РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016Справа №910/9895/16
Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Український страховий стандарт»

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА

Страхування»

про стягнення 1 328,19 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Андрієнко Ю.А. - представник а довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство «Український страховий стандарт» звернулося до господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 10 683, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 р. порушено провадження у справі № 910/9895/16, розгляд справи призначено на 08.07.2016 р.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

До прийняття рішення у справі, позивач використовуючи своє право передбачене статтею 22 ГПК України надав суду заяву № 1260 від 21.06.2016 року, в якій просив стягнути з відповідача решту частину основної заборгованості в сумі 1 328, 19 грн. Вказана заява обґрунтована тим, що відповідач здійснив погашення суми страхового відшкодування в розмірі 9 354, 81 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 249942 від 21.06.2016 року відповідача та банківською випискою позивача станом на однак після звернення кредитора з позовом до суду.

7 серпня 2016 року через канцелярію до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку із можливим врегулюванням спору та укладанням між позивачем і відповідачем мирової угоди, стосовно чого позивач заперечив, посилаючись на відсутність такої домовленості між сторонами, в зв'язку з чим в задоволенні клопотання судом відмовлено.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 15.07.2015 року між Приватним акціонерним товариством «Український страховий стандарт» (страховик) та ОСОБА_3 (страхувальник) було укладено договір страхування автотранспортних засобів № 0105-1601-0008, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем марки «ACURA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

23 вересня 2015 року на вул. Жовтнева, у м. Полтава відбулося ДТП, учасниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки «ACURA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_4;

- автомобіль марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП ОСОБА_5, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Октябрського районного суду міста Полтави від 16.10.2015 у справі № 554/12798/15-п, яке в розумінні вимог статті 35 ГПК України є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для справи.

Відповідно до рахунків-фактур ТОВ «ТК «ПОЛТЕХКОМПЛЕКТ» № ПЛ-7647 від 06.10.2015 року та №ПЛ-7648 від 06.10.2105 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ACURA» склала 13 098, 00 грн.,

Згідно страхового акту від 22.10.2015 року № 5927 та з урахуванням вказаних первинних документів та згідно розрахунку страхового відшкодування позивачем виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 10 683, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.10.2015 року № 1163, що міститься в матеріалах справи.

Згідно полісу АІ/4236960 наданого МОТОРНИМ (ТРАНСПОРТНИМ) СТРАХОВИМ БЮРО УКРАЇНИ, цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобіля марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2, була застрахована відповідачем з франшизою 0,00 грн. та лімітом по майну в 50 000, 00 грн. Матеріали справи підтверджують факт скоєння ДТП, а тому позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування (в порядку регресу) в розмірі 10 683, 00 грн.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою від 10.12.2015 року про виплату страхового відшкодування. Відповідач значену вимогу отримав 14.12.2015 року, суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи із наступного:

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 ч. 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Рішення суду з цивільної справи (постанова Октябрського районного суду міста Полтави від 16.10.2015 у справі № 554/12798/15-п,), що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду в розумінні вимог статті 35 ГПК України щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору. Складова шкоди доведена позивачем, а вина ОСОБА_5 установлена постановою суду про адміністративне правопорушення з цивільної справі, і є фактом, який не потребує доказуванню.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю «ACURA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

Оскільки відповідачем після звернення позивача з позовом здійснено оплату частини страхового відшкодування в розмірі 9 354, 81 грн., провадження у справі в цій частині позову підлягає припиненню за ознаками частини першої пункту 1-1 статті 80 ГПК України, а саме за відсутністю предмету спору. Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378, 00 грн., в цій частині позову покладаються на відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування», згідно вимог ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Решта частина позовних вимог щодо стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 1 328,19 грн., також обґрунтована та підлягає задоволенню.

Позивачем внесено судовий збір у більшому розмірі, ніж передбачено вимогами частини 1 пункту 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір". Тобто, при поданні даного позову сума судового збору має дорівнювати 1 378, 00 грн. (1 розмір мінімальної заробітної плати станом на 1 січня 2016 року). Втім, позивачем було сплачено 1 450, 00 грн., у зв'язку з чим зайво сплачена сума судового збору в розмірі 72, 00 грн., підлягає поверненню позивачеві на його рахунок. Підставою повернення судового збору є дане рішення, яке затверджено гербовою печаткою Господарського суду міста Києва.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.07.2016 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 43, 49, п.1-1 ст. 80, ст. ст. 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Український страховий стандарт» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» задовольнити.

2. Провадження в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Український страховий стандарт» страхового відшкодування (в порядку регресу) у розмірі 9 354,81 грн. - припинити.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ) на користь:

- Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "Український страховий стандарт» (04073, м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20, ) страхове відшкодування (в порядку регресу) у розмірі 1 328, 19 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 380, 00 грн. Видати наказ.

4. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія "Український страховий стандарт» (04073, м. Київ, пров. Балтійський, буд. 20, ) судовий збір у розмірі 72, 00 грн. на його п/р 9882 в ПАТ КБ « Правекс банк» МФО 380838, перерахований згідно платіжного доручення № 24201 від 19.05.2016 року. Підставою повернення судового збору є дане рішення, яке затверджено гербовою печаткою Господарського суду міста Києва

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 13.07.2016

Суддя Ю.О.Підченко