КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. Справа№ 910/5340/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Отрюха Б.В.

Скрипки І.М.

при секретарі судового засідання Денисюк І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Беліменко О.О. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5340/16 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про стягнення 30 934,33 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» в особі Київської міської філії Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Приватного акціонерного товариства «Телесистеми України» про стягнення заборгованості в розмірі 19 371, 41 грн., а також, інфляційних збитків у розмірі 10 818, 60 грн. та 3 % річних у розмірі 744, 32 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.05.2016 року позов задоволено повністю, вирішено стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" 19 371,41 грн. - заборгованості, 10 818,60 грн. - інфляційних збитків, 744,32 грн. - 3% річних, 1 378,00 грн.- судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано неналежне виконання умов договору оренди в частині своєчасного внесення грошових коштів за договором оренди.

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Телесистеми України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення в частині стягнення 9 681,64 грн. основного боргу та в частині стягнення 6 195,58 грн. штрафних санкцій, прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що 03.09.2014 року, згідно рахунку №830000М-1029 від 31.08.2014 року відповідачем було здійснено платіж у сумі 9 681,64 грн. за серпень 2014 року, а тому підстави для стягнення вказаної суми відсутні. Також, відповідач заперечує щодо нарахування штрафних санкцій на зазначену суму заборгованості.

Відповідно автоматичного розподілу справ між суддями для розгляду даної апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: Гончаров С.А. (головуючий), Отрюх Б.В., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 року прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5340/16 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Отрюх Б.В., Скрипка І.М. та призначено розгляд справи на 12.07.2016 року.

05.07.2016 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача №14-10-578 від 04.07.2016 року, у відповідності до якого останній просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 12.07.2016 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача є можливим.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

04.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі директора філії «Дирекція первинної мережі» Публічного акціонерного товариства «Укртелеком»(орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» (орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна товариства (технологічні приміщення) № 157-8 (далі за текстом - договір).

У відповідності до п.1.1. вказаного договору орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування частину технологічного приміщення, що розташоване в м. Києві на першому поверсі чотириповерхового будинку № 54-А, корп. 3 кім. 101 по вул. Володимирській, загальною площею 2 кв.м - технологічних приміщень для розміщення обладнання зв'язку.

Згідно з п.п. 2.1., 2.3. договору, передача майна в користування здійснюється одночасно з підписанням повноважними представниками сторін акта приймання-передачі майна. Майно повертається позивачу не пізніше дати закінчення строку дії договору за актом приймання-передачі.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.5., 3.9. договору орендна плата встановлюється за домовленістю сторін та становить 4 739, 00 грн. за 1 кв.м. Орендна плата за перший місяць оренди 2 кв.м. становить 9 478, 00 грн. Позивач станом на останній календарний день розрахункового місяця складає акт про надані послуги та не пізніше 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим, разом з рахунком та податковою накладною надає відповідачу. У разі закінчення строку дії договору орендна плата за останній місяць розраховується з урахуванням фактичного періоду використання, визначеного відповідно до акт передачі-приймання орендованого майна.

Договір, відповідно до п. 12.1., набирає чинності від дати підписання його сторонами та діє до 30.11.2014 року, регулює відносини між сторонами з 01.01.2012 року.

Судом першої інстанції встановлено, з чим погоджується колегія суддів, що відповідно до акту приймання-передачі від 01.01.2012 року позивач передав, в відповідач прийняв майно за договором у строкове платне користування. Вказаний Акт скріплений підписами та печатками сторін.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з тим, що відповідач неналежним чином виконує зобов'язання за договором щодо сплати орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за серпень та жовтень 2014 року у розмірі 19 371, 41 грн.

За правовою природою укладений сторонами договір є договором найму (оренди), за яким, відповідно до частини 1 статті 759 Цивільного кодексу України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 статті 795 Цивільного кодексу України встановлено, що передання наймачеві будівлі оформлюється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Колегія суддів зазначає, що факт передачі майна в орендне користування підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання-передачі від 01.01.2012 року.

