ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016р. Справа№ 914/1405/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Білані О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Львів

про стягнення заборгованості

За участю представників сторін:

від позивача: Бабин А.С. - адвокат;

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням учасників судового процесу в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 59023грн. 56коп., з якої 19677грн. 42коп. - плати за фактичне користування приміщенням в розмірі суборендної плати та 39345грн. 84коп. - неустойки за неповернення приміщення.

Ухвалою суду від 27.05.2016р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 14.06.2016р. Ухвалою суду від 14.06.2016р. розгляд справи відкладено на 05.07.2016р.

05.07.2016р. представник позивача, через канцелярію суду подав заяву (вх.№3471/16) про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач зменшує розмір позовних вимог в частині стягнення плати за фактичне користування в розмірі 19677грн. 42коп. та в частині стягнення неустойки в розмірі 645грн. 16коп., та просить суд стягнути з відповідача неустойку за неповернення приміщення в розмірі 38709грн. 67коп. за період з 01.02.2016р. по 29.03.2016р. Дане клопотання прийнято судом та розгляд справи проводиться із врахуванням позовних вимог, викладених у цьому клопотанні.

В судове засідання 05.07.2016р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та заяві (вх.№3471/16 від 05.07.2016р.) про зменшення розміру позовних вимог, просить суд позов задоволити.

В судові засідання 14.06.2016р. та 05.07.2016р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги не оспорив, вимоги ухвал суду не виконав. Причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням ухвал до Єдиного державного реєстру судових рішень та повідомленням про вручення поштового відправлення №803. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача, станом на 05.07.2016р. не поступало.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обов'язок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів,в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.04.2016р. у справі №914/412/16, за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення 130214,44 грн. та зобов'язання звільнити приміщення, позов задоволено частково. Присуджено стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 36330,00 грн. суборендної плати, 1904,69 грн. пені та 1951,52 грн. судового збору; припинити провадження у справі в частині позовних вимог про зобов'язання звільнити приміщення, що розташоване в будівлі під літ. "Д-1" за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 205,3 кв.м. Дане судове рішення згідно наказу від 29.04.2016р. про примусове його виконання набрало законної сили 29.04.2016р.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.04.2016р. у справі №914/412/16 встановлено, що 01.02.2012 року між ОСОБА_5 (наймодавець) та ФОП ОСОБА_1 (наймач) укладено договір про безоплатне користування приміщенням (далі по тексту - Договір 1), відповідно до п.1. якого наймодавець передає, а наймач приймає у виключне строкове та безоплатне користування нежиле приміщення площею 205,3 кв. м., що розташовано за адресою: АДРЕСА_3, вартість приміщення на момент укладення цього договору становить 741165,00 грн. Відповідно до п.3. Договору 1, цей договір вступає в дію після його підписання сторонами та діє до 01.11.2015 року.

29.10.2015 року між ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_1 укладено угоду про часткову зміну Договору 1 (далі по тексту - Угода), відповідно до п.1 котрої, сторони домовились продовжити термін дії договору про безоплатне користування приміщенням, який укладений між ними 01 лютого 2016 р. - до 31.12.2015 року включно. Всі інші умови Договору 1 залишаються без змін і сторони підтверджують по них свої зобов'язання (п. 3. Угоди). Також в даному рішенні зазначено, що позивачем надано пояснення щодо п.1 вищезазначеної угоди, а саме зазначено, що сторонами допущено описку при зазначенні дати договору, а саме замість "2012 р." помилково зазначено "2016 р.".

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.04.2016р. у справі №914/412/16 встановлено, що беручи до уваги угоду про часткову зміну Договору 1, термін дії договору про безоплатне користування приміщенням продовжено до 31.12.2015р. включно, що є підставою для закінчення строку дії договору суборенди 31.12.2015р.

Даним рішенням господарського суду Львівської області від 11.04.2016р. у справі №914/412/16 встановлено, що загальна сума боргу зі сплати орендної плати за період з січня 2014р. по січень 2016р. становить 36330,00 грн., а також те, що під час розгляду справи, відповідач повернув позивачу приміщення, що є об'єктом оренди згідно Договору 2, а позивач - власнику цього приміщення (ОСОБА_5).

Судом у даній справі встановлено, що 01.02.2012 року між ОСОБА_6 (орендодавець) та ОСОБА_2 (орендар) укладено договір суборенди, відповідно до якого орендодавець надає орендарю в оплатне користування нежитлове приміщення загальною площею 205,3 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, а орендар сплачувати орендодавцю орендну плату, передбачену розділом 2 цього договору.

Приміщення надається для ведення підприємницької діяльності (п.1.3 договору суборенди).

Згідно з п.п. 6.1, 4.1. договору суборенди, договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 01.01.2013 року. Дія договору припиняється після закінчення його терміну або достроково за згодою сторін, а також у інших випадках передбачених законом або цим договором.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 774 ЦК України, строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відтак, враховуючи встановлені обставини у рішенні від 11.04.2016р. у справі №914/412/16, щодо припинення дії основного договору 31.12.2015р., в силу закону та відповідно до положень основного договору оренди, припинилася і дія договору суборенди від 01.02.2012р.

Як вбачається із акту передачі-приймання від 30.03.2016р. відповідач повернув позивачу приміщення 30.03.2016р., що є об'єктом оренди згідно договору суборенди (копія акту передачі-приймання від 30.03.2016р. долучена до матеріалів справи).

За умовами п. 4.3 договору суборенди після припинення дії цього договору орендар позбавляється права користуватися одержаним за цим договором приміщенням.

В заяві про зменшення позовних вимог позивач зазначив, що за період з 01.02.2016р. по 29.03.2016р. включно відповідач повинен сплатити неустойку в розмірі 38709грн. 67коп. за неповернення приміщення.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 789 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно із ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

У відповідності до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Згідно із ст.785 ЦК України якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Позивач нарахував неустойку за неповернення приміщення в розмірі 38709грн. 67коп. за період з 01.02.2016р. по 29.03.2016р. (розрахунок долучено до матеріалів справи).

Станом на день прийняття рішення, доказів у спростування наведених обставин чи оплати неустойки суду не представлено.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№3471/16 від 05.07.2016р.) про стягнення неустойки за неповернення приміщення в розмірі 38709грн. 68коп. є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Судові витрати необхідно віднести на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 12, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (79040, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (79044, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 38709грн. 67коп. - неустойки та 1378грн. 00коп. - судового збору

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 07.07.2016р.

Суддя Іванчук С.В.