ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р.Справа № 922/5807/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
до Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України, с. Кутузівка
про та за зустрічним позовом до про стягнення 123 286,69 грн. Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України, с. Кутузівка Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків стягнення 46 822,72 грн.
за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1, довіреність №5497 від 30.12.2015 р.

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність б/н від 07.10.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

27.10.2015 року Публічне акціонерне товариство "Харківгаз" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України (відповідача) про стягнення заборгованості в розмірі 123 286,69 грн. за договором постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що відповідач у квітні-березні 2014 р. спожив природний газ згідно з актом прийому-передачі газу № 12 від 30.04.2014 р. та актом прийому-передачі газу № 12П від 31.05.2014 р. на загальну суму 170 109,32 грн., але вартість природного газу оплатив частково, що і стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. При цьому позивач зазначив, що у звязку з закінченням 17.04.2014 р. строку повірки лічильника газу GMS G40-40(50)1:100, заводський № 069803, який належить відповідачу, позивачем був виконаний технічний розрахунок обсягу споживання природного газу за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 р. (по дату відключення від мережі газопостачання) за номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання відповідача з урахуванням кількості годин роботи цього газового обладнання.

Рішенням господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. по справі №922/5807/15, залишеним без зміни постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 р., позов задоволено в повному обсязі.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.04.2016 р. рішення господарського суду Харківської області від 08.12.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.02.2016 р. по справі №922/5807/15 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 04.05.2016 р. справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.05.2016 р.

Ухвалою суду від 08.06.2016 р. для спільного розгляду з первісним позовом прийнято зустрічну позову заяву ДП "Дослідне господарського "Кутузівка" Інституту сільського господарства Північного Сходу НААН України до ПАТ "Харківгаз" про стягнення заборгованості в розмірі 46 822,72 грн. за договором постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р., а також про стягнення судового збору в розмірі 1 378,00 грн.

Свої вимоги позивач за зустрічним позовом обґрунтовує тим, що на виконання умов договору та на підставі актів приймання-передачі природного газу за січень, лютий, березень 2014 року на суму 154 174,86 грн. відповідачем було проведено повну оплату спожитого газу. При цьому з боку позивача має місце переплата за цей період в розмірі 46 822,72 грн. (229 730,66 грн. авансовий платіж - 154 174,86 грн. вартість поставленого природного газу = 46 822,72 грн.), яка підлягає поверненню відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Представник позивача за первісним позовом підтримує первісні позовні вимоги, просить первісний позов задовольнити та відмовити у зустрічному позові. Наполягає на тому, що у даному випадку переплата в розмірі 46 822,72 грн. відсутня, оскільки відповідно до умов п. 4.8. договору позивач за первісним позовом зарахував грошові кошти 229 730,66 грн. в рахунок погашення існуючої заборгованості останнього відповідно до черговості її виникнення. Наполягає на тому, що у відповідача за первісним позовом існує заборгованість за договором в розмірі 94 794,25 грн. відповідно до наданого розрахунку (т. 2 а.с. 152).

Представник відповідача за первісним позовом у судовому засіданні просить задовольнити зустрічний позов та відмовити у первісному позові. Наполягає на тому, що здійснений позивачем за первісним позовом технічний розрахунок за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 р. є таким, що суперечить чинному законодавству, оскільки при його здійсненні позивачем не враховано показники коректора об'єму газу КПЛГ-2.01 Р заводський №00205, який належить відповідачу за первісним позовом.

Ухвалою суду від 13.07.2016 р. продовжено строк розгляду спору на 15 днів.

У судовому засіданні 07.07.2016 р. оголошено перерву до 13.07.2016 р.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються первісний та зустрічний позови, вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2014 р. між позивачем (постачальником) та відповідачем (споживачем) був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом №11П-ПРФ-12 П-2014 (далі - договір).

Згідно з пунктами 1.1., 1.2. договору постачальник протягом 2014 року здійснює споживачу постачання природний газ (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до Договору.