Відповідно до ст. 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3.6. сторони дійшли згоди про те, що орендна плата перераховується відповідачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно з рахунками, які виставляються позивачем.

Докази сплати Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» орендних платежів відповідно до договору № 157-8 від 04.04.2012 року за спірний період в матеріалах справи відсутні.

Крім того, колегія суддів наголошує на тому, що докази повернення Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» орендованого майна матеріали справи не містять.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу Українисуб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за оренду майна за серпень та жовтень 2014 року у розмірі 19 371, 41 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних збитків у сумі 10 818,60 грн. та 3% річних у сумі 744,32 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки факт прострочення відповідачем виконання грошового зобов'язання підтверджується матеріалами справи та відповідачем не спростований, перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача на користь позивача 10 818,60 грн. інфляційних втрат за період з 21.09.2014 року та з 21.11.2014 року до 01.02.2014 року та 744,32 грн. 3 % річних за вказаний період.

Щодо посилань апелянта про сплату грошових коштів у сумі 9 681,64 грн. за серпень 2014 року згідно рахунку № від 31.08.2014 року відповідно до платіжного доручення від 03.09.2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

В якості доказу проведення вказаної оплати відповідачем в матеріалах справи наявне платіжне доручення № E0903UNYY6 від 03.09.2014 року про перерахування на рахунок Дирекції первинної мережі Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» грошових коштів у розмірі 9 681, 64 грн. з призначенням платежу: «Оплата за оренду, комп. за потреб. эл. эн. сч. № 830000д-1370 от 31.07.17 г. дог. № 157-8 от 04.04.12 г.».

З листа б/н від 04.04.2016 року Приватного акціонерного товариство «Телесистеми України» за підписом головного бухгалтера, вбачається, що призначення платежу грошових коштів у розмірі 9 681, 64 грн., перераховані платіжним дорученням № E0903UNYY6 від 03.09.2014 року слід вважати вірним «оплата за аренду. комп. за портеб. эл. эн. сч. № 830000М-1029 от 31.08.14 г. договір. № 157-8 от 04.04.2012 р. за серпень м-ц».

Судом першої інстанції правомірно не прийнято вказане платіжне доручення як належний доказ перерахування відповідачем орендної плати за серпень 2014 року відповідно до договору в розуміння ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на таке.

Згідно з п. 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 р. № 22 реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу". Банк перевіряє заповнення цього реквізиту на відповідність вимогам, викладеним у цій главі, лише за зовнішніми ознаками.

В листі Національного банку України від 09.06.2011 року № 25-111/1438-7141 відповідно до пункту 2.29 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 року № 22 зазначено, що платник має право в будь-який час до списання платежу з рахунку відкликати з банку, що його обслуговує, платіжні доручення в порядку, визначеному внутрішніми правилами цього банку. Платник може змінити реквізит "Призначення платежу" до списання коштів з його рахунку, оформивши нове платіжне доручення. Після списання коштів з рахунку платника питання щодо уточнення інформації, зазначеної у реквізиті "Призначення платежу", вирішується між сторонами переказу без участі банку.

Тобто, після списання коштів з рахунку платника, будь-які зміни у графі «Призначення платежу» мають вирішуватись між сторонами переказу без участі банку.

Проте, всупереч наведеному, відповідачем, без погодження з позивачем, було змінено призначення платежу платіжного доручення № E0903UNYY6 від 03.09.2014 року в односторонньому порядку. Наведене суперечить встановленому порядку.

Інші докази сплати Приватним акціонерним товариством «Телесистеми України» орендних платежів відповідно до договору № 157-8 від 04.04.2012 року за спірний період в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, доводи апелянта про необгрунтованість нарахування штрафних санкцій на суму 9 681,64 грн. є безпідставними та такими, що не приймаються колегією суддів до уваги.

Разом з тим, інші доводи Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України", викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5340/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" на рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5340/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18.05.2016 року у справі № 910/5340/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/5340/16 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Б.В. Отрюх

І.М. Скрипка