РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"06" липня 2016 р. Справа № 902/1758/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Коломис В.В.

судді Крейбух О.Г. ,

судді Дужич С.П.

розглянувши апеляційну скаргу ПАТ "Омега Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від "01" червня 2016 р. у справі № 902/1758/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 01.06.2016 року у справі №902/1758/13 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" про визнання банкрутом заяву боржника від 02.02.2016 року про часткову заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" на ОСОБА_2 задоволено. Здійснено заміну кредитора у справі №902/1758/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" на ОСОБА_2 з сумою вимог 3 601 633,65 грн.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" від 02.02.2016 року про часткову заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" на ОСОБА_3 задоволено. Здійснено заміну кредитора у справі №902/1758/13 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" на ОСОБА_3 з сумою вимог 6 014 228,86 грн.

Визначено розмір конкурсних вимог Публічного акціонерного товариство "Омега Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" в розмірі 1 571 439,15 грн.

Зобов'язано ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" ОСОБА_2 вчинити передбачені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" дії щодо внесення змін до реєстру вимог кредиторів, надати суду на затвердження новий реєстр вимог кредиторів із визначенням розміру забезпечених вимог.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, ПАТ "Омега Банк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого господарського суду скасувати та прийняти нову ухвалу, якою заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДОМ" від 02.02.2016 року про заміну кредитора Публічне акціонерне товариство "Омега Банк" на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задоволити частково.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст.94 ГПК України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Як вбачається, скаржником не додано до апеляційної скарги доказів сплати судового збору. При цьому, скаржник в апеляційній скарзі просить звільнити, а у разі неможливості такого звільнення, відстрочити та/або розстрочити сплату судового збору.

Згідно з ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майного стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майнивий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі (п.3.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013 року № 7).

З вищевикладеного слідує, що скаржник, як заінтересована сторона, звертаючись до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору, повинен був належним чином обґрунтувати неможливість або утруднення здійснення оплати судового збору, та на підтвердження цього надати належні та допустимі докази.

Як вбачається, апелянт у клопотанні про звільнення або відстрочення/розстрочення сплати судового збору зазначає, що не має можливості сплатити судовий збір за подачу апеляційної скарги до суду через здійснення ліквідації Банку, оскільки на рахунках відсутні кошти для сплати судового збору.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 06.07.2015 року №437 "Про відкликання банківської ліцензіїї та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 06.07.2015 року № 127 "Про початок процедури ліквідаціїї Публічного акціонерного товариства "Омега Банк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку".

При цьому, зазначає, що у затвердженому кошторисі витрат ПАТ "Омега Банк", пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку, відсутні витрати на сплату судового збору.

Будь-яких інших доводів, а також доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду апеляційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі не зазначено.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об'єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні. Фонд є суб'єктом управління майном, самостійно володіє, користується і розпоряджається належним майном, вчиняючи стосовно нього будь-які дії (у тому числі відчуження, передача в оренду, ліквідація), що не суперечать законодавству та меті діяльності Фонду. Фонд є економічно самостійною установою, має самостійний баланс, поточний та інші рахунки в Національному банку України, а також рахунки в цінних паперах у депозитарних установах - державних банках.

Згідно з статтею 4 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Враховуючи викладені приписи закону, посилання скаржника на скрутне фінансове становище банку є безпідставними, оскільки Фонд гарантування вкладів є економічно самостійною установою та здійснює свою діяльність саме в неплатоспроможних банках.

Крім того, апелянт у клопотанні про звільнення або відстрочення/розстрочення сплати судового збору посилається на рішення Конституційного Суду України від 28.11.2013р. у справі №12рп/2013, а також на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі "Креуз проти Польщі" та зазначає, що гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду; сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Разом з тим, як вбачається зі змісту наведених судових рішень, вони стосуються саме законодавчого регулювання розміру та порядку сплати судового збору в контексті забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які звертаються до суду, а також законності мети встановлення судового збору. Водночас із вказаних рішень не вбачається незаконності інституту судового збору як такого або ж необов'язковості виконання вимог чинних законів, якими врегульовано дані правовідносини. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001р. у справі "Креуз проти Польщі", на яке посилається апелянт, зазначено, що положення пункту 1 статті 6 конвенції не означає беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах, у зв'язку з чим Суд звернув увагу на те, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв'язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті Конвенції.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не наведено доводи та не подано докази на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, не зазначено конкретної дати сплати судового збору та не вказано, з настанням яких обставин у нього з'явиться можливість сплатити судовий збір до закінчення апеляційного провадження.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Враховуючи, що звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не наведено, та зважаючи на те, що відсутність у кошторисі видатків на сплату судового збору не є безумовною підставою для звільнення, розстроченн/відстрочення сплати судовго збору, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання ПАТ "Омега Банк" про звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення сплати судового збору.

Крім того, колегія суддів зазначає, що пунктом 2 ч.3 ст.129 Конституції України та ст.42 ГПК України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як роз'яснено в абзаці 3 п.3.1 постанов Пленуму від 21.02.2013 №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таким чином, як прокуратура та інші органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб'єкти господарювання та громадяни поставлено законом у рівні умови в частині обов'язку сплачувати судовий збір, у зв'язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб'єктивних переваг державним органам та бюджетним установам перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення від сплати судового збору призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи викладене та зважаючи на відсутність правових підстав для звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення сплати судового збору, що апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.97 ГПК України.

З огляду на викладене, клопотання скаржника про поновлення строку на подання апеляційної скарги буде розглянуте лише після усунення обставин, що стали підставою для повернення даної апеляційної скарги.

Керуючись п.п.1,3 ч.1 ст.97 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання про звільнення від сплати судового збору, відстрочення/розстрочення сплати судового збору залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу ПАТ "Омега Банк" на ухвалу господарського суду Вінницької області від 01.06.2016 року у справі №902/1758/13 та додані до неї документи повернути скаржнику без розгляду.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 21 арк., конверт.

Головуюча суддя Коломис В.В.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Дужич С.П.