КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. Справа№ 910/26401/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Пантелієнка В.О.

Разіної Т.І.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від позивача - Молчанова П.В.,

від відповідача - Короткова І.Б.,

від та третьої особи - Мельника В.А.,

розглянувши апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2016

у справі № 910/26401/14 (суддя Зеленіна Н.І.)

за позовом Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" в інтересах

1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична видавнича Група",

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік"

до Дочірнього підприємства "Адідас - Україна",

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав",

про виплату компенсації у зв'язку із порушенням майнових прав суб'єкта авторського права

ВСТАНОВИВ:

Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - Організація) в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська Музична видавнича Група" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Адідас - Україна" (далі - відповідач) 24360,00 грн. компенсації у зв'язку із порушенням майнових прав суб'єкта авторського права - публічним сповіщенням музичних творів "ІНФОРМАЦІЯ_2" та "ІНФОРМАЦІЯ_1" (далі - спірні твори) без відповідного дозволу правовласників та без виплати авторської винагороди.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/26401/15, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.06.2014, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача компенсацію за порушення авторських прав у розмірі 24 360,00 грн.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.08.2015 вказані судові рішення скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 в позові відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2016, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами", розгляд справи призначено на 21.06.2016.

Ухвалою від 21.06.2016 розгляд справи було відкладено на 12.07.2016 відповідно до статті 77 ГПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, вважає, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 418 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що право інтелектуальної власності - це право особи на результат інтелектуальної, творчої діяльності або на інший об'єкт права інтелектуальної власності, визначений Цивільним кодексом України та іншим законом.

Право інтелектуальної власності є непорушним відповідно до ч. 3 ст. 418 ЦК України. Ніхто не може бути позбавлений права інтелектуальної власності чи обмежений у здійсненні, крім випадків, передбачених законом.

До об'єктів права інтелектуальної власності, відповідно до ч. 1 ст. 155 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 420 ЦК України, зокрема, фонограми, відеограми, передачі (програми) організацій мовлення.

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права" (далі - Закон) майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Слід зазначити, що з огляду на приписи статті 33 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) щодо обов'язку доказування і подання доказів господарському суду у вирішенні питання про те, якій стороні належить доводити обставини, що мають значення для справи про захист авторського права чи суміжних прав, слід враховувати таке:

1) позивач повинен довести належність йому авторського права та/або суміжних прав чи права на їх захист, а також факт використання об'єктів даних прав відповідачем;

2) відповідач має довести додержання ним вимог Цивільного кодексу України і Закону України "Про авторське право і суміжні права" при використанні ним твору та/або об'єкту суміжних прав; в іншому разі фізична або юридична особа визнається порушником авторського права та/або суміжних прав, і для неї настають наслідки, передбачені цими законодавчими актами.

У прийнятті судового рішення зі спору, пов'язаного з порушенням авторського права та/або суміжних прав, не є достатнім загальне посилання суду на використання твору та/або об'єкта суміжних прав позивачем: мають бути з'ясовані конкретні форма і спосіб використання кожного об'єкта такого права.

Як вбачається з матеріалів справи, Організація є організацією колективного управління відповідно до Свідоцтва Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України про облік організації колективного управління № 18/2011 від 24.01.2011.

31.12.2010 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група" (далі - ліцінзіат) укладено договір про надання виключної ліцензії №НМИсуб 01/11-укр, умовами якого передбачено, що ліцензіар надає, а ліцензіат набуває в строк та в межах території право використання творів, які містяться в каталозі на умовах виключної ліцензії та право використання фонограм, які містяться в каталозі на умовах виключної ліцензії, що означає право ліцензіата на свій розсуд використовувати, дозволяти або забороняти використання третіми особами творів та фонограм.

Додатковими угодами до договору про надання виключної ліцензії №НМИсуб 01/11-укр від 31.12.2010 сторони продовжували строк дії договору до 31.12.2013, 31.12.2014.

Відповідно до виписки з каталогу творів від 01.01.2014 згідно договору №НМИсуб 01/11-укр від 31.12.2010, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група" набуло виключне майнове прав на використання музичних творів, зокрема:

- код 1502685, назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор музики - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, автор тексту - ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконавець - ОСОБА_5, авторські права на твір 6, 25 %, суміжні права на фонограму - немає.

01.01.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Національне музичне видавництво" (далі - ліцензіар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" (далі - ліцензіат) укладено договір про надання виключної ліцензії №НМИсуб-01/14-укр.

Відповідно до п.1.9 договору, даний договір діє до 31.12.2014.

Ліцензіар надає, а ліцензіат набуває в строк та в межах території право використання творів, які містяться в каталозі на умовах виключної ліцензії та право використання фонограм, які містяться в каталозі на умовах виключної ліцензії, що означає право ліцензіата на свій розсуд використовувати, дозволяти або забороняти використання третіми особами творів та фонограм (п. 2.1 договору).

Відповідно до виписки з каталогу творів від 01.01.2014 на виконання умов договору №НМИсуб-01/14-укр. від 01.01.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" набуло права на використання наступних музичних творів, зокрема:

- код 1746396, назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики - ОСОБА_1, автор тексту - ОСОБА_2, виконавець - ОСОБА_3, авторські права на твір 7,5 %.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" (далі - видавник) укладено договір №АУ 002К про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами та твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п.8.3. договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 11.1 договору).

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" укладено додаток №1 до договору №АУ 002К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

Відповідно до п.1 додатку до договору, сторонами погоджено, що відшкодування витрат пов'язаних із зборами, розподілом та виплатою винагороди здійснюється у процентному співвідношенні до загальної суми за встановленими ставками:

- 40 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.01.2013 по 31.03.2014;

- 30 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.04.2014;

- 50 % від сум, фактично отриманих організацією на підставі судових рішень.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська музична видавнича група" укладено додаток №2 до договору №АУ 002К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

На виконання умов договору №АУ 002К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська Музична Видавнича Група" надала декларації № 6.1 від 01.01.2014, щодо переданих в управління музичних творів, а саме:

код 1502685, назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_2", автор музики ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, автор тексту ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, виконав ОСОБА_5, публічне виконання 6,25 %, публічне сповіщення 6,25 %.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (далі - організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" (далі - видавник) укладено договір №АУ003К про управління майновими авторськими правами, умовами якого передбачено, що видавник надає організації повноваження здійснювати колективне управління майновими правами та твори та субвидані твори, що належать або протягом дії даного договору будуть належати видавнику, а саме: дозволяти або забороняти від імені видавника використання об'єктів авторського права третіми особами, відповідно до умов даного договору.

Відповідно до п. 8.3. договору, у випадку виявлення порушень прав, управління якими здійснює організація, остання має право пред'являти заяви, судові позови з метою захисту порушених прав та здійснювати будь-які інші дії - як для захисту прав видавника, так і для реалізації своїх повноважень по управлінню цими правами.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 11.1 договору).

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток №1 до договору №АУ003К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

Відповідно до п.1 додатку до договору, сторонами погоджено, що відшкодування витрат пов'язаних із зборами, розподілом та виплатою винагороди здійснюється у процентному співвідношенні до загальної суми за встановленими ставками:

- 40 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.01.2013 по 31.03.2014;

- 30 % від суми винагороди, зібраної на користь видавника з 01.04.2014;

- 50 % від сум, фактично отриманих організацією на підставі судових рішень.

01.01.2014 між Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" укладено додаток №2 до договору № АУ003К про управління майновими авторськими правами від 01.01.2014.

На виконання умов договору № АУ003К від 01.01.2014, Товариство з обмеженою відповідальністю "Умиг Мьюзік" надало декларацію №2.1 від 01.01.2014 щодо музичних творів, майнові права на які передані в управління організації, а саме:

код 1746396 назва твору "ІНФОРМАЦІЯ_1", автор музики ОСОБА_2, автор тексту ОСОБА_1, виконавеь ОСОБА_3, публічне виконання 7,5 %, публічне сповіщення 7,5 %.

Колегією суддів враховується, що відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, а отже зазначені вище договори є чинним, оскільки недійсним у встановленому законом порядку не визнавався.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджуючись з висновком суду першої інстанції, вважає, що позивач набув авторські та суміжні права на спірні музичні твори ("ІНФОРМАЦІЯ_2", "ІНФОРМАЦІЯ_1".), а отже і право на звернення до суду з метою захисту майнових прав інтелектуальної власності.

За твердженням позивача, 15.01.2014 в приміщенні магазину "Adidas", розташованому в м. Києві по вул. Прорізна, буд. 16, в якому здійснює господарську діяльність Дочірнє підприємство "Адідас-Україна", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіо техніки, серед яких твори під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_1" у виконанні ОСОБА_3, що підтверджується актом фіксації № 03/01/14 від 15.01.2014.

16.01.2014 в приміщенні магазину "Adidas", розташованому в м. Києві по вул. Горького, 176, в якому здійснює господарську діяльність Дочірнє підприємство "Адідас-Україна", вільно розповсюджувались (публічно виконувались) музичні твори за допомогою колонок для фонового озвучення приміщення закладу і наявної в закладі побутової аудіотехніки, серед яких твір під назвою "ІНФОРМАЦІЯ_2", у виконанні ОСОБА_5, що підтверджується актом фіксації №5/01/14 від 16.01.2014.

Фактичні обставини публічного виконання спірних творів відповідач не заперечує.

Вважаючи, що відповідач без дозволу суб'єкта авторського права та без виплати винагороди здійснив публічне виконання спірних творів, що є порушенням майнових авторських прав позивача згідно ст. 50 Закону та підставою для виплати йому компенсації відповідно до ст. 52 Закону, позивач звернувся із даним позовом.

Разом з тим, як підтверджується матеріалами справи, 04.01.2010 між Державним підприємством "Українське агентство з авторських та суміжних прав" (ДП УААСП, третя особа у даній справі) та Дочірнім підприємством "Адідас-Україна" укладено ліцензійний договір № МТЦ-5/10, умовами якого передбачено, що третя особа від імені авторів та їх правонаступників, включаючи і іноземних, надає користувачеві на умовах, визначених даним договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів, які відносяться до репертуару ДП УААСП, на території, а користувач зобов'язується за надане право виплачувати ДП УААСП авторську винагороду (роялті) відповідно до даного договору та закону.

Відповідно до п 5.1. даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє по 31.12.2012. При цьому, всі зобов'язання сторін, що виникли під час дії даного договору, залишаються в силі до їх повного виконання.

28.03.2014 між ДО УААСП та відповідачем укладено додаткову угоду про продовження дії ліцензійного договору № МТЦ-5/10 від 04.01.2010.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди, сторони прийшли до згоди продовжити дію ліцензійного договору № МТЦ-5/10 від 04.01.2010 до 31.12.2014 включно.

Згідно п. 6 договору, ДО УААСП від імені авторів та їх правонаступників, включаючи іноземних, надає користувачеві на умовах, визначених даним договором, право (невиключну ліцензію) на публічне виконання творів, які відносяться до репертуару ДО УААСП на території розташування магазинів "Adidas".

Між ДП УААСП та BROADCAST MUSIC, INK (BMI®) укладено договір про взаємне представництво інтересів від 31.12.2004.

Між ДП УААСП та SOCIETY OF COMPOSERS, AUTHORS AND PUBLISHERS (ASCAP) укладено договір про взаємне представництво інтересів від 01.06.2006.

Між ДП УААСП та PERFORMING RIGHT SOCIETY (PRS) укладено договір про взаємне представництво інтересів від 09.06.2009.

Між ДП УААСП та BUMA укладено договір про взаємне представництво інтересів від 20.07.2007.

Згідно з наказом Державної служби інтелектуальної власності України від 25.07.2013 № 392-Н «Про припинення Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" шляхом реорганізації (перетворення) в Державну організацію "Українське агентство з авторських та суміжних прав", остання є його правонаступником, заснована на державній власності і належить до сфери управління Служби.

Отже, Державна організація "Українське агентство з авторських та суміжних прав" є правонаступником всіх прав та обов'язків Державного підприємства "Українське агентство з авторських та суміжних прав" в тому числі і тих, що випливають із Свідоцтва про облік організації колективного управління № 3/2003 від 22.08.2003.

Таким чином, на підставі вказаних договорів та відповідно до роздруківки із сайту ВМІ про наявність у каталозі ВМІ творів "ІНФОРМАЦІЯ_1" та "ІНФОРМАЦІЯ_2", а також виписки із системи ІРІ, ДО УААСП має повноваження на управління спірними творами, а отже і право на їх ліцензування.

Статтею 49 Закону України "Про авторське право і суміжні права" встановлено, організації колективного управління повинні виконувати від імені суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав і на основі одержаних від них повноважень такі функції: а) погоджувати з особами, які використовують об'єкти авторського права і (або) суміжних прав, розмір винагороди під час укладання договору; б) укладати договори про використання прав, переданих в управління. Умови цих договорів повинні відповідати положенням статей 31-33 цього Закону; в) збирати, розподіляти і виплачувати зібрану винагороду за використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єктам авторського права і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону; г) вчиняти інші дії, передбачені чинним законодавством, необхідні для захисту прав, управління якими здійснює організація, в тому числі звертатися до суду за захистом прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав відповідно до статутних повноважень та доручення цих суб'єктів. Суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладання договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Згідно правової позиції, яка викладена у п. 49-1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", згідно з приписами пункту "в" частини першої статті 49 Закону України "Про авторське права і суміжні права" до функцій організацій колективного управління належить збір, розподіл і виплата зібраної винагороди за використання об'єктів авторського і (або) суміжних прав не лише суб'єктам авторського і (або) суміжних прав, правами яких вони управляють, а також й іншим суб'єктам прав відповідно до цього Закону.

Водночас згідно з положеннями частини другої тієї ж статті суб'єкти авторського права, які не передали організаціям колективного управління повноважень на управління своїми правами, в тому числі щодо збирання винагороди, мають право вимагати від організацій колективного управління, які таку винагороду за використання їхніх творів і об'єктів суміжних прав зібрали, виплати цієї винагороди, а також вимагати вилучення своїх творів і об'єктів суміжних прав із дозволів на використання, які надаються організаціями колективного управління шляхом укладення договорів з особами, які використовують ці об'єкти.

Отже, надавши організаціям колективного управління можливість дозволяти використання об'єктів авторського права, які хоча й не перебувають в їх управлінні, але не вилучені з нього в установленому порядку, законодавець врахував специфіку діяльності суб'єктів господарювання, які здійснюють постійне використання великої кількості різноманітних об'єктів авторського права, завчасне визначення переліку яких (із встановленням правовласників та одержанням необхідного дозволу від кожного з них) є надмірно складним або взагалі неможливим (телерадіоорганізації; особи, що здійснюють ретрансляцію 27 телерадіопрограм; власники закладів, де відбувається публічне виконання творів, тощо).

Такий підхід водночас забезпечує дотримання прав суб'єктів авторського права - як щодо дозволу на використання творів, так і стосовно отримання винагороди - та дозволяє суб'єктам господарювання здійснювати використання необмеженого переліку творів без порушення майнових авторських прав, уклавши відповідний договір з однією організацією колективного управління.

Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 50 Закону порушенням авторського права і (або) суміжних прав, що дає підстави для судового захисту, є вчинення будь-якою особою дій, які порушують особисті немайнові права суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав, визначені статтями 14 і 38 цього Закону, та їх майнові права, визначені статтями 15, 39, 40 і 41 цього Закону, з урахуванням передбачених статтями 21-25, 42 і 43 цього Закону обмежень майнових прав.

Спеціальні способи захисту авторського права і (або) суміжних прав передбачені статтею 432 ЦК України та статтею 52 Закону, зокрема, стягнення компенсації як окремий спосіб такого захисту.

Як зазначалось вище, компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права і (або) суміжних прав, а також за умов неправомірного використання відповідачем твору.

Як встановлено під час розгляду справи, відповідач надав достатні докази на підтвердження правомірного використання спірних творів на підставі договору, у зв'язку з чим підстави для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати компенсації, передбаченої статтею 52 Закону, відсутні.

Згідно ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач не надав достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для скасування або зміни рішення Господарського суду міста Києва від 05.04.2016 у даній справі не вбачається.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватної організації "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 12.01.2016 у справі № 910/26401/14 залишити без змін.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді В.О. Пантелієнко

Т.І. Разіна