РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016Справа №910/9846/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна»

про стягнення 3941,27 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Гаркуша Г.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2016 Приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 3941,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 28.04.2015, на просп. Миру, 50 у м. Чернігові, внаслідок порушення правил дорожнього руху водієм автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з.НОМЕР_1, ОСОБА_2, сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено автомобіль марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3

У подальшому, позивач відповідно до умов укладеного між ним (страховик) та лізингодавцем автомобіля марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2 - Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (страхувальник) договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250509181.15 від 10.04.2015, виплатив власнику пошкодженого автомобіля марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, страхове відшкодування в розмірі 4941,27 грн.

Оскільки на час скоєння ДТП цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП - ОСОБА_2, було застраховано у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна», позивач, на підставі положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача суму виплаченого ним страхового відшкодування за виключенням суми франшизи, в розмірі 3941,27 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не надав, хоча про час та місце проведення судового засідання був повідомлений у встановленому законом порядку.

Відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 10.04.2015 між Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІЛТА» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250509181.15, за умовами якого застраховано, в тому числі, автомобіль марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, зокрема, за страховим ризиком - ДТП.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про дорожньо-транспортну пригоду №62612821, 28.04.2015, на просп. Миру, 50 у м. Чернігові, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з.НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, внаслідок чого пошкоджено вказані транспортні засоби.

Постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 08.06.2015 у справі №742/2017/15-п ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України.

Позивач, на виконання умов договору добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250509181.15 від 10.04.2015, на підставі страхового акту №136082 від 30.12.2015, визнав вказану подію страховим випадком та здійснив виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Ford» в розмірі 4941,27 грн., що підтверджується платіжним дорученням №62 від 05.01.2016.

Розрахунок суми страхового відшкодування здійснено на підставі Акту №БН-0000781 з надання послуг по ремонту автомобіля СТО, Товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари моторс», згідно з яким вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля складає 10941,27 грн., включно з ПДВ.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Вина ОСОБА_2 у скоєнні вказаного ДТП належним чином доведена доказами, наявними у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «ВАЗ», д.н.з.НОМЕР_1, застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Україна» на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4142104, чинного на момент ДТП (28.04.2015). Ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., розмір франшизи - 1000 грн.

Таким чином, особою, відповідальною за завдані власнику автомобіля марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, збитки у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, в даному випадку, є відповідач.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене, до позивача, як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування засобів наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків №250509181.15 від 10.04.2015, перейшло право вимоги, яке власник автомобіля марки «Ford», д.н.з.НОМЕР_2, мав до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

З наявних матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача із претензією №709 від 01.03.2016 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 4941,27 грн., однак відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення.

Відповідно до п.12.1 ст.12 Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача відповідно до вимог п.п. 36.1, 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підлягає стягненню 3941,27 грн. виплаченого страхового відшкодування (4941,27 грн. - 1000 грн. франшизи).

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на спростування викладених у позові обставин.

Відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33, 34, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-Г; ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 33; ідентифікаційний код 16285602) страхове відшкодування в сумі 3941 (три тисячi дев'ятсот сорок одна) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 07.07.2016

Суддя Я.В. Маринченко