За умовами п. 2.6 договору послуги з постачання документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (п. 2.9. договору).

У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку (п.2.8.1.).

Згідно з п. 2.8. договору споживач протягом 2-х робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у даній справі, станом на 01.01.2014 р. у відповідача за первісним позовом існувала заборгованість за 2013 р. з оплати вартості поставленого газу за зазначеним договором в розмірі 28 733,08 грн.

Відповідач за первісним позовом у січні-березні 2014 р. спожив природний газ на загальну суму 154 174,86 грн., що не заперечується сторонами та підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 р. на суму 57 498,13 грн., від 28.02.2014 р. на суму 50 589,05 грн. та від 31.03.2014 року на суму 46 087,68 грн. (т. 1 а.с. 91-93).

За умовами п. 4.6. договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за пять (5) календарних днів до початку місяця поставки газу. споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (п. 4.7. договору).

При цьому за умовами п. 4.8. договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу сторони мають право за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ у поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

Відповідач за первісним позовом перерахував на рахунок ПАТ "Харківгаз" платежі на загальну суму 229 730,66 грн., що підтверджується відповідними платіжними дорученнями: №19 від 09.01.2014 р. на суму 20000,00 грн., №64 від 16.01.2014 р. на суму 20000,00 грн., №129 від 22.01.2014 р. на суму 20000,00 грн., №194 від 04.02.2014 р. на суму 25000,00 грн., №298 від 18.02.2014 р. на суму 20000,00 грн., №339 від 26.02.2014 р. на суму 15000,00 грн., №373 від 04.03.2014 р. на суму 25000,00 грн., №392 від 06.03.2014 р. на суму 25000,00 грн., №562 від 02.04.2014 р. на суму 18771,50 грн., №662 від 22.04.2014 р. на суму 10000,00 грн., №723 від 29.04.2014 р. на суму 15000,00 грн. та №761 від 12.05.2014 р. на суму 15959,16 грн. (т. 1 а.с. 153, 154, 158, 159, 162, 163, 165, 167, 169).

Таким чином, судом встановлено, що відповідач за первісним позовом провів повну оплату за спожитий у січні-березні 2014 р. природний газ на суму 154 174,86 грн. При цьому станом на 01.04.2016 року з боку відповідача мала місце переплата в розмірі 46 822,72 грн. (229 730,66 грн. авансовий платіж - 154 174,86 грн. вартість поставленого природного газу у січні-березні 2014 р. = 46 822,72 грн.), яку відповідач (позивач за зустрічним позовом), посилаючись на ч. 2 ст. 693 ЦК України, просить стягнути з ПАТ "Харківгаз" у зустрічному позові.

Предметом первісного позову є стягнення заборгованості за спожитий природний газ за квітень - травень 2014 року в розмірі 123 286,69 грн., яка виникла на підставі договору на постачання природного газу за регульованим тарифом №11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р.

В обґрунтування первісного позову позивач за первісним позовом (ПАТ "Харківгаз") стверджує, що на виконання умов договору у квітні-березні 2014 р. він поставив, а відповідач за первісним позовом спожив природний газ на загальну суму 170 109,32 грн., що підтверджується технічним розрахунком за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 р., актом прийому-передачі газу № 12 від 30.04.2014 р. (обсяг переданого газу в розмірі 25,117 тис. куб. м вартістю 133 615,40 грн.) та актом прийому-передачі газу № 12П від 31.05.2014 р. (обсяг переданого газу в розмірі 5,826 тис. куб. м вартістю 36 493,92 грн.) (т. 1 а.с. 42- 43). Але вартість спожитого природного газу відповідач за первісним позовом оплатив частково, що і стало підставою для звернення ПАТ "Харківгаз" до суду з даним позовом.

Відповідач за первісним позовом стверджує, що виконаний позивачем за первісним позовом технічний розрахунок обсягу споживання природного газу за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 р. суперечить чинному законодавству, оскільки при його складанні не враховано показники коректора об'єму газу КПЛГ-2.01 Р заводський №00205, який належить відповідачу за первісним позовом.

У постанові касаційної інстанції від 12.04.2016 р. зазначено, що судами попередніх інстанцій не досліджені обставини та не надана правова оцінка правомірності нарахування заборгованості за квітень 2014 року, зокрема, за період з 17.04.2014 р. по 01.05.2014 р., яка є предметом позовних вимог, а також не встановлено суму коштів, які сплачені відповідачем за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 112-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи позивач за первісним позовом подав до суду уточнення, в яких зазначив, що у звязку із закінченням 17.04.2014 р. строку повірки лічильника газу GMS G40-40(50)1:100, заводський № 069803, який належить відповідачу за первісним позовом, позивачем за первісним позовом виконано технічний розрахунок обсягу споживання природного газу за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 р. (по дату відключення від мережі газопостачання) по потужності неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання.

На виконання вказівок суду касаційної інстанції, суд перевірив правильність та правомірність зробленого позивачем за первісним позовом розрахунку заявленої до стягнення заборгованості та встановив таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, відповідно до п. 2.2. договору постачання газу здійснюється у разі наявності у споживача комерційного вузла обліку природного газу, який відповідає вимогам Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. № 618, та узгоджений з постачальником.

Згідно з п. 3.3. договору кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності обєктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

Відповідно до п.п. 5.3.4., 5.3.7. договору споживач зобовязується забезпечити вчасне проведення державної повірки засобів вимірювальної техніки (далі ЗВТ) встановлених на комерційних вузлах обліку газу, недопущення прострочення терміну повірки ЗВТ, встановлених на вузлі обліку газу, здійснювати державну повірку ЗВТ, що знаходяться на балансі споживача, у строки, установлені державними стандартами та іншими нормативними документами.

Взаємовідносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними підприємствами та споживачами природного газу - юридичними особами регулюються, зокрема, Правилами користування природним газом для юридичних осіб, затверджених постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 р. (далі - Правила №1181) та Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.12.2005 р. (далі - Правила №618).

Згідно з п. 5.12. Правил №618 у разі виникнення між сторонами суперечливих питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ) сторони договору мають право вимагати проведення позачергової або експертної повірки ЗВТ територіальними органами Держспоживстандарту України.

З матеріалів справи вбачається, що у відповідача за первісним позовом встановлено два належних йому комерційних вузла обліку природного газу:

- вузол обліку на базі промислового лічильника газу GMS G40-40 заводський № 069803; встановлено газоспоживне обладнання - два котла ЭЛГА-Г потужністю 26 куб. м/год. кожний;

- побутовий лічильник газу Metrix G-10 заводський № 3226, встановлено газоспоживне обладнання один котел ОАГВ-100кВт.

Відповідно до Свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки №79-В строк дії повірки лічильника газу GMS G40-40(50)1:100, заводський №069803, дійсний до 17.04.2014 р.

З огляду на закінчення строку дії повірки лічильника позивач здійснив перерахунок обсягу споживання природного газу, спожитого відповідачем за період з 17.04.2014 р. по 08.05.2014 року за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання відповідача.

Відповідач за первісним позовом проти перерахунку заперечує, вважає, що правові підстави для проведення перерахунку обсягу природного газу відсутні з огляду на наявність даних належного йому повіреного коректора об'єму газу КПЛГ-2.01 Р, заводський №00205.

Дослідивши викладені обставини та перевіривши доводи сторін, суд дійшов висновку про те, що позивач за первісним позовом мав достатні правові підстави для здійснення перерахунку обсягу споживання природного газу за період з 17.04.2014 по 08.05.2014 року за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання відповідача за первісним позовом з таких підстав.

Згідно з п. 3.12.2. Правил № 1181 перерахунки обсягу