КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа№ 925/292/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря судового засідання Турчин Н.О.,

представників:

від боржника - Поцелова А.О.,

від ТОВ "Стор Фуд Дистриб'юшн" - Сафарчева А.В.- за довіреністю № 07/08 від 02.10.2013,

від ТОВ "ПЦ "Система" - Сичинава Е.О., Наїдко Л.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" арбітражного керуючого Галічевої В.О.

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.03.2016 (суддя Гура І.І.)

за заявою розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" арбітражного керуючого Галічевої В.О.

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб'юшн",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмережа",

Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет",

про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника

в межах справи № 925/292/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Буассон Еліт" Бельведер Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.03.2016 у справі № 925/292/15 відмовлено повністю у задоволенні заяви розпорядника майна товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" арбітражного керуючого Галічевої В.О. про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника - у визнанні недійсним договору відступлення права вимоги № 2 від 03.11.2014, укладеного товариством з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун", товариством з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб'юшн", товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" та у визнанні недійсним договору відступлення права вимоги № 1 від 03.11.2014, укладеного товариством з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун", товариством з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб'юшн", товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет".

Не погоджуючись з частиною оскаржуваної ухвали, ліквідатор боржника арбітражний керуючий Галічева В.О. звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить частково скасувати оскаржувану ухвалу, вимоги арбітражного керуючого Галічевої В.О. задовольнити у повному обсязі, визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 2 від 03.11.2014 та договір відступлення права вимоги № 1 від 03.11.2014.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.05.2016 (судді: Гарник Л.Л. (головуючий), Доманська М.Л., Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, призначено розгляд справи.

Відповідно до розпорядження керівника апарату від 01.06.2016 призначено повторний авторозподіл справ в зв'язку з неможливістю судді Гарник Л.Л. здійснювати правосуддя, за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Сотніков С.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кашперівський бурякорадгосп" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 14.06.2016.

Відповідно до розпорядження від 13.06.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи в зв'язку з перебуванням у відпустці судді Остапенка О.М., за наслідками якого визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Сотніков С.В., Пантелієнко В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Кашперівський бурякорадгосп" прийнято до провадження.

Ухвалою від 14.06.2016 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

14.06.2016 в судовому засіданні було оголошено перерву до 05.07.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Ухвалою від 05.07.2016 розгляд справи було відкладено на 14.07.2016 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року № 2343-XII (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 26.03.2015 порушено провадження у справі № 925/292/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедури розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Галічеву Валентину Олександрівну.

Розпорядник майна боржника звернулась із заявою про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника.

На підставі ст. 20 Закону про банкрутство розпорядник майна боржника просить визнати недійсними договори про відступлення права вимоги, а саме:

договір відступлення права вимоги № 2 від 03.11.2014, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" як первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб'юшн" як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмережа" як боржником;

договір відступлення права вимоги № 1 від 03.11.2014, укладеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" як первісним кредитором, Товариством з обмеженою відповідальністю "Стор Фуд Дистриб'юшн" як новим кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудмаркет" як боржником.

На думку розпорядника майна, боржник навмисно відмовився від майнових вимог (відступив право вимоги) безкоштовно, що у подальшому призвело до неплатоспроможності товариства, що є підставами згідно ст. 20 Закону про банкрутство для визнання укладених договорів недійсними.

У поясненнях голова комітету кредиторів боржника (ТОВ "ПЦ "Система") вказав, що боржник відступив своє право вимоги на безоплатній основі, що випливає зі змісту договорів та вбачається із виписок банківських рахунків останнього. За умовами укладених договорів боржник безоплатно відмовився від власних майнових вимог, через що підприємству було завдано значних збитків та стало однією із причин погіршення фінансового стану боржника, у зв'язку з чим кредитор вважає, що оспорювані договори підлягають визнанню недійсними на підставі Закону про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2014 між ТОВ "Родоніт Стоун" (первісний кредитор), ТОВ "Стор Фуд Дистриб'юшн" (новий кредитор), ТОВ "Фудмережа" (боржник) укладено договір відступлення права вимоги № 2, відповідно до умов якого первісний кредитор уступає право вимоги, що належить йому за договорами поставки № та № від 22.07.2013, що укладені між первісним кредитором та боржником, надалі іменується основні договори поставки, а новий кредитор приймає на себе право вимоги і стає кредитором за основними договорами поставки № (п.1.1. Договору №2).

Згідно п. 2.1 договору заборгованість боржника перед первісним кредитором складає:

- по договору поставки № - 128 881,21 грн., в т.ч. ПДВ

- по договору поставки № - 182 506,52 грн., в т.ч. ПДВ.

03.11.2014 між ТОВ "Родоніт Стоун" (первісний кредитор), ТОВ "Стор Фуд Дистриб'юшн" (новий кредитор), ТОВ "Фудмаркет" (боржник) укладено договір відступлення права вимоги № 1, за умовами якого первісний кредитор уступає право вимоги, що належить йому за договорами поставки № та № від 22.07.2013, що укладені між первісним кредитором та боржником, надалі іменується "основні договори поставки", а новий кредитор за основними договорами поставки № (системний № ) (п.1.1. Договору№1).

Згідно п. 2.1 договору №1 заборгованість боржника перед первісним кредитором складає:

- по договору поставки № - 176 835,39 грн., в т.ч. ПДВ;

- по договору поставки № - 386 478,03 грн., в т.ч. ПДВ.

Згідно ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 519 Цивільного кодексу України встановлено, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов'язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.

Умови п. 3.1 оспорюваних договорів містять умови про те, що первісний кредитор у зобов'язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником своїх зобов'язань.

Тобто, укладаючи договори про відступлення права вимоги ТОВ "Родоніт Стоун" (боржник у даній справі) як первісний кредитор не взяв на себе відповідальність за невиконання обов'язків боржником перед новим кредитором.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав:

боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобов'язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

боржник виконав майнові зобов'язання раніше встановленого строку;

боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобов'язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна;

боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Тобто, визнання недійсними правочинів (договорів) може мати місце у випадках відчуження боржником безоплатно майна, прийняття боржником на себе зобов'язань без необхідних дій майнового характеру іншої сторони, прийняття на себе заставних зобов'язань на забезпечення виконання грошових вимог.

Під майновими діями боржника слід розуміти виконання боржником зобов'язань за вже укладеним до початку відповідного року правочином (договором) на шкоду власним інтересам або інтересам інших кредиторів. Наведене стосується, зокрема виконання зобов'язання раніше встановленого строку (терміну), відмови від власних майнових вимог, сплати коштів кредитору або прийняття майна в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна тощо.

Розпорядник майна не надав будь-яких доказів на підтвердження відмови від власних майнових вимог за договорами, які укладені до початку року (тобто до 26.03.2014), що передував порушенню справи про банкрутство в розумінні Закону про банкрутство, враховуючи, що оспорювані договори були укладені 03.11.2014, а провадження у даній справі порушено 26.03.2015.

Матеріалами справи не підтверджується наявність дебіторської заборгованості боржника за договорами поставки від 22.07.2013, яка була предметом договорів відступлення права вимоги №№1, 2 від 03.11.2014, як і виконання зобов'язань боржниками (ТОВ "Фудмаркет", ТОВ "Фудмережа") на користь нового кредитора (ТОВ "Стор Фуд Дистриб'юшн"), та не дає підстав дійти висновку про вчинення боржником у даній справі відповідних майнових дій (відмови від власних майнових вимог).

За відсутності встановлення фактичних обставин щодо відмови від власних майнових вимог відсутні і підстави для спростування відповідних майнових дій боржника з підстав передбачених Законом про банкрутство в межах справи про банкрутство боржника, в даному випадку - Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун".

Поряд з цим, колегія суддів відзначає, що ч. 2 та 3 ст. 20 Закону про банкрутство передбачає особливі наслідки задоволення вимог, заявлених в порядку цієї статті, зокрема, у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених ч. 1 цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії. Кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

З огляду на зазначені положення ст. 20 Закону про банкрутство за відсутності встановленого факту існування у ТОВ "Родоніт Стоун" дебіторської заборгованості за Договорами поставки та в разі помилкового визнання недійсними договорів уступки права вимоги (спростування майнових дій боржника), ТОВ "Стор Фуд Дистриб'юшн" отримає безпідставне право вимагати від боржника виконання відступлених вимог (в порядку, встановленому Законом про банкрутство), тобто безпідставно набуде статус кредитора боржника.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з місцевим господарським судом, що доводи заяви розпорядника майна ТОВ "Родоніт Стоун" про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника не підтверджені належними доказами, у зв'язку з чим подана заява не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В порушення вказаної норми процесуального законодавства, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі не підтверджені будь-якими належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського суду Черкаської області від 29.03.2016 у даній справі відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, прийнята з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Родоніт Стоун" арбітражного керуючого Галічевої В.О. залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 29.03.2016 у справі № 925/292/15 залишити без змін.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков