РІШЕННЯ

"06" липня 2016 р.Справа № 921/289/16-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

Розглянув справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107-А, м. Київ, 03115

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 46000

про cтягнення заборгованості в загальній сумі 317 699,60 грн

За участі представників:

Позивача: не прибув

Відповідача: не прибув

В порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

В судовому засіданні 22.06.2016 р. представнику позивача роз'яснено процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України.

Суть справи:

Публічне акціонерне товариство "ПроКредит Банк", м. Київ, надалі - позивач, звернулось до господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Тернопіль, надалі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 317 699,60 грн, з яких:

- 171 578,39 грн. - заборгованість за договором про надання траншу № 1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р., в т.ч.: 101 833,12 грн - капітал; 25 551,34 грн - проценти; 12 029,60 грн - проценти за неправомірне користування кредитом; 32 164,33 грн - пеня;

24 066,59 грн - заборгованість за договором про надання траншу № 1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., в т.ч.: 15 316,18 грн - капітал; 4 077,34 грн - проценти; 1 200,16 грн - проценти за неправомірне користування кредитом; 3 472,91 грн - пеня;

122 054,62 грн - заборгованість за кредитним договором № 1301.43145 від 13.03.2013 р., в т.ч.: 71 194,23 грн - капітал; 12 725,33 грн - проценти; 11 464,54 грн - проценти за неправомірне користування кредитом; 26 670,52 грн - пеня.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договорами про надання траншів № 1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р. та № 1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., укладених в межах рамкової угоди № FW1301.740 від 13.09.2013р., та зобов'язань за кредитним договором № 1301.43145 від 13.03.2013 р.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено: рамкову угоду № FW1301.740 від 13.09.2013р., договори про надання траншів № 1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р. та № 1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р. з додатками до них, кредитний договір № 1301.43145 від 13.03.2013 р., розрахунки заборгованості, листи - вимоги про повне дострокове погашення кредиту із докази їх надіслання на адресу відповідача, банківські виписки, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи, призначений вперше ухвалою суду від 19.05.2016 р. на 12:00 год. 06.06.2016 р., в порядку ст. 77 ГПК України, було відкладено на 09:30 год. 22.06.2016 р. та, відповідно, на 10:00 год. 06.07.2016 р., з викладених у відповідних ухвалах суду підстав.

В судове засідання 06.07.2016 р. повноважний представник позивача не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України. Поряд із цим, звернувся до суду із письмовою заявою б/н від 22.06.2016 р. (вх. №12662 від 30.06.2016 р.), згідно якої зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розгляд справи проводити без його участі. Окрім того, на виконання вимог ухвали від 22.06.2016 р. надав суду витребовувані документи.

Відповідач в судове засідання 06.07.2016 р. не прибув, витребовуваних судом документів не надав, причин неприбуття не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Поряд із цим, ухвала суду про порушення провадження у справі від 19.05.2016 р., надіслана судом на адресу відповідача, вказану позивачем у позовній заяві та яка значиться в ЄДР (сформований судом Спеціальний витяг - в матеріалах справи): АДРЕСА_1 (адреса, на яку надсилались і ухвали суду від 06.06.2016 р. та від 22.06.2016 р.), повернулась на адресу суду із відміткою пошти: "за закінченням терміну зберігання".

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (правова позиція викладена у п.п.3.9.1 п.3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 р., із змінами та доповненнями).

У пункті 11 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи наведене, господарський суд вважає, що відповідача було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, проте своїм правом приймати участь в судовому засіданні останній не скористався.

Зважаючи на те, що явка сторін не визнавалась судом обов'язковою, брати участь у судовому засіданні є їх правом, передбаченим ст. 22 ГПК України, доказів у справі є достатньо для вирішення спору по суті, справа розглядається без участі позивача та відповідача, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні 22.06.2016 р. доводи та пояснення повноважного представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

13.03.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" - Кредитор, з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - Позичальник, з другої сторони, був укладений Кредитний договір №1301.43145 (надалі - Кредитний договір від 13.03.2013 р.), за умовами якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику кредит в розмірі 100 000 грн, шляхом зарахування коштів на рахунок Позичальника №8803 у Кредитора, строком користування 36 місяців від дати видачі кредиту включно, для придбання основних засобів, а Позичальник зобов'язався належно виконувати усі умови, необхідні для отримання кредиту, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, що передбачені цим Договором.

Відповідно до умов даного Кредитного договору, процентна ставка є фіксованою, розмір процентів становить 24% річних, виходячи із 360 календарних днів у році. Проценти за користування кредитом обчислюються від суми кредиту, яка не є повернутою Кредитору (надалі - залишок кредиту) за кожен календарний день користування кредитом до моменту його повного погашення та нараховуються щодо чергових платежів у строки, що зазначені в Графіку як дні платежу (п. 1.3 р. 1 Кредитного договору).

П. 2.1 р. 2 Кредитного договору передбачено, що кредит видається в дату, вказану у Графіку повернення кредиту і сплати процентів, який є Додатком №1 до цього Договору за умови сплати комісії за видачу кредиту. Дата підписання Графіка та дата видачі кредиту не можуть виходити за межі 10 банківських днів після набуття чинності цим Договором. При видачі кредиту у гривні чи гривневому еквіваленті Позичальник доручає Кредитору у день його видачі утримати із суми кредиту комісію за видачу кредиту.

Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком. Дата останнього платежу за Графіком може відрізнятися від дати спливу строку користування кредитом, вказаного у п. 1.2 цього Договору, але не більше ніж 7 календарних днів. Погашення кредиту та процентів здійснюється виключно у валюті кредиту, а комісій, неустойки та інших платежів - у національній валюті. Погашення усіх грошових зобов'язань Позичальника за цим Договором здійснюється шляхом зарахування коштів на визначені Кредитором рахунки у встановленій цим Договором черговості. Для погашення усіх грошових зобов'язань Позичальник уповноважує та безвідклично доручає Кредитору здійснювати договірне списання на користь Кредитора у порядку, визначеному цим Договором (п. п. 2.2-2.3 р. 2 Кредитного договору).

Згідно п. 2.6 р. 2 Кредитного договору, у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання усіх грошових зобов'язань Позичальника, строк виконання яких настав на момент платежу у повному обсязі ця сума погашає вимоги Кредитора у такій черговості незалежно від призначення платежу, вказаного у розрахунковому документі, на підставі якого вноситься платіж, якщо інше не встановлено кредитором: 1) витрати Кредитора пов'язані з погашенням заборгованості; 2) неустойка; 3) проценти за користування простроченою сумою кредиту; 4) заборгованість по процентах за користування кредитом; 5) заборгованість по кредиту; 6) проценти за користування кредитом; 7) кредит; 8) інші грошові зобов'язання.

Згідно пп. 4.2.1-4.2.2 п. 4.2, пп. 4.4.1 п. 4.4 р. 4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний використовувати кредит за його цільовим призначенням, добросовісно і належно виконувати умови цього Договору та письмових зобов'язань Позичальника, наданих Кредитору у зв'язку із дією цього Договору, своєчасно усувати обставини, що можуть призвести до невиконання його умов. Щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати належне їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належності. Кредитор зобов'язаний надати Позичальнику кредит на умовах цього Договору.

Розділом 5 Кредитного договору сторони визначили порядок договірного списання коштів та передбачили, що при недостатності коштів на рахунку Позичальника для здійснення погашення грошових зобов'язань списанню підлягає наявна на рахунку сума, яка спрямовується на погашення грошових зобов'язань з дотриманням визначеної п. 2.6 цього Договору черговості погашення.

Відповідно до п. 6.4 р. 6 Кредитного договору, останній набирає чинності з моменту його підписання Позичальником, двома уповноваженими особами Кредитора та скріплення цих підписів печаткою Кредитора і діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання Сторонами своїх зобов'язань та реалізації прав за цим Договором

Окрім того, 13.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк" - Кредитор, з однієї сторони, та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - Позичальник, з другої сторони, була укладена Рамкова угода №FW1301.740 (надалі - Рамкова угода), відповідно до умов якої Кредитор на підставі Угоди зобов'язується здійснювати кредитування Позичальника у межах лімітів умов кредитування у порядку і на умовах, визначених Угодою та Кредитними договорами, а Позичальник зобов'язується належно виконати усі умови, необхідні для отримання кредитів, своєчасно і належно здійснювати погашення грошових зобов'язань, а також належно виконувати усі інші зобов'язання, передбачені Угодою та Кредитними договорами (п. 2.1 р. 2 Угоди).

Відповідно до п. 2.2 р. 2 Угоди, ліміт суми кредитування - еквівалент 100 000,00 доларів США; ліміт строку кредитування - 240 місяців; максимальний розмір процентів - 40% річних. Максимальний розмір процентів застосовується лише при укладенні нових Кредитних договорів та видачі кредиту. Розмір процентів за користування кредитом встановлюється у відповідних Кредитних договорах при їх укладенні та не може перевищувати максимальний розмір. Після укладення Кредитних договорів та видачі кредитів, встановлені ними проценти можуть змінюватись тільки у випадках, що не суперечать законодавству. Якщо валюта кредиту відрізняється від валюти ліміту суми кредитування, то еквівалент кредиту визначається за офіційним курсом НБУ гривні до валюти ліміту суми кредитування та валюти кредиту, діючим на дату видачі кредиту. Дане правило застосовується виключно при і для видачі кредиту і не застосовується для інших цілей.

Згідно п. 3.5 р. 3 Рамкової угоди, кредит вважається виданим з моменту списання суми кредиту з відповідного рахунка Кредитора з метою видачі кредиту, а при видачі Овердрафту - з моменту виникнення дебетового сальдо поточного рахунку Позичальника.

За користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплатити Кредитору проценти у розмірі та порядку, визначених Угодою та Кредитними договорами у межах максимальних розмірів процентів, встановлених Угодою. Проценти обчислюються у валюті кредиту за процентною ставкою, встановленою відповідним Кредитним договором, від суми залишку кредиту, за кожен календарний день користування залишком кредиту, виходячи із 360 календарних днів у році, з моменту видачі кредиту до моменту повного погашення кредиту. Проценти нараховуються у дні, визначені відповідним Кредитним договором як дні погашення процентів, на суму залишку кредиту, існуючого на момент закриття кожного з операційних днів за кожен календарний день періоду між датою (включно), що передує поточному нарахуванню та датою (включно) останнього нарахування процентів (видачі кредиту - для першого нарахування). При цьому залишком кредиту у небанківські дні є залишок на кінець останнього операційного дня, що передував цим дням. У випадку прострочення погашення кредиту, Позичальник сплачує проценти за неправомірне користування кредитом у розмірі, що дорівнює визначеним відповідними Кредитними договорами процентам за користування даним кредитом за кожен календарний день прострочення, які обчислюються методом "факт/360" від суми залишку кредиту, строк погашення якого настав, з дати виникнення заборгованості до дати повного її погашення ( р. 4 Рамкової угоди).

Відповідно до п. п. 6.1-6.2 р. 6 Рамкової угоди, за надання Кредитором послуг пов'язаних з кредитуванням Позичальника на підставі Угоди та Кредитних договорів Позичальник зобов'язується сплатити Кредитору комісії, вид, розмір та порядок сплати яких встановлено Угодою та/або Кредитними договорами та/або Тарифами Кредитора. Усі комісії сплачуються Позичальником до/або в момент здійснення операції, за проведення якої передбачено комісію, якщо інше не передбачено Кредитними договорами.

П. п. 7.1-7.3 р. 7 Рамкової угоди сторони визначили, що погашення грошових зобов'язань здійснюється у строк, порядку, черговості, валюті та розмірі, встановлені Угодою та Кредитними договорами, шляхом зарахування коштів на визначений Кредитором рахунок. Строк виконання зобов'язань по сплаті процентів, неустойки, комісій, витрат пов'язаних з укладенням, виконанням, припиненням Договорів та погашенням заборгованості вважається таким, що настав з моменту їх нарахування. Погашення грошових зобов'язань відбувається відповідно до правил, встановлених Угодою і Кредитними договорами незалежно від зміни курсів валюти та будь-яких інших обставин, якщо інше прямо не передбачено законодавством. Грошові зобов'язання вважаються погашеними з моменту зарахування коштів у розмірі цих зобов'язань та у встановленій Угодою черговості на відповідний рахунок Кредитора. Погашення кредиту та процентів здійснюється у валюті кредиту, а комісій, неустойки та інших платежів - у національній валюті, якщо інше не визначено Угодою чи Кредитним договором.

Згідно п. 9.1 р. 9 Рамкової угоди, Позичальник має право отримати Кредит після підписання відповідного Кредитного договору та виконання усіх умов його отримання у строк та на умовах Угоди та Кредитного договору. Позичальник зобов'язаний використовувати кредит за цільовим призначенням, добросовісно і належно виконувати умови Договорів та письмових зобов'язань Позичальника, наданих Кредитору у зв'язку із дією Договорів, не вчиняти дій та своєчасно усувати обставини, що можуть негативно вплинути на виконання умов Договорів. Щоразу у день настання строків погашення грошових зобов'язань забезпечувати належне їх погашення, здійснювати перевірку проведення погашення та його належності. У випадку настання обставин, що перешкоджають погашенню грошових зобов'язань Позичальник зобов'язаний невідкладно вживати належних та достатніх заходів для усунення цих обставин(п. 9.2 р. 9 Рамкової угоди).

Угода набирає чинності з моменту її підписання двома уповноваженими особами Кредитора і Позичальником. Угода та Кредитні договори будуть вважатися належно підписаними з боку Кредитора як у випадку наявності двох підписів уповноважених осіб Кредитора на одному документі, так і при наявності по одному підпису на різних, але ідентичних по змісту документах з текстом Угоди чи Кредитних договорів або їх копіях (факсограмах) з одним підписом. Угода укладена на строк дії ліміту строку кредитування, встановленого п. 2.2 Угоди. Закінчення строку дії Угоди має наслідком лише припинення її умов щодо можливості укладення з Позичальником нових Кредитних договорів та видачі нових кредитів на підставі Угоди. Усі інші умови Угоди, зобов'язання Сторін, що виникли на підставі Угоди і були неналежно виконані чи не виконані, зобов'язання щодо відповідальності, а також права та обов'язки Сторін продовжують діяти до повного належного виконання таких зобов'язань та реалізації прав. Усі додатки, зміни та/або доповнення (надалі - зміни) до Угоди, а також Кредитні договори є її невід'ємною частиною, не мають самостійного значення і на них поширюються положення Угоди (п. п. 11.1, 11.2, 11.4 р. 11 Рамкової угоди).

13.09.2013 р. між Публічним акціонерним товариством "ПроКредит Банк", (Кредитор), та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Позичальник), був укладений Договір про надання траншу №1301.43386/FW1301.740, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) в сумі 120 000 грн, шляхом зарахування коштів на рахунок Позичальника №8803 у Кредитора на строк кредитування 36 календарних місяців із сплатою процентів у розмірі 22% річних, виходячи із 360 календарних днів у році на придбання основних засобів.

29.07.2014 р. між сторонами у справі укладено Договір про надання траншу №1301.43748/FW1301.740, відповідно до умов якого Кредитор зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти (кредит) в розмірі 16 800 грн, шляхом зарахування коштів на рахунок Позичальника №8803 у Кредитора, строком кредитування 36 календарних місяців від дати видачі кредиту включно, із сплатою процентів у розмірі 25% річних, виходячи із 360 календарних днів у році, цільовим призначенням - часткове рефінансування кредитів, отриманих на підставі Договору про надання траншу №1301.43386/1301.740 від 13.09.2013 р. та Кредитного Договору №1301.43145 від 13.03.2013 р.

П. п. 3-4 укладених в межах Рамкової угоди Кредитних договорів визначено, що Кредит видається у дату, вказану в Графіку повернення кредиту і сплати процентів, що є Додатком №1 до цього Договору за умови сплати комісії за видачу кредиту. Дата підписання Графіка та дата видачі кредиту не можуть виходити за межі 10 банківських днів після набуття чинності цим Договором. Повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком черговості, встановленій Рамковою угодою. Дата останнього платежу згідно з Графіком може відрізнятися від дати спливу строку користування кредитом, вказаною у п. 2 цього Договору, але не більше ніж 7 календарних днів.

Погашення усіх грошових зобов'язань Позичальника за цим Договором здійснюється шляхом зарахування коштів на визначені Кредитором рахунки у черговості, вказаній Рамковою угодою (п. 5 Кредитних договорів від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р.)

П. 7 Кредитних договорів від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р. визначено, що останні є невід'ємною частиною Рамкової угоди, умови якої вважаються умовами цього Договору і регламентують усі відносини між Сторонами, що виникли на підставі цього Договору.

Відповідно до п. 8 Кредитного договору від 13.09.2013 р., останній набирає чинності з моменту його підписання Позичальником і двома уповноваженими особами Кредитора і діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання Сторонами своїх зобов'язань та реалізації прав за цим Договором.

П. 8 Кредитного договору від 29.07.2014 р. визначено, що він набирає чинності з моменту його підписання Позичальником і однією уповноваженою особою Кредитора і діє протягом усього строку користування кредитом до моменту повного і належного виконання Сторонами своїх зобов'язань та реалізації прав за цим Договором.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Матеріали справи свідчать про те, що за своєю правовою природою між сторонами у справі виникли зобов'язання за кредитними договорами, згідно яких, в силу ст. 1054 ЦК України банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 628 ЦК України).

Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

В силу ст. ст. 11, 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами та однією з підстав виникнення зобов'язань.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (Позика) цієї глави (Кредит), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Кредити надаються банком під відсоток, ставка якого, як правило, не може бути нижчою від відсоткової ставки за кредитами, які бере сам банк, і відсоткової ставки, що виплачуються ним по депозитах. Надання безвідсоткових кредитів забороняється, крім випадків, передбачених законом (ч. 3 ст. 346 ГК України).

В судовому засіданні встановлено, що 13.03.2013 р., на виконання взятих на себе за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. зобов'язань, за заявкою Позичальника №1301.43145, Банком на визначений у договорі рахунок відповідачу було надано кредитні кошти в загальній сумі 100 000 грн, з яких 3 000 грн спрямовано на сплату комісії.

Також, з матеріалів справи вбачається, що на виконання умов Рамкової угоди №FW1301.740 від 13.09.2013 р. та укладених в її межах Кредитних договорів №1301/43386/ FW1301.740 від 13.09.2013 р. та №1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., згідно заявок Позичальника від 23.08.2013 р. та від 22.07.2014 р., Банком на визначений у договорі рахунок відповідача перераховано кредитні кошти на суму 120 000 грн та кредитні кошти на суму 16 800 грн.

Факт надання Позичальнику (відповідачу у справі) на виконання зобов'язань за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. кредитних коштів в загальній сумі 100 000 грн, як і факт надання відповідачу на виконання умов Рамкової угоди №FW1301.740 від 13.09.2013 р. та укладених в її межах Кредитних договорів від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р. кредитних коштів в сумі 120 000 грн та, відповідно, 16 800 грн, підтверджено наявними в матеріалах справи меморіальними ордерами, банківською випискою з рахунку боржника (відповідача у справі) та відповідачем не заперечено по суті.

Як вже зазначалось вище, відповідно до п. 2.2 Кредитного договору від 13.03.2013 р., повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком. Дата останнього платежу за Графіком може відрізнятися від дати спливу строку користування кредитом, вказаного у п. 1.2 цього Договору, але не більше ніж 7 календарних днів.

Графіком про повернення кредиту та сплати процентів, в редакції від 29.07.2014 р., який є Додатком №1 до Кредитного договору від 13.03.2013 р., визначено, що датою останнього платежу є 14.03.2016 р.

П. 4 Кредитних договорів від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р., укладених між сторонами у справі на виконання умов Рамкової угоди №FW1301.740 від 13.09.2013 р., визначено, що повернення кредиту та сплата процентів здійснюється періодичними платежами, сума і строк сплати яких визначені Графіком черговості, встановленій Рамковою угодою. Дата останнього платежу згідно з Графіком може відрізнятися від дати спливу строку користування кредитом, вказаною у п. 2 цього Договору, але не більше ніж 7 календарних днів.

При цьому, графіком про повернення кредиту та сплати процентів, в редакції від 29.07.2014 р., який є Додатком №1 до Договору про надання траншу №1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р., визначено, що датою останнього платежу є 13.09.2016 р.

Графіком про повернення кредиту та сплати процентів, який є Додатком №1 до Договору про надання траншу №1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., визначено, що датою останнього платежу є 04.08.2017 р.

У відповідності до ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, у встановлений строк (термін) його виконання та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як вже зазначалось вище, в судовому засіданні встановлено, що Банком зобов'язання за Кредитними договорами від 13.03.2013 р., від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р. виконано належним чином.

Однак відповідач в порушення умов укладених між сторонами Кредитних договорів та вимог чинного законодавства взяті на себе зобов'язання щодо своєчасного погашення кредиту (внесення чергової частини платежів) та сплати відсотків за користування кредитними коштами виконував неналежним чином.

Зокрема, з долученої позивачем до матеріалів справи банківської виписки з рахунку Позичальника за період з 13.03.2013 р. по 22.06.2016 р. вбачається, що:

- згідно Кредитного договору від 13.03.2013 р. відповідачем за період з 15.04.2013 р. по 11.02.2015 р. здійснено часткове повернення кредиту (капіталу) на суму 28 805,77 грн, сплачено відсотки за користування кредитом на суму 35 121,90 грн та погашено відсотки за неправомірне користування кредитом на суму 131,36 грн;

- згідно Договору про надання траншу від 13.09.2013 р. відповідачем за період з 15.10.2013 р. по 26.11.2014 р. здійснено часткове повернення кредиту (капіталу) на суму 18 166,88 грн, сплачено відсотки за користування кредитом на суму 28 248,18 грн та погашено відсотки за неправомірне користування кредитом на суму 109,74 грн;

- згідно Договору про надання траншу від 29.07.2014 р. відповідачем за період з 12.09.2014 р. по 14.01.2015 р. здійснено часткове повернення кредиту (капіталу) на суму 1 483,82 грн, сплачено відсотки за користування кредитом на суму 1 906,18 грн та погашено відсотки за неправомірне користування кредитом на суму 13,67 грн.

Згідно пп. 3.2.1 п. 3.2 р. 3 Кредитного договору від 13.03.2013 р., Кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту, зокрема у випадку прострочення погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більш ніж 3 (три) банківські дні.

Відповідно до п. п. 3.3, 3.4 р. 3 Кредитного договору від 13.03.2013 р., вимога Кредитора про дострокове погашення кредиту здійснюється у письмовій формі. Позичальник зобов'язаний достроково погасити весь залишок кредиту протягом п'яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив вимогу) Позичальнику чи Поручителям вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій вимозі.

При простроченні погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більш ніж 30 (тридцять) календарних днів Позичальник зобов'язаний повністю достроково погасити кредит не пізніше ніж через 3 банківські дні з дати настання тридцятого дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред'явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором. При цьому Кредитор вправі самостійно та без повідомлення Позичальника приймати рішення про збільшення строку прострочення, необхідного для такого дострокового погашення чи строку, в який має бути здійснено таке погашення (п. 3.6 р. 3 Кредитного договору від 13.03.2013 р.).

Право Кредитора вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобов'язань тривалістю більш ніж 3 (три) банківські дні передбачено також і пп. 8.2.1 п. 8.2, п. п. 8.3, 8.4 р. 8 Рамкової угоди. При цьому, на Позичальника покладено обов'язок здійснити дострокове погашення всього залишку кредиту протягом п'яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив Вимогу) Позичальнику чи Поручителям Вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій вимозі (п. п. 8.3, 8.4 р. 8 Рамкової угоди).

Окрім того, п. 8.6 р. 8 Рамкової угоди передбачено обов'язок Позичальника здійснити повне дострокове погашення кредиту, виданого на підставі Кредитного договору, по якому існує прострочення не пізніше ніж через 3 банківські дні з моменту настання тридцятого календарного дня прострочення незалежно від того, чи Кредитор пред'явив йому вимогу, якщо інше не буде погоджено з Кредитором.

В силу приписів ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Оскільки відповідач, всупереч умов укладених договорів та вимог чинного законодавства, своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення чергової частини отриманих кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом у сумах та в строки, обумовлені Кредитними договорами та визначені у відповідних графіках, виконував неналежним чином, 24.02.2016 р. позивач, керуючись наведеними вище положеннями Кредитних договорів та вимог чинного законодавства надіслав на адресу Позичальника вимоги за №116/16, №114/16 та №112/16 від 23.02.2016 р. про повне дострокове погашення кредиту за Договорами №1301.43145 від 13.03.2013 р., №1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р. та №1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р. (вимоги та докази їх надіслання - в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що надіслані Банком на адресу Позичальника вимоги про повне дострокове погашення кредиту за Кредитними договорами, останнім не отримано та повернуто підприємством зв'язку на адресу позивача із поштовою відміткою: "за закінченням терміну зберігання". При цьому, дані повідомлення оформлені підприємством зв'язку 20.03.2016 р.

В абз 2 п. 1.7 Постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р., з наступними змінами та доповненнями, зазначено, що днем пред'явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв'язку і підприємством зв'язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред'явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачем взяті на себе відповідно до умов укладених договорів зобов'язання щодо дострокового повернення отриманих кредитних коштів, у випадку наявності прострочки тривалістю понад 30 календарних днів, не виконав, що і зумовило позивача звернутись до суду з даним позовом.

Так, згідно розрахунків позивача станом на 06.05.2016 р. заборгованість відповідача становить:

- за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. - 71 194,23 грн (з врахуванням часткового на суму 28 805,71 погашення) - капітал (кредит), 12 725,33 грн (з врахуванням часткової сплати - 35 121,90 грн) - проценти, нараховані за період з 15.04.2013 р. по 14.03.2016 р. та 11 464,54 грн (з врахуванням часткової сплати - 131,36 грн) - проценти за неправомірне користування кредитом, нараховані за період з 16.04.2013 р. по 06.05.2016 р.;

- за Договором про надання траншу №1301/43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р., укладеному на виконання умов Рамкової угоди № FW1301.740 від 13.09.2013 р. - 101 833,12 грн (з врахуванням часткового на суму 18 166,88 грн погашення) - капітал (кредит), 25 551,34 грн (з врахуванням часткової сплати - 28 248,18 грн) - проценти, нараховані за період з 14.10.2013 р. по 08.04.2016 р. та 12 029,60 грн (з врахуванням часткової сплати - 109,74 грн) - проценти за неправомірне користування кредитом, нараховані за період з 15.10.2013 р. по 06.05.2016 р.;

- за Договором про надання траншу №1301/43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., укладеному на виконання умов Рамкової угоди № FW1301.740 від 13.09.2013 р. - 15 316,18 грн (з врахування часткового на суму 1 483,82 грн погашення) - капітал (кредит), 4 077,34 грн (з врахуванням часткової сплати - 1 906,18 грн) - проценти, нараховані за період з 12.09.2014 р. по 08.04.2016 р. та 1 200,16 грн (з врахуванням часткової сплати - 13,67 грн) - проценти за неправомірне користування кредитом, нараховані за період з 14.10.2014 р. по 06.05.2016 р.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст.ст. 32, 33 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач в судове засідання не прибув, не заперечив належними та допустимими доказами доводів позивача, як і не надав суду доказів добровільного та своєчасного виконання зобов'язань за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. та Договорами про надання траншу №1301/43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р. та №1301/43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р. щодо повернення отриманих кредитних коштів в загальній сумі 188 343 грн 53 коп. та сплати відсотків за користування/ неправомірне користування кредитом в загальній сумі 67 048 грн 31 коп.

Натомість долученими позивачем до матеріалів справи належним чином засвідченими копіями заявок Позичальника на отримання кредиту, меморіальними ордерами та банківськими виписками підтверджено факт надання відповідачу кредитних коштів на підставі наведених вище Кредитних договорів та у вказаних в угодах сумах, користування останнім отриманими кредитними коштами, здійснення часткового погашення заборгованості та наявності станом на день розгляду спору в суді боргу у заявлених до стягнення сумах.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою правління Національного банку України № 566 від 30.12.1998р. (зі змінами та доповненнями), є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.

Положенням про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003р. N 254, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 8 липня 2003 р. за № 559/7880, визначено перелік первинних документів, які складаються банками залежно від виду операції, та їх обов'язкові реквізити.

Залежно від виду операції первинні документи банку (паперові та електронні) поділяють на касові, які підтверджують здійснення операцій з готівкою, та меморіальні, що використовуються для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій.

До первинних меморіальних документів, які підтверджують надання банком послуг з розрахунково-касового обслуговування, належать меморіальні ордери, платіжні доручення, платіжні вимоги-доручення, платіжні вимоги, розрахункові чеки та інші платіжні інструменти, що визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України.

Пунктом 5.1 глави 5 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

З огляду на наведене вище, додані позивачем до матеріалів справи виписки по рахунку відповідача є первинними документами, а відповідно і належним та допустимим доказом в розумінні ст. ст. 33-34 ГПК України та приймаються судом до уваги.

За даних обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк" щодо стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2: 71 194,23 грн - капіталу, 12 725,33- процентів, нарахованих за період з 15.04.2013 р. по 14.03.2016 р. та 11 464,54 грн - процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за період з 16.04.2013 р. по 06.05.2016 р. за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р.; 101 833,12 грн - капіталу, 25 551,34 грн - процентів за період з 14.10.2013 р. по 08.04.2016 р. та 12 029,60 грн - процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за період з 15.10.2013 р. по 06.05.2016 р. за Договором про надання траншу №1301/43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р. укладеному на виконання умов Рамкової угоди № FW1301.740 від 13.09.2013 р., а також, 15 316,18 грн - капіталу, 4 077,34 грн - процентів за період з 12.09.2014 р. по 08.04.2016 р та 1 200,16 грн - процентів за неправомірне користування кредитом, нарахованих за період з 14.10.2014 р. по 06.05.2016 р. за Договором про надання траншу №1301/43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р. укладеному на виконання умов Рамкової угоди № FW1301.740 від 13.09.2013 р. є такими, що підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені документально та не заперечені відповідачем.

Окрім того, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в загальній сумі 62 307 грн 76 коп., з якої: 26 670,52 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за Кредитним договором від 13.03.2013 р., нарахована за період з 16.04.2013 р. по 06.05.2016 р.; 32 164,33 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за Договором про надання траншу від 13.09.2013 р., нарахована за період з 15.10.2013 р. по 06.05.2016 р. та 3 472,91 грн - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за Договором про надання траншу від 29.07.2014 р., нарахована за період 14.10.2014 р. по 06.05.2016 р.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 ЦК України).

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013 р., з наступними змінами та доповненнями, визначено, що пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996 р. №543-96-ВР, з наступними змінами, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

П. 2.4 Кредитного договору №1301.43145 від 13.03.2013 р. сторони передбачили, що при порушенні встановлених цим Договором строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує штрафну пеню у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 (п'ятнадцять) гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, вказаний розмір пені збільшується до 1% за умови подання Кредитором відповідного повідомлення Позичальнику про таке збільшення. Розмір пені не може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менш як 30% від суми заборгованості.

П. 10.2 Рамкової угоди передбачено, що при порушенні, встановлених Договорами строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує штрафну неустойку у розмірі 0,5% від суми непогашеної заборгованості, але не менш ніж 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, розмір неустойки збільшується до 1% за умови подання Кредитором відповідного повідомлення Позичальнику про таке збільшення. Неустайку не може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80% усього боргу чи щомісячно погашається не менш ніж 30% від суми заборгованості.

Нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без застосування, встановлених законодавством обмежувальних строків та припиняється у день повного погашення заборгованості (п. 10.4 р. 10 Рамкової угоди).

П. 6.5 р. 6 Кредитного договору №1301.43145 від 13.03.2013 р. та п. 12.3 Рамкової угоди від 13.09.2013 р., сторони погодили, що до усіх вимог, що випливають з Договору/Угоди та Кредитних договорів, встановлюється позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність.

На підставі наведених вище положень Кредитного договору №1301.43145 від 13.03.2013 р., вимог чинного законодавства, зважаючи на наявність простроченої заборгованості по сплаті кредиту та відсотків, позивачем нараховано за період з 16.04.2013 р. по 06.05.2016 р. пеню в розмірі 28 202,54 грн. При цьому, враховуючи здійснене відповідачем у вказаний вище період часткове погашення штрафної санкції на суму 1 532,02 грн, до стягнення заявлено пеню в розмірі 26 670,52 грн.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок штрафної санкції та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум в межах визначеного позивачем періоду.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. за період з 16.04.2013 р. по 06.05.2016 р., правомірним є нарахування останньої в сумі 28 123 грн 71 коп. Пеня в сумі 78,83 грн нарахована безпідставно.

Таким чином, правомірними та такими, що підлягають до задоволення є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов'язань за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р. в сумі 26 591 грн 60 коп. (28 123 грн 71 коп. - 1 532,02). Позов в частині стягнення 78,83 грн пені є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

Окрім того, на підставі наведених вище положень Рамкової угоди, зважаючи на неналежне виконання Позичальником взятих на себе за Договорами про надання траншу від 13.09.2013 р. та від 29.07.2014 р. зобов'язань по сплаті кредиту та відсотків за користування кредитними коштами, позивачем згідно Договору від 13.09.2013 р. за період з 15.10.2013 р. по 06.05.2016 р. нараховано пеню в розмірі 32 690,10 грн. Поряд із цим, враховуючи здійснене відповідачем у вказаний вище період часткове погашення штрафної санкції на суму 525,77 грн, до стягнення заявлено пеню в розмірі 32 164,33 грн.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми пені за Договором від 13.09.2013 р. у період визначений позивачем, правомірним є нарахування останньої в сумі 32 565 грн 56 коп. Пеня в сумі 124,54 грн нарахована безпідставно.

Таким чином, правомірними та такими, що підлягають до задоволення є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пеню за неналежне виконання зобов'язань за Договором про надання траншу від 13.09.2013 р. в сумі 32 039 грн 79 коп. (32 565,56 - 525,77). Позов в частині стягнення 124,54 грн пені є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.

За неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором про надання траншу від 29.07.2014 р., укладеного в межах Рамкової угоди, позивачем за період з 14.10.2014 р. по 06.05.2016 р. нараховано та заявлено до стягнення пеню в розмірі 3 472,91 грн.

Судом розглянуто наданий позивачем розрахунок штрафної санкції та за допомогою інформаційно-аналітичного центру "Ліга" проведено перерахунок заявлених до стягнення сум в межах визначеного позивачем періоду.

Згідно проведеного судом перерахунку заявленої до стягнення суми штрафної санкції за період з 14.10.2014 р. по 06.05.2016 р., правомірним є нарахування останньої в сумі 3 452 грн 76 коп. Пеня в сумі 20,15 грн нарахована та заявлена позивачем до стягнення безпідставно, а позов в даній частині є таким, що задоволенню не підлягає (проведені судом розрахунки знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору в розмірі 4 762 грн 15 коп. відшкодовуються позивачу за рахунок відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд ,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ПроКредит Банк", пр. Перемоги, 107-А, м. Київ, ідентифікаційний код 21677333:

- заборгованість за Договором про надання траншу №1301.43386/FW1301.740 від 13.09.2013 р., а саме: 101 833 грн 12 коп. - капіталу, 25 551 грн 34 коп. -процентів, 12 029 грн 60 коп. - процентів за неправомірне користування кредитом та 32 039 грн 79 коп. пені;

- заборгованість за Договором про надання траншу №1301.43748/FW1301.740 від 29.07.2014 р., а саме: 15 316 грн 18 коп. - капіталу, 4 077 грн 34 коп. - процентів, 1 200 грн 16 коп. процентів за неправомірне користування кредитом та 3 452 грн 76 коп. пені;

- заборгованість за Кредитним договором №1301.43145 від 13.03.2013 р., а саме: 71 194 грн 23 коп. - капіталу, 12 725 грн 33 коп. - процентів, 11 464 грн 554 коп. процентів за неправомірне користування кредитом та 29 591 грн 69 коп. пені, а також 4 762 грн 15 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні решти частини позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний строк з дня його прийняття (підписання рішення).

5. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Сторони вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя І.М. Гирила