ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р.Справа № 922/1567/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Денисюк Т.С.

при секретарі судового засідання Кудревичу М.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК "ХІТЛАЙН", м. Харків
до Товариства з обмежено відповідальністю "Впроваджувальний центр "1С-РАРУС ХАРКІВ", м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 64 944,00 грн.
за участю :

Представник позивача - ОСОБА_1 довіреність б/н від 29.04.2015 року;

Представник відповідача - ОСОБА_2 довіреність б/н від 25 травня 2016 року;

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІК "ХІТЛАЙН" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмежено відповідальністю "Впроваджувальний центр "1С-РАРУС ХАРКІВ" про повернення попередньої оплати в розмірі 64 944,00 грн., у зв"язку із неналежним виконанням з боку відповідача своїх зобов'язань по розробці програмного продукту.

Також позивач просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.05.2016 року за позовною заявою було порушено провадження по справі № 922/1567/16 та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 21 червня 2016 року.

Ухвалою суду від 21.06.2016 року розгляд справи було відкладено на 05 липня 2016 року.

05 липня 2016 року позивач надав до суду письмові пояснення в обгрунтування своєї правової позиції (вх. №21952), які були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

З метою забезпечення можливості подання сторонами документів та доказів по справі, які мають суттєве значення для повного та всебічного дослідження фактичних обставин спору, в судовому засіданні 05.07.2016 року було оголошено перерву до 12 липня 2016 року.

Представник позивача 12.07.2016 року надав до суду клопотання про долученя до матеріалів справи додатакових доказів (вх. №22885).

Крім того, відповідач також надав до суду клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вх. №22884).

Надані сторонами документи були досліджені та долучені судом до матеріалів справи.

Крім того, відповідач також звернувся до суду із клопотанням (вх. №22883 від 12.07.2016 року), в якому просив суд витребувати у позивача договір № 07502-ВН-1, укладений між позивачем та відповідачем, згідно якого, як стверджує позивач, були виконані роботи, зазначені у Листах обліку робіт.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що вказаного відповідачем договору між сторонами не укладалося, що також підтверджено представником відповідача в письмових поясненнях, відтак, суд відмовляє у задоволенні даного клопотання.

Представник позивача, в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, який брав участь в судовому засіданні, проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

22 травня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІК "ХІТЛАЙН" (ОСОБА_3 / позивач) та Товариством з обмежено відповідальністю "Впроваджувальний центр "1С-РАРУС ХАРКІВ" (Виконавець / відповідач) було досягнуто згоди укласти Договір №28873-ВН1, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач приймає на себе зобов"язання по наданню послуг із впровадження програмного продукту «1С: Предприятие 8. Управление производственным предприятием» в частині виробничого обліку відповідно до доданого кошторису специфікації (послуги або проект).

ОСОБА_3 зобовязується прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов даного Договору.

Як зазначається позивачем, сторони домовились, що відповідач починає роботу по розробці програмного продукту протягом двох днів після надходження передоплати на банківський рахунок відповідача.

Вищевказане також зазначено в п. 2.1. Договру: оплата послуг Виконавця, якщо інше не встановлено додатковим угодами, здійснюється ОСОБА_3 шляхом переказу коштів на банківський рахунок Виконавця наступним чином:

- Передоплата 32 472,00 грн у строк до 29.05.2015 року;

- Передоплата 32 472,00 грн у строк до 29.06.2015 року;

- Решта 32 472,00 грн - у строк 5 (п' яти) банківських днів з дати підписання сторонами акту здачі-приймання послуг.

На виконання досягнутих попередніх домовленостей позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 32472,00 грн. згідно платіжного доручення № 5111 від 28.05.2015 року та 32472,00 грн. згідно платіжного доручення № 6774 від 30.06.2015 року (копії в матеріалах справи), що також не заперечується відповідачем.

Позивач зазначив, що під час обговорення істотних умов Договору, про кількість та функціональне призначення програмного продукту, строки, необхідні відповідачу для виконання замовлення, та вартість всіх робіт, сторони не дійшли до згоди. Відповідач фактично наголошував на том, що ТОВ "ВІК "ХІТЛАЙН" повинно буде сплачувати не розроблений програмний продукт, а робочі години, які буде проводити в приміщенні позивача працівник відповідача. Така позиція відповідача суперечить попереднім домовленостям, оскільки Позивач замовляв кінцевий продукт - програмний продукт «1С: Предприятие 8. Управление производственным предприятием» в частині виробничого обліку, а не години, які буде проводити представник відповідача у приміщенні позивача.

Позивач, в свою чергу, за допомогою замовлених додаткових звітів та модернізованої системи виробничого обліку розраховував на оптимізацію обліку ТМЦ, виробничо-технологічних зв'язків, обліку руху виробничих завдань та заказів на виробництво, оптимізацію обліку списання комплектуючих та відстеження їх на усіх стадіях виробничого процесу. Таким чином, відповідачем не виконана жодна із задач, поставлених за кошторисом до проекту договору, який був предметом обговорення, внаслідок чого, не був підписаний акт прийому - передачі предмету Договору, тобто фактично відсутній факт передачі програмного продукту.

З метою досудового врегулювання спору позивачем 18 квітня 2016 року на адресу Товариства з обмежено відповідальністю "Впроваджувальний центр "1С-РАРУС ХАРКІВ" було направлено лист за №230 з вимогою про повернення 64944,00 грн. Проте, зазначені вимоги залишились відповідачем без відповіді та без задоволення, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Частиною 1 статті 181 ГК України також встановлено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Матеріали справи підтверджують укладення сторонами Договору шляхом обміну листами / електронними листами (проект договору, рахунки на оплату, укладення додаткової угоди до Договору №28873-ВН1 від 22 травня 2015 року) та вчиненням дій щодо прийняття його умов (здійснення попередньої оплати).

Даний Договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Додатковою угодою до Договору №28873-ВН1 від 22 травня 2015 року п. 3.2. Догвору було доповнено підпунктом у наступній редакції:

" - надати акт виконаних робіт згідно кошторису - специфікації на кожен пункт кошторису".

Разом з тим, пунктами 5.1. - 5.2. Договору передбачено, що по завершенні надання послуг Виконавець протягом 3 (трьох) календарних днів направляє ОСОБА_3 здачі-приймання послуг. ОСОБА_3 протягом 5 (п'яти) календарних днів від дня одержання ОСОБА_3 здачі- приймання послуг зобов'язаний направити Виконавцю підписаний ОСОБА_3 здачі-приймання послуг або мотивовану відмову від приймання послуг.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 здачі-приймання послуг не було складено та підписано сторонами.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду належних доказів виконання зобов"язань та обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК "ХІТЛАЙН" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 22, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмежено відповідальністю "Впроваджувальний центр "1С-РАРУС ХАРКІВ" (61045, м. Харків, вул. Отакара Яроша, 9-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІК "ХІТЛАЙН", м. Харків (61140, м. Харків, пр-т Гагаріна, буд. 56; ) - суму передплати в розмірі 64 944,00 грн. та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_4

справа №922/1567/16.