ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 липня 2016 р. Справа № 903/431/16

Господарський суд Волинської області, розглянувши матеріали по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель"

про стягнення 255 998,82грн.

Суддя: С.В. Бондарєв

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-дов. №1 від 15.02.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2-дов. від 08.01.2016р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу згідно ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки.

В судовому засіданні 13.07.2016 року відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд"- звернувся до господарського суду з позовом до відповідача- Товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель"- про стягнення 455 998,82грн., в т.ч. 429 355,07грн.-заборгованості за виконані згідно договору підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №20/03/05 від 20.03.2015р. роботи, 21 467,75грн.-штрафу згідно п. 10.1.6 договору, 4 470,00грн.-пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання по оплаті прийнятих відповідачем робіт за період з 10.05.2016р. по 30.05.2016р. згідно п. 10.1.5. договору підряду та 706,00грн.-3% річних за період з 10.05.2016р. по 30.05.2016р. згідно ст. 625 ЦК України.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по оплаті прийнятих ним робіт, у встановлені договором підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №20/03/05 від 20.03.2015р. строки.

Ухвалою суду від 16.06.2016р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 05.07.2016р. на 10:00год.

05.07.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю суду від відповідача надійшло до суду клопотання вих.№02-2/202 від 09.07.2016р. (вх.№01-54/5954/16 від 05.07.2016р.), в якому він просив суд відкласти розгляд справи, в зв'язку з неможливістю забезпечити явку упровноваженого представника в судове засідання.

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2016р. та в поясненнях б/н від 01.07.2016р. позовні вимоги підтримав та просив суд задоволити останні в повному обсязі, вказавши, що на підставі оформлених та підписаних актів прийняття будівельних робіт форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 замовником беззастережно прийнято виконані роботи в порядку передбаченому договором. Акти прийняття будівельних робіт форми КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 за січень 2016 року були отримані замовником 26.04.2016 року на загальну суму 431 154,34грн., і відповідно, виходячи з умов договору вважаються підписані ним протягом 3 робочих днів з дня отримання актів не пізніше 28.04.2016р.

Відповідно до п.п.2.9. договору кінцевий розрахунок здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт та протязі 5-ти днів з моменту підписання замовником актів приймання-передачі виконаних робіт.

Станом на 10.05.2016 року (з урахуванням всіх вихідних і святкових днів) загальна вартість прийнятих замовником робіт склала - 18 436 209,87грн., а генеральним підрядником було здійснено часткову оплату наданих послуг (в тому числі з урахуванням авансів) на загальну суму 18 006 854,80грн.

Згідно п.п. 10.1.6. договору передбачено також, що у випадку порушення замовником терміну оплати більше ніж на 20 календарних днів-штраф у розмірі 5% від вартості неоплачених робіт. При цьому, оплата штрафу не звільняє від остаточного розрахунку з генеральним підрядником.

У зв'язку з простроченням свого грошового зобов'язання більше ніж на двадцять календарних днів, сума штрафних санкцій за договором становить 21 467,75грн.

Також замовник повинен сплатити підряднику пеню в розмірі 4 470грн. та 3% річних від суми основного боргу в розмірі 706 грн.

В клопотанні б/н від 05.07.2016р. (вх.№01-54/5963/16) просив направляти кореспонденцію на юридичну адресу ТзОВ "Агідель", а саме: м. Луцьк, вул. Єршова, буд. 11, офіс 711.

Відповідач в судове засідання 05.07.2016р. не з'явився, вимог суду не виконав, хоча ухвала суду від 16.06.2016р., направлена на адресу ТзОВ "Агідель", зазначену у позовній заяві, а саме: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Єршова, 11, повернулась до суду органами поштового зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою суду від 05.07.2016р. розгляд справи відкладався згідно ст.77 ГПК України з метою повного та всебічного з'ясування всіх обставин по справі, зважаючи на неявку відповідача в судове засідання, неподання ним витребуваних судом доказів та необхідність витребування додаткових доказів по справі.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-оригінали, долучених до позову доказів; чіткий обгрунтований розрахунок суми основного боргу з зазначенням підстав нарахувань, проплат; пояснення щодо пістав нарахування пені на зазначену суму; розрахунок пені з врахуванням вимог ч.6 ст.232 ГК України; докази проплати; статут; відповідача-письмові пояснення (обгрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог; докази проплати; статут.

