КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа№ 910/5129/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: не зявились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації "Спілка молоді Подолу"

на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року

у справі № 910/5129/16 (суддя Смирнова Ю.М.)

за позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва"

до Громадської організації "Спілка молоді Подолу"

про виселення та про стягнення 42974,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.05.2016 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Громадська організація "Спілка молоді Подолу" звернулася до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_3 (головуючий), ОСОБА_4, ОСОБА_1

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року колегією суддів у визначеному складі апеляційну скаргу прийнято до розгляду, порушено провадження по справі, розгляд справи призначено на 13.07.2016 року

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення Господарського суду міста Києва прийняте з порушенням вимог чинного законодавства України, при цьому суд першої інстанції не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, неправильно дослідив докази, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, а також суд не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що потягло за собою неправильне вирішення господарського спору.

Зокрема апелянт зазначає, що як вбачається із витягу державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 06.06.2016 року, Комунальне підприємство «Оренда» як юридична особа не є припиненою та знаходиться в стані припинення підприємницької діяльності.

З огляду на те, що станом на день звернення Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» з позовом до суду Комунальне підприємство «Оренда» як юридична особа не припинена, а тому від імені останнього за захистом прав та інтересів має виступати голова комісії, її члени або ліквідатор Комунального підприємства «Оренда».

Таким чином, на думку скаржника, Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» не є належним позивачем по даній справі, а тому в позовних вимогах йому потрібно бути відмовлено.

Позивач, згідно з поданим до суду 07.07.2016 року поясненнями, проти доводів викладених в апеляційній скарзі заперечив та просить суд, оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 13.07.2016 року, не зявився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

24.09.2010 між Комунальним підприємством "Оренда" (орендодавець) та Громадською організацією "Спілка молоді Подолу" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва №106/10 (договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва від 24.09.2010 №855 передає, а орендар приймає в оренду 1-ий поверх (будівлю, споруду), вартість якого визначена експертним шляхом, по вул. Нижній Вал, 23, літ. В, площею 54,5 кв.м для розміщення редакції періодичного видання (п.1.1), зазначене у п. 1.1 цього договору приміщення (будівля, споруда) передається орендарю згідно з актом приймання-передачі, що додається до цього договору і є його невідємною частиною (п.1.2), за користування орендованим приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, місячний розмір якої згідно з розрахунком орендної плати, що є невідємною частиною цього договору, на момент початку дії договору становить - 1235,26 грн., крім того ПДВ - 247,05 грн., разом - 1482,31 грн. (п.1.4), орендна плата сплачується орендарем щомісячно, починаючи з дати фактичного використання об'єкта оренди, що підтверджується актом приймання-передачі (п.1.5), розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць оренди (п.1.6), податок на додану вартість сплачується у розмірах та порядку, встановленому чинним законодавством України (п.1.8), нарахування та сплата орендної плати по цьому договору припиняється після передачі орендарем обєкту оренди орендодавцю за актом приймання-передачі (п.1.11), орендар зобов'язаний вносити орендну плату в повному обсязі, незалежно від наслідків господарської діяльності, не пізніше 30 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (п.2.4), за несвоєчасне внесення орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості, з урахуванням індексу інфляції за відповідний період, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені за порушення строків внесення орендної плати припиняється через рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п.5.2), у разі припинення чи розірвання договору оренди, закінчення строку його дії, відмови орендодавця від договору орендар зобов'язаний негайно повернути орендоване приміщення (будівлю, споруду) орендодавцю по акту у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Якщо орендар не виконує обовязку щодо повернення приміщення, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення (п.5.12), термін дії договору встановлений з 24.09.2010 по 23.09.2013 (п.6.2), укладання нового договору оренди на вказане приміщення можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва) (п.6.3), даний договір припиняє дію або розривається достроково зокрема в разі закінчення строку, на який його було укладено (п.6.5).

Згідно акту прийому-передачі обєкту оренди від 24.09.2010 орендодавець передав, а орендар прийняв у орендне користування приміщення, загальною площею 54,5 кв.м. по вул. Нижній Вал, 23, літ. В.

Згідно розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації № 917 від 16.11.2011 було припинено Комунальне підприємство "Оренда" шляхом приєднання до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва".

Згідно акту прийому-передачі обєкту оренди від 31.12.2012 орендар передав, а орендодавець прийняв нежитлове приміщення, загальною площею 27,7 кв.м. по вул. Нижній Вал, 23, літ. В, яке було помилково включено в загальну площу по договору оренди, а отже площа орендованого приміщення склала 26,8 кв.м.

27.09.2013 Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" направило на адресу відповідача заяву за вих. № 1714 від 19.09.2013 про припинення терміну дії договору та просило відповідача у 7-ми денний термін повернути по акту приймання-передачі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В, загальною площею 26,8 кв.м.

Відповідно до рішення Київської міської ради від 09.10.2014 № 270/270 "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" та розпорядження Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 29.01.2015 №50 "Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування" будинок за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В переданий на баланс позивача.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 26,8 кв.м за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В, стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 4525,98 грн., неустойки у вигляді пені у розмірі 226,58 грн., неустойки за невиконання зобовязання по поверненню майна у розмірі 38222,12 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем належним чином невиконувались зобов'язання зі сплати орендних платежів за вищевказаним договором оренди. Також позивач зазначає, що укладений між сторонами договір припинив свою дію, і орендодавець повідомив відповідача про необхідність повернення обєкта оренди по акту приймання передачі. Однак відповідач продовжує користуватись обєктом оренди, у звязку з чим позивач просить суд виселити відповідача із займаного приміщення та стягнути неустойку за невиконання зобовязання щодо повернення орендованого приміщення.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що з наймача справляється плата, за користування майном, розмір, якої встановлюється договором оренди, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1, 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що за договором оренди орендаря може бути зобов'язано використовувати об'єкт оренди за цільовим призначенням, а крім цього орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а ст. 19 Закону встановлений обов'язок орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України).

За період з січня місяця 2016 року по березень місяць 2016 року відповідачу нараховано до сплати 4525,98 грн. платежів за договором, однак відповідачем не було сплачено жодного платежу за цей період.

Таким чином, станом на 11.04.2016 заборгованість відповідача перед позивачем складає 4525,98 грн.

Відповідно до п. 1.11 договору, нарахування та сплата орендної плати по цьому договору припиняється після передачі орендарем обєкту оренди орендодавцю за актом приймання-передачі.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач (орендар) приміщення позивачу не передав, продовжує ним користуватись, плату за користування орендованим майном позивачу не оплатив, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість перед позивачем зі сплати платежів по договору.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на вищевикладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача платежів за період з січня місяця 2016 року по березень місяць 2016 року по договору оренди підлягають задоволенню на суму 4525,98 грн., з урахуванням розрахунку заборгованості станом на 11.04.2016 року, який наданий суду позивачем.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у вигляді пені у розмірі 226,58 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

У відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.2 договору передбачено, за несвоєчасне внесення орендних платежів орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної ставки НБУ від суми заборгованості, з урахуванням індексу інфляції за відповідний період, за кожний день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування пені за порушення строків внесення орендної плати припиняється через рік від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки судами першої та апеляційної інстанції встановлено факт прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання за період з січня місяця 2016 року по березень місяць 2016 року, то вимоги позивача про стягнення з відповідача пені є законними та обґрунтованими.

Судами перевірено розрахунок пені за період, який зазначений позивачем у позовній заяві, у звязку з чим вказані позовні вимоги підлягають задоволенню, на суму 226,58 грн.

Щодо вимог позивача про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 26,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В, суд першої інстанції вірно зазначає наступне.

Відповідно до умов п.п. 6.2, 6.3 термін дії договору встановлений з 24.09.2010 року по 23.09.2013 рік, а укладання нового договору оренди на вказане приміщення можливе лише в разі надання нових розпорядчих документів (розпорядження Подільської райдержадміністрації м. Києва).

Згідно п.5.12 договору, у разі припинення чи розірвання договору оренди, закінчення строку його дії, відмови орендодавця від договору орендар зобов'язаний негайно повернути орендоване приміщення (будівлю, споруду) орендодавцю по акту у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням всіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. Якщо орендар не виконує обовязку щодо повернення приміщення, орендодавець має право вимагати від орендаря сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування приміщенням за час прострочення.

27.09.2013 року Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" направило на адресу відповідача заяву за вих. № 1714 від 19.09.2013 про припинення терміну дії договору та просило відповідача у 7-ми денний термін повернути по акту приймання-передачі приміщення за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В, загальною площею 26,8 кв.м.

Судом першої інстанції також вірно встановлено, що належних та допустимих доказів, які б підтверджували надання нових розпорядчих документів на укладання нового договору оренди між сторонами на спірне приміщення в матеріалах справи відсутні, отже, термін дії укладеного між сторонами договору закінчився 23.09.2013.

Позивач зазначає, що відповідач приміщення йому не повернув та продовжує ним користуватись без законних на те підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно із ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Таким чином, за приписами ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі припинення дії договору оренди та відмови від його продовження, відповідач втрачає статус орендаря і, у нього виникає зобов'язання передати орендоване приміщення орендодавцеві.

Враховуючи, що термін укладеного між сторонами договору закінчився 23.09.2013 року, а 27.09.2013 року Комунальним підприємством "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва" було направлено на адресу відповідача заяву за вих. № 1714 від 19.09.2013 року про припинення терміну дії договору та проханням повернути приміщення за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В, загальною площею 26,8 кв.м. у 7-ми денний термін по акту приймання-передачі, то відповідач повинен був відповідно до умов п.5.12 укладеного між сторонами договору та чинного законодавства України повернути позивачу приміщення.

Суд першої інстанції вірно врахував, що доказів на підтвердження факту повернення нерухомого майна на користь позивача, як і правомірності користування цим спірним нерухомим майном, починаючи з дати закінчення строку дії договору, матеріали справи не містять, а відповідачем суду не надано.

За таких обставин, позовні вимоги про виселення відповідача з нежитлового приміщення загальною площею 26,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Нижній Вал, 23, літ. В є правомірними та обґрунтованими, а тому задовольняються судом.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача неустойку у розмірі 38222,12 грн. за невиконання відповідачем обовязку по поверненню орендованого приміщення позивачу за період з лютого місяця 2015 року по березень місяць 2016 року.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України визначено, якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Оскільки договір припинив свою дію 23.09.2013, доказів передачі об'єкту оренди за договором відповідачем позивачу матеріали справи не містять, то суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки у розмірі 38222,12 грн. за період з лютого місяця 2015 року по березень місяць 2016 року також підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» не є належним позивачем по даній справі, а тому в позовних вимогах йому потрібно бути відмовлено, колегія суддів приймає критично з огляду на наступне.

Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» було створено на підставі рішення Київської міської ради від 09.10.2014 року №270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» (п. 17 зазначеного рішення), п. 19 вказаного рішення визначено зобов'язання попередніх комунальних підприємств, що здійснювали обслуговування житлового фонду Подільського району передати новоствореному комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житловий фонд, який був переданий до сфери управління Подільської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходився у них на балансі.

Відповідно до п. 28.2. вищезазначеного рішення Подільська районна в місті Києві державна адміністрація видала розпорядження № 50 від 29.01.2015 року «Про передачу на баланс та закріплення на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та приватизованого житлового фонду з метою подальшого обслуговування» (знаходиться в матеріалах справи).

Таким чином, Позивач є балансоутримувачем житлового та нежитлового фонду Подільського району міста Києва.

Згідно з ч. 3 п. 14.1. Положення від 21.04.2015 року №418/1280 Орендодавці та підприємства-балансоутримувачі здійснюють контроль за виконанням орендарями умов договору оренди і, у разі виникнення заборгованості з орендної плати або інших платежів, вживають заходи щодо погашення заборгованості, в тому числі проводять відповідну претензійно-позовну роботу.

Отже, у відповідності до вимог діючого законодавства України, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» є належним Позивачем та має на захист прав та порушених інтересів.

У відповідності до п. 6.3. зазначених вище Положень отримувачами орендної плати є підприємства-балансоутримувачі, а Орендар за користування об'єктом оренди сплачує орендну плату, витрати підприємства-балансоутримувача на утримання орендованого майна та інші платежі, зазначені у підпункті 6.5 Положення, незалежно від результатів господарської діяльності.

До того ж, до березня 2016 року Відповідачем було здійснено часткове погашення заборгованості по орендній платі на користь саме Позивача, що вбачається з матеріалів справи. Таким чином, часткова оплата Відповідачем орендних платежів була зарахована на поточний рахунок Позивача.

Отже, Відповідачем було вчинено конклюдентні дії, що можна розглядати як визнання Позивача належним отримувачем орендної плати та стороною по договору оренди нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) № 106/10 від 24.09.2010 року.

Крім того, строк дії Договору оренди закінчився 23.09.2013 року, однак, не дивлячись на те, що Відповідачу було направлено заяву про припинення терміну дії договору та відмову від його продовження (знаходиться в матеріалах справи), Відповідач так і не передав приміщення по акту приймання-передачі.

Статтею 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди припиняється у разі, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до п. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 9.4. Договору останній припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено.

У відповідності до п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення його строку та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених в договорі оренди.

У зв'язку з припиненням договору у розумінні ст. 291 Господарського кодексу України, що внаслідок закінчення строку, на який його було укладено, у відповідача виник обов'язок негайно повернути Позивачеві майно з оренди шляхом підписання відповідного акта приймання-передачі. Наслідком порушення виконання цього обов'язку є застосування до відповідача самостійної майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин у вигляді сплати неустойки.

Згідно п. 5.12. у разі припинення або розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови Орендодавця від оренди, Орендар зобов'язаний негайно повернути орендоване приміщення (будівлю, споруду) по акту.

При цьому, основне зобов'язання Відповідача - сплачувати орендну плату за весь час фактичного користування майном, яке виникло з договору оренди, не припиняється, оскільки його припинення у розумінні ст. 795 Цивільного кодексу України пов'язано не із закінченням строку, на який було укладено договір, а з моментом підписання сторонами відповідного акта про повернення орендарем предмета договору оренди.

За змістом ст. 629, ч. З ст. 653, ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України вимога про стягнення орендної плати за період фактичного користування орендованим приміщенням після розірвання договору оренди є правомірною. До того ж, у відповідності до п. 1.11. Договору нарахування та сплата орендної плати припиняється після передачі Орендарем об'єкту оренди Орендодавцю за актом приймання-передачі.

З огляду на викладене позовні вимоги Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" є обґрунтованими та такими, що вірно задоволені судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5129/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Громадської організації "Спілка молоді Подолу", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Громадської організації "Спілка молоді Подолу" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5129/16 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Спілка молоді Подолу" на рішення господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5129/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5129/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5129/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

ОСОБА_1