ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № 910/23/16

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Грека Б.М.,
за участю представників сторін позивача - Новицький М.З.; відповідача - Івахненко І.В.;
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від28.04.2016
та на рішенняГосподарського суду міста Києва
від03.03.2016
у справі№ 910/23/16
за позовомХарківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України
доПублічного акціонерного товариства "Укрнафта"
простягнення 68 000, 00 грн

В С Т А Н О В И В:

Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" (далі - ПАТ "Укрнафта") про стягнення пені у розмірі 68 000, 00 грн із зарахуванням зазначеної суми до Державного бюджету України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.01.2016 порушено провадження у справі № 910/23/16 за позовом Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ПАТ "Укрнафта" про стягнення пені у розмірі 68 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Бондарчук В.В.) від 03.03.2016 позовні вимоги Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України задоволено, суд стягнув з ПАТ "Укрнафта" до загального фонду Державного бюджету України пеню у розмірі 68 000, 00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Шапран В.В., Буравльов С.І.) від 28.04.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 та рішенням Господарського суду міста Києва від 03.03.2016, ПАТ "Укрнафта" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального права, а саме ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у зв'язку з чим суди дійшли помилкового висновку щодо кількості днів прострочення сплати штрафу.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.06.2016 касаційну скаргу ПАТ "Укрнафта" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 06.07.2016.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами адміністративна колегія Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, розглянувши справу № 2/01-104-14 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", 03.07.2014 прийняла рішення № 157-р/к, яким визнано, що ТОВ "Альянс Холдинг", ТОВ "Татнєфть-АЗС-Україна", ПАТ "Укрнафта", ТОВ "Престиж 10", ТОВ "Авангард 10", Підприємство з іноземними інвестиціями "Лукойл-Україна" та суб'єкт господарювання в особі ПП "ОККО-Бізнес" та ПП "ОККО-Нафтопродукт", схоже підвищивши роздрібні ціни на високооктанові бензини за рахунок підвищення торговельної надбавки, вчинили порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною 3 статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, а саме схожих дій на ринку роздрібної реалізації високооктанових моторних бензинів в межах міста Харкова та з урахуванням приміської території, обмеженої кільцевою дорогою та з врахуванням автозаправних станцій, розміщених поблизу цієї дороги, які призвели до обмеження конкуренції, в той час, коли аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій.

У зв'язку із вказаним вище порушенням, рішенням адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.07.2014 № 157-р/к накладено штраф на ПАТ "Укрнафта" у розмірі 68 000, 00 грн.

Копію витягу з рішення Адміністративної колегії Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.07.2014 № 157-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" було надіслано відповідачу супровідним листом від 10.07.2014 № 02-26/3-3198 та отримано ПАТ "Укрнафта" 14.07.2014, що останнім не заперечується.

ПАТ "Укрнафта" оскаржило рішення АМК від 03.07.2014 № 157-р/к до Господарського суду Харківського області. За результатами розгляду справи № 922/3952/14 Господарський суд Харківської області рішенням від 13.11.2014 в задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрнафта" відмовив повністю.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 рішення Господарського суду Харківського області від 13.11.2014 у справі № 922/3952/14 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.04.2015 постанову Харківського апеляційного господарського суду від 12.01.2015 та рішення Господарського суду Харківського області від 13.11.2014 у справі № 922/3952/14 залишено без змін.

ПАТ "Укрнафта" 14.04.2015 сплатило суму штрафу у розмірі 68 000, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 140-АБ15 від 14.04.2015.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до ПАТ "Укрнафта" про стягнення пені у розмірі 68 000, 00 грн, оскільки штраф не було сплачено у встановлений законом строк. Харківське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України нарахувало пеню за кожен день прострочення сплати штрафу у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за 16.09.2014 та за періоди з 14.11.2014 по 03.12.2014, з 13.01.2015 по 26.02.2015 та з 09.04.2015 по 14.04.2015 включно, що відповідно до розрахунку позивача складає 68 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом:

справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу;

відповідного рішення (постанови) господарського суду.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

У п. 20 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" зазначено, що у застосуванні приписів статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (щодо стягнення з суб'єктів господарювання штрафу та пені у зв'язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) господарським судам необхідно враховувати таке.

Абзацами третім - п'ятим частини п'ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Слід також мати на увазі, що припинення та зупинення нарахування пені, про які йдеться у цих нормах, відбувається лише у зв'язку з прийняттям рішення, розглядом чи переглядом справи саме господарським судом, а не будь-яким органом, що вирішив (вирішує) спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 11128 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

У постановах Верховного Суду України від 19.08.2014 у справі № 3-44гс14 та від 09.09.2014 у справі № 3-50гс14 зазначено, що у ч. 3-5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" чітко визначено подію, з настанням якої законодавець пов'язує припинення та зупинення нарахування пені. У разі припинення нарахування пені - день прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. При цьому будь-які застереження щодо набрання відповідним рішенням законної сили у статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" відсутні. У разі зупинення нарахування пені - час розгляду справи в господарському суді, який повинен визначатися за правилами статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Судами попередніх інстанцій перевірено розрахунок суми пені, наданий позивачем, та встановлено, що в останньому допущену помилку у визначенні періоду нарахування пені, за розрахунком суду пеня повинна нараховуватися за 16.09.2014, за періоди з 14.11.2014 по 03.12.2014, з 13.01.2015 по 26.02.2015 та з 09.04.2015 по 13.04.2015 включно, оскільки 14.04.2015 відповідачем було сплачено штраф, відповідно день сплати штрафу до розрахунку не включається, при цьому, сума до стягнення розрахована позивачем правильно.

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи ПАТ "Укрнафта", викладені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків судів попередніх інстанцій.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені судами попередніх інстанцій на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів в їх сукупності, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 03.03.2016 у справі № 910/23/16 - без змін.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Грек Б.М.