В судовому засіданні 13.07.2016р. представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог вих.№203 від 12.07.2016р. (вх.№01-65/153/16 від 13.07.2016р.), в якій просив суд стягнути з відповідача 250 822,82грн., в т.ч. 229 355,07грн.-суми основного боргу за виконані згідно договору підряду на виконання будівельно-монтажних робіт №20/03/05 від 20.03.2015р. роботи та 21 467,75грн.-штрафних санкцій, вказазвши, що станом на дату звернення позивачем до суду сума основного боргу становила 429 335,07грн. У зв'язку зі сплатою відповідачем 04.07.2016р. частини заборгованості в розмірі 100 000,0грн. згідно платіжного доручення №1495 та 12.07.2016р. в розмірі 100 000,00грн. згідно платіжного доручення №1532, сума основного боргу зменшилась до 229 335,07грн. Згідно п. 10.1.6 договору передбачено, що у випадку порушення замовником терміну оплати більше ніж на 20 календарних днів - штраф у розмірі 5% від вартості неонлачених робіт. При цьому оплата штрафу не звільняє від остаточного розрахунку з генеральним підрядником.У зв'язку з простроченням свого грошового зобов'язання більше ніж на двадцять календарних днів, сума штрафних санкцій за договором становить 21 467,75грн.

Крім того, звернувся до суду з заявою б/н від 13.07.2016р. (вх.№01-80/80/16), в якій відмовився від позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в сумі 4 470,00грн. та 3% річних в сумі 706,00грн.

Долучив до матеріалів справи платіжні доручення за період з 25.03.2015р. по 04.07.2016р., копії довідки про вартість виконаних будівельних витрат за серпень 2015року на суму 934 314,98грн. та акту приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2015 року.

Водночас, клопотанням б/н від 13.07.2016р. (вх.№01-54/6298/16 від 13.07.2016р.) долучив до матеріалів справи платіжні доручення №1495 від 04.07.2016р. на суму 100 000,00грн., №1532 від 12.07.2016р. на суму 100 000,00грн., акт звірки взаємних розрахунків від 30.06.2016р. та копію Статуту ТзОВ "Агідель" (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників ТзОВ "Агідель" протоколом №49 від 21.10.2015р., зареєстрованого 02.11.2015р. за №1008615.

Представник відповідача в судовому засіданні 13.07.2016р. проти позову не заперечив.

Суд розглянувши, в судовому засіданні 13.07.2016р. заяву позивача про уточнення позовних вимог вих.№203 від 12.07.2016р. (вх.№01-65/153/16 від 13.07.2016р.), зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити, зібльшити розмір позовних вимог.

Вищий господарський суд України у п. 3.10 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказав, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Судом приймається заява позивача про уточнення позовних вимог вих.№203 від 12.07.2016р. (вх.№01-65/153/16 від 13.07.2016р.), розцінюється як заява про зменшення розміру позовних вимог, оскільки в даному випадку має місце зменшення кількісних показників за вимогою позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу, спір вирішується виходячи з нової ціни позову - 255 998,82грн.

Судом прийнято також і заяву позивача б/н від 13.07.2016р. (вх.№01-80/80/16) про відмову від позову в частині стягнення з відповідача пені в сумі 4 470,00грн. та 3% річних в сумі 706,00грн., як таку, що не суперечить ст. 22 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до справи письмові докази, господарський суд,

встановив:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 20 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" (генеральний підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агідель" (замовник) було укладено договір генерального підряду №20/03/15, згідно з п.п. 1.1.-1.6. якого за даним договором генеральний підрядник зобов'язується своїми силами і засобами виконати увесь комплекс загальнобудівельних робіт по будівництву птахоферми по вирощуванню батьківського стада на території Веселівської сільської ради Луцького району Волинської області, відповідно до затвердженої проектної документації, кошторисної документації, умов договору, а також зобов'язується передати виконані роботи в строк передбачений договором. Генеральний підрядник зобов'язується також виконати інші (додаткові) будівельні роботи, за наявності попереднього погодження замовника, що не передбачені проектно-кошторисною документацією і необхідність виконання яких виникла в процесі будівництва, усувати недоліки робіт, виявлених в ході приймання робіт і в гарантійні строки експлуатації об'єкта, протягом встановленого договором терміну (строку). Перелік додаткових робіт зазначається у відповідних додаткових угодах до даного договору, що підписуються сторонами, та додатках до них. Замовник зобов'язується передати генеральному підряднику затверджену проектну документацію та прийняти закінчений будівництвом об'єкт, оплатити вартість виконаних робіт, у випадку відповідності їм умовам даного договору, державним будівельним нормам та правилам, у порядку і розмірах, передбачених цим договором, додатками до нього і додатковими угодами до договору (якщо такі будуть укладені). Місце проведення робіт: Волинська обл., Луцький район, Веселівська сільська рада. Роботи виконуються генеральним підрядником із своїх матеріалів на своєму обладнанні і своїми інструментами, для виконання робіт за даним договором, отриманої в порядку передбаченому п.4.1.18. або матеріалів, обладнання, механізмів замовника (якщо такі будуть надаватись). Власником результату робіт, що виконуються по даному договору, є замовник. Ризик випадкової загибелі (псування, пошкодження, втрата) ремонтно-будівельних машин, механізмів, устаткування, обладнання, матеріалів, виробів, які належать підряднику від дня початку робіт та до дати підписання останнього Акту здачі-прийняття виконаних робіт, несе генеральний підрядник.

Згідно розділу 2 цього договору загальна вартість та перелік робіт по даному договору становить сукупність всіх погоджених локальних кошторисів та договірних цін. Вартість кожного окремого виду робіт визначається у відповідності до локального кошторису, що є невід'ємною частиною даного договору і підписується уповноваженими представниками обох сторін. Загальна вартість цього договору складається з сум всіх локальних кошторисів до цього договору. Вартість кожного окремого виду робіт складається з витрат підрядника на придбання матеріалів необхідних для виконання робіт, передбачених цим договором, трудові ресурси, обладнання та експлуатацію спеціальних машин та механізмів, адміністративні витрати та вартості самих робіт, що виконуються генеральним підрядником за цим договором. Загальна сума локального кошторису фіксується на весь період виконання робіт за відповідним кошторисом і не може бути збільшена генеральним підрядником в односторонньому порядку. Сторони погодили, що після підписання локального кошторису та договірної ціни, на виконання конкретного виду (об'єму) робіт та здійснення передоплати для закупівлі матеріалів на даний вид робіт зміна договірної вартості матеріалів та робіт (збільшення/зменшення), за винятком випадку передбаченого п.п.2.4. даного договору, можлива лише у випадку істотного зростання/зменшення вартості матеріалів та/або устаткування та/або робіт (послуг), що виконуються (надаються генеральному підряднику третіми особами). У випадку істотного зростання або зменшення вартості матеріалів та/або устаткування та/або робіт (послуг), кожна із сторін має право вимагати перегляду договірної ціни, шляхом направлення мотивованого запиту другій стороні, на вказаний запит генеральний підрядник/замовник зобов'язаний надати мотивовану відповідь протягом 2 днів з моменту його отримання. Сторони домовились, що істотним зростанням або зменшенням вартості є зміна вартості більше/менше ніж на 2% від вартості таких матеріалів та/або устаткування та/або робіт (послуг), погодженої сторонами в локальному кошторисі. Локальний кошторис на виконання робіт є динамічними, об'єм корегується за фактом виконання робіт. У зв'язку із цим вартість робіт, погоджена сторонами в додаткових угодах до даного договору, може бути зменшена в залежності від об'єму робіт виконаних по факту на підставі акту приймання-передачі (ф.КБ-2в, КБ-3). Зміна обсягів, та/або матеріалів та/або обладнання, вказаних у кошторисному розрахунку, можлива лише у разі погодження таких змін в письмовій формі із замовником. Сторони домовились, що замовник проводить попередню оплату на матеріали у розмірі 100% (від вартості матеріалів), та аванс на виконання робіт у розмірі 50% від вартості робіт. Оплата матеріалів та авнсування робіт проводиться по кожному локальному кошторису окремо. Оплата за даним договором проводиться в гривнях шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на банківський рахунок підрядника на підставі актів виконаних робіт та довідок про їх вартість. Підставою для здійснення кінцевого розрахунку між сторонами за виконані роботи згідно даного договору є належним чином підписані Акти виконаних робіт, які готуються генеральним підрядником та підписуються уповноваженими представниками обох сторін за результатами приймання відповідних робіт. Роботи, при виконанні яких допущено відхилення від будівельних норм та правил, проектної, кошторисної документації, умов договору, не оплачуються і приводяться генеральним підрядником у відповідність з документацією за власні кошти. Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування замовником коштів на розрахунковий рахунок генерального підрядника. Розрахунки з підрядником здійснюються замовником лише після надання підрядником замовнику повного комплекту документації, передбаченої п.4.1.16. У разі не надання перелічених у цьому пункті необхідних документів, замовник може не приймати для погодження Акти приймання-передачі виконаних робіт, до надання цих документів. Кінцевий розрахунок (з урахуванням (за мінусом) перерахованої передоплати), здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт напротязі 5-ти днів з моменту підписання замовником Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1. цього договору роботи, передбачені п. 1.1. даного договору, виконуються генеральним підрядником поетапно, по кожному етапу визначається строк виконання робіт, що зазначається у локальному кошториі до даного договору.

Здача-приймання виконаних робіт (етапів робіт) здійснюється сторонами за актами приймання- передачі (ф.КБ-2в, КБ-3), який генеральний підрядник зобов'язується надавати замовнику протягом 3-х робочих днів з моменту закінчення виконання робіт. Прийняття виконаних робіт здійснюється замовником за умови належного виконання робіт та надання генеральним підрядником документів, що підтверджують якість матеріальних ресурсів, використаних при виконанні робіт. Замовник зобов'язаний протягом 3-ох робочих днів з моменту отримання кожного Акту прийому- передачі виконаних робіт розглянути його та, у випадку відсутності зауважень до якості та об'єму виконаних робіт, підписати Акт прийому-передачі виконаних робіт та один примірних Акту прийому- передачі виконаних робіт повернути генеральному підряднику, у разі виявлення зауважень, замовник залишає без підписання Акт прийому-передачі виконаних робіт та пред'являє генеральному підряднику вмотивовану відмову від підписання Акту (розділ 8 договору).

У відповідності до підпунктів 10.1.5-.10.1.6 пункту 10.1. розділу 10 даного договору за несвоєчасне здійснення розрахунків замовник сплачує генеральному підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. За порушення терміну оплати більш ніж на 20 календарних днів, замовник сплачує штраф у розмірі 5% від вартості неоплачених робіт. Оплата штрафу не звільняє від остаточного розрахунку з генеральним підрядником.

Згідно п. 13.1. договору договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно умов цього договору.

Даний договір підписано сторонами, підписи скріплено відтиском їх печатки.

На виконання умов даного договору, позивачем були виконані, а відповідачем прийняті роботи, що стверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт за період з серпня 2015року по січень 2016 року на загальну суму 18 436 209,87грн.

Прийняття відповідачем цих робіт стверджується підписами відповідача на цих актах.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати за цим договором виконав частково на суму 18 006 854,80грн., що стверджується платіжними дорученнями за період з 25.03.2015р. по 23.12.2015р. на загальну суму 18 006 854,80грн., тим самим заборгувавши позивачу 429 355,07грн., що і спричинило звернення останнього з позовом до суду. Дана заборгованість підтверджується і актом звірки взаєморозрахунків від 30.06.2016р.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач після звернення позивача з позовом до суду проплатив ще 200 000,00грн., що стверджується платіжними дорученнями №1495 від 04.07.2016р. на суму 100 000,00грн. та №1532 від 12.07.2016р. на суму 100 000,00грн.

У відповідності до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочин є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами був укладений договір, що за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір генерального підряду №20/03/15 від 20.03.2015р. предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був (доказів суду не надано).

Згідно із частиною 1 статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

У відповідності до ст. 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Згідно з частиною 1 ст.853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

Згідно статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивачем зобов'язання по виконанню робіт, передбачених умовами договору генерального підряду №20/03/15 від 20.03.2015р. були виконані в повному обсязі, що стверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт за період з серпня 2015року по січень 2016 року на загальну суму 18 436 209,87грн., підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Сторони у договорі генерального підряду №20/03/15 (розділ 2) передбачили, що кінцевий розрахунок (з урахуванням (за мінусом) перерахованої передоплати), здійснюється за фактично виконаний об'єм робіт напротязі 5-ти днів з моменту підписання замовником Акту приймання-передачі виконаних робіт.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати за цим договором виконав частково на суму 18 206 854,80грн., що стверджується платіжними дорученнями за період з 25.03.2015р. по 23.12.2015р. на загальну суму 18 006 854,80грн., тим самим заборгувавши позивачу 429 355,07грн., що і спричинило звернення останнього з позовом до суду.

Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач після звернення позивача з позовом до суду проплатив ще 200 000,00грн., що стверджується платіжними дорученнями №1495 від 04.07.2016р. на суму 100 000,00грн. та №1532 від 12.07.2016р. на суму 100 000,00грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по договору генерального підряду №20/03/15 від 20.03.2015р. на день розгляду спору становить 229 355,07грн., відповідачем не погашена (доказів сплати суду не надано), стверджується договором генерального підряду №20/03/15 від 20.03.2015р., довідками про вартість виконаних будівельних робіт та актами приймання виконаних будівельних робіт за період з серпня 2015року по січень 2016 року на загальну суму 18 436 209,87грн., які підписані сторонами, платіжними дорученнями за період з 25.03.2015р. по 12.07.2016р. на загальну суму 18 206 854,80грн., відповідачем належними та допустимими доказами не оспорена та підлягає до стягнення з нього в силу ст.ст. 193, 265 ГК України, якими встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача 21 467,75грн.-5% штрафу за ухилення від оплати вартості отриманих та не оплачених робіт понад 20 календарних днів.

Відповідно до частини 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом частини 1 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (частина 1 статті 550 ЦК України).

Частиною 1 статті 552 ЦК України встановлено, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.

Приписами статті 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

За частиною 2 зазначеної статті штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Відповідно до частини 4 статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

У відповідності до підпункту 10.1.6 пункту 10.1. розділу 10 даного договору за несвоєчасне здійснення розрахунків замовник сплачує генеральному підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення. За порушення терміну оплати більш ніж на 20 календарних днів, замовник сплачує штраф у розмірі 5% від вартості неоплачених робіт. Оплата штрафу не звільняє від остаточного розрахунку з генеральним підрядником.

Оскільки розмір вказаної штрафної санкції, нарахованої позивачем, відповідає вищезазначеним приписам законодавства та положенням договору, а також є арифметично вірним, тому позовна вимога про стягнення з відповідача 21 467,75грн.-5% штрафу підлягає задоволенню.

Згідно п.4 ч. 1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі у звязку з відмовою позивача від позову і прийняття відмови господарським судом. Відмова відбулась в частині стягнення 4 470,00грн.- пені та 706,00грн.-3% річних, як наслідок - провадження у справі підлягає припиненню у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині (п.4 ч.1 ст.80 ГПК України).

Згідно ст. 33 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що позивач при поданні позову зайве сплатив судовий збір, позивачу слід повернути з Державного бюджету 74,27 грн. судового збору, як зайво сплаченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 6 840,88грн. слід віднести на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

Враховуючи викладене, господарський суд, керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агідель" (Волинська обл., місто Луцьк, вул. Єршова, буд. 11, офіс 711, код 32498835)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" (Івано-Франківська обл., Калуський р-н, село Вістова, вул. С.Стрільців, 1В, код 36403176)

250 822,82грн., в т.ч. 229 355,07грн.-заборгованості, 21 467,75грн.-штрафу та 6 840,88грн.-витрат по сплаті судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 4 470,00грн.-пені та 706,00-3% річних припинити у зв'язку з відмовою від позову в цій частині.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Калушстальбуд" (Івано-Франківська обл., Калуський р-н, село Вістова, вул. С.Стрільців, 1В, код 36403176) з Державного бюджету 74,27грн. зайве сплаченого судового збору, сплаченого по платіжному дорученню №689 від 18.05.2016р. (оригінали платіжного доручення №689 від 18.05.2016р. знаходиться в матеріалах справи (т. 1 а.с. 12).

Повний текст рішення складено

18.07.2016

Суддя С. В. Бондарєв