КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" липня 2016 р. Справа№ 910/10455/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засідання Богатчук К.І.

від представників сторін :

позивача - Угольков Є.О.

відповідача - не з'явився

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРТРАНСЛІЗИНГ" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2016 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ

"УКРТРАНСЛІЗИНГ"

до Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ"

про стягнення 73591,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.06.2016 по справі №910/10455/16 позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРТРАНСЛІЗИНГ" та додані до неї документи повернуто позивачу без розгляду

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду, Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРТРАНСЛІЗИНГ" звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.07.2016 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду 19.07.2016.

В судове засідання 19.07.2016 з'явився представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представник відповідача повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.06.2016 року по справі №910/10455/16 повернуто позовну заяву, в зв'язку з тим, що сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Як вбачається з позовної заяви, предметом спору є стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, що мав отримати позивач за трьома договорами оренди.

Повертаючи подану позивачем позовну заяву на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд першої інстанції виходив із того, що сумісний розгляд об'єднаних позивачем вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, оскільки при вирішенні спору підлягають встановленню обставини щодо підстав якими обґрунтовується стягнення заборгованості за кожним з договорів. Крім того, судом зазначено, що навіть у випадку коли позивач правомірно об'єднав вимоги, пов'язані між собою, суд вправі повернути позовну заяву, якщо вважатиме, що сумісний розгляд об'єднаних вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Пунктом 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року № 18 визначено, що позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами (зокрема, про стягнення неповернутого кредиту, відсотків за користування кредитом і неустойки; про визнання недійсним акта і про відшкодування заподіяної у зв'язку з його виданням шкоди; про стягнення вартості недостачі товару, одержаного за кількома транспортними документами і оформленої одним актом приймання або коли такий товар сплачено за одним розрахунковим документом; про спонукання до виконання зобов'язань за господарським договором і про застосування заходів майнової відповідальності за його невиконання тощо).

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача. Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (ст. 58 та п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК). Наприклад, господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо: позов поданий одночасно до залізниці та вантажовідправника (вантажоодержувача), і в цій позовній заяві об'єднані вимоги, що ґрунтуються на комерційному акті, з вимогами, які обґрунтовані іншими документами; об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів, і т. п.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем об'єднані вимоги щодо неотримання прибутку за договорами оренди вагонів від 05.08.2015 № 05082015 про передачу в оренду 107 вагонів, укладений між позивачем та ТОВ "ТЕП Транско", від 11.09.2015 № УТЛ-054 про передачу в оренду 44 вагонів та договір оренди вагонів від 29.04.2014 № 29/04/14 про передачу в оренду 40 вагонів, укладений між позивачем та ТОВ "Карготранс", в зв'язку з діями відповідача щодо відставлення від експлуатації вагонів.

Проте, умови договорів є ідентичними за виключенням ціни та строків останніх. Крім того, в додатках до апеляційної скарги містяться зведені відомості у вигляді таблиць щодо всіх вагонів, які відставлені від експлуатації на підставі телеграми відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що підставою позову є телеграма ПАТ «УКРЗАЛІЗНИЦЯ» від 03.12.2015, правове обґрунтування вимог за договорами є ідентичним та вимоги пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Таким чином, вказані позовні вимоги є однорідними та зв'язані між собою підставою виникнення, тобто фактичними обставинами, на яких вони ґрунтуються та поданими доказами, тому висновок місцевого суду про порушення позивачем правила поєднання вимог є помилковим.

Також, колегія суддів критично оцінює посилання місцевого господарського суду на те, що сумісний розгляд суттєво утруднить вирішення спору, з огляду на документи надані позивачем до позовної заяви.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до пункту 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду, з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України, з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно з загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене вище, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що місцевим господарським судом не повно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, що мають значення для справи, в зв'язку з чим апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРТРАНСЛІЗИНГ" підлягає задоволенню, а ухвала Господарського суду міста Києва від 10.06.2016 по справі №910/10455/16 скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "ЛІЗИНГОВА КОМПАНІЯ "УКРТРАНСЛІЗИНГ" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 10.06.2016 по справі №910/10455/16 - скасувати.

Матеріали справи №910/10455/16 передати на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна