовах EXW - склад постачальника, який розташований за адресою: 92913, Україна, Луганська область, Кремінський район, с. Бараниківка, вул. Зарічна, 124 - комбікормовий завод ТОВ «Фідлайф».

Відповідно до умов Специфікації № 1 від 29.01.2015 строк поставки товару - до 02.02.2015.

Згідно з платіжним дорученням № 70 від 30.01.2015 позивач сплатив за Договором відповідачу 24 260, 00 грн. (а. с. 25).

Оскільки поставки спірного Товару не відбулась, позивач направив Постачальнику претензію від 17.08.2015 № 1/1308, в якій вимагав повернення передоплати в сумі 24 260, 00 грн.

У подальшому ФОП ОСОБА_4 звернулась до господарського суду з позовною вимогою про стягнення з ТОВ «ФІДЛАЙФ» заборгованості в сумі 24 260, 00 грн., інфляційних втрат в сумі 8 255, 86 грн., 3 % річних в сумі 484, 54 грн., пені в сумі 9 024, 71 грн. та процентів за користування чужими грошовими коштами в сумі 5 814, 42 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, або надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач не виконав свої зобов'язання з поставки Товару, оскільки не надав суду доказів повідомлення позивача про готовність товару до відвантаження на складі постачальника за адресою, визначеною у Специфікації № 1.

Крім того, суд послався на те, що за умовами договору Товар вважається зданим і прийнятим за якістю згідно з Сертифікатом якості та висновком лабораторії постачальника, а за кількістю - згідно з фактичною кількістю місць і фактичною вагою, і доказів складання відповідних документів суду не надано.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого суду, що відповідач не надав доказів виконання обов'язку передати товар покупцеві (шляхом його надання в розпорядження) у розумінні ст. 664 Цивільного кодексу України, а також з тим, що суд не взяв до уваги посилання відповідача на відсутність дій з боку Покупця, направлених на отримання Товару, оскільки таким діям мають передувати повідомлення про готовність Товару до передання у належному місці.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Оскільки ТОВ «ФІДЛАЙФ» не було заявлено відповідного клопотання, доданий до апеляційної скарги витяг з журналу-ордеру за 02.02.2015 не може бути долучений до матеріалів справи як додатковий доказ і підлягає поверненню апелянту.

Також підлягає поверненню ФОП ОСОБА_4 через недотримання вимог ст. 101 Господарського процесуального кодексу України копія подорожнього листа № 11 від 02.02.2015, доданого до відзиву на апеляційну скаргу з поясненням його ненадання суду першої інстанції через відсутність заперечень відповідача щодо невиконання обов'язку позивача з одержання Товару.

Суд першої інстанції, з урахуванням відсутності доказів виконання Постачальником свої зобов'язань з поставки Товару, посилаючись на приписи ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про право ФОП ОСОБА_4 як Покупця вимагати повернення суми попередньої оплати та задовольнив позовні вимоги в цій частині.

Суд також обґрунтовано, з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, відмовив у стягненні інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму попередньої оплати, оскільки її неповернення не є наслідком порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Інших наслідків несвоєчасного повернення попередньої оплати Цивільний кодекс України не містить. Тому суд першої інстанції безпідставно, посилаючись на п. 7.3 Договору, яким сторони передбачили пеню за порушення термінів поставки, частково погодився з позовними вимоги, перерахував пеню за період з 03.02.2015 по 03.08.2015 в сумі 6 831, 34 грн. та стягнув її з відповідача.

У цій частині рішення суду підлягає скасуванню, оскільки підстави для задоволення позову в частині стягнення з відповідача пені - відсутні.

Щодо заявленої в позові вимоги про стягнення процентів за користування чужими грошовими коштами, суд правомірно відмовив в цій частині, посилаючись на відсутність в Договорі № 49 від 29.01.2015 домовленості сторін щодо їх розміру, як це передбачено в статті 536 Цивільного кодексу України.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду, викладених в рішенні, не спростовують.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЛАЙФ», м. Донецьк, на рішення Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 по справі № 905/3704/15 задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Донецької області від 08.02.2016 по справі № 905/3704/15 частково скасувати.

Викласти абзац другий резолютивної частини рішення у такій редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЛАЙФ» (83001, м. Донецьк, пл. Конституції, буд. 1, ) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (93400, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) заборгованість в сумі 24 260, 00 грн. та судовий збір за подання позовної заяви в сумі 617, 66 грн.»

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 (93400, АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІДЛАЙФ» (83001, м. Донецьк, пл. Конституції, буд. 1, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 660, 37 грн.

Господарському суду першої інстанції видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: Н.В. Ломовцева

Л.Ф. Чернота

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС