КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"18" липня 2016 р. Справа №910/4518/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги арбітражного керуючого Верченка Дмитра Валерійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року

у справі № 910/4518/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтерхім-БВТ"

до Приватного акціонерного товариства „Азовелектросталь"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у справі № 910/4518/16, серед іншого, порушено провадження у справі про банкрутство ПрАТ „Азовелектросталь", визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника в розмірі 765 431,47 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Нестеренка О.А.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою місцевого господарського суду, арбітражний керуючий Верченко Д.В. звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Нестеренка О.А. та прийняти нове рішення, яким призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Верченка Д.В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану апеляційну скаргу у справі № 910/4518/16 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Остапенка О.М., суддів: Пантелієнка В.О., Шипка В.В.

Розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Верченка Д.В. та додані до неї документи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути прийнята до розгляду і має бути повернута скаржнику без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до ч. 3 ст. 94 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Законом України „Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, статтю 4 Закону України „Про судовий збір", яка передбачає ставки судового збору, викладено в новій редакції.

Так, підпунктами 8-10 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону визначено перелік заяв у справі про банкрутство, за подання яких справляється судовий збір, а саме: заяви про затвердження плану санації боржника до порушення провадження у справі про банкрутство; заяви про порушення провадження у справі про банкрутство; заяви кредиторів, які звертаються з грошовими вимогами до боржника після оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство, а також після повідомлення про визнання боржника банкрутом; заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство; заяви про розірвання мирової угоди, укладеної у справі про банкрутство або визнання її недійсною.

Ставки судового збору з апеляційних і касаційних скарг, що подаються на судове рішення, винесених у справі про банкрутство за наслідками розгляду вказаних заяв і скарг, встановлено підпунктами 4 і 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, а саме: за подання апеляційних скарг - 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги; за подання касаційної скарги - 120 відсотків, що підлягала сплаті при поданні заяви і скарги.

При цьому, колегія суддів звертає увагу скаржника, що Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому, чи його частина (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 25.11.2015 року № 01-06/2093/15 „Про деякі питання практики застосування Закону України „Про судовий збір" (зі змінами і доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 року № 484-VIII).

Скаржником в апеляційному порядку оскаржується ухвала господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року, яка прийнята за наслідками розгляду заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, за яку заявником було сплачено 13 780,00 грн. судового збору відповідно до платіжного доручення № 37 від 09.03.2016 року (т. 1, арк. с. 25), а відтак за подання даної апеляційної скарги апелянтом мало бути сплачено судовий збір у розмірі 15 158,00 грн. (13 780х110%).

Проте, з додатків до апеляційної скарги, а саме, квитанції № 25 від 19.05.2016 року вбачається, що скаржником за подання даної апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1 378,00 грн., тобто у меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством України.

Таким чином, в силу п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подано повторно.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 86, 94 та п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Верченка Дмитра Валерійовича на ухвалу господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у справі № 910/4518/16 з доданими до неї документами повернути скаржнику без розгляду по суті.

2. Матеріали справи № 910/4518/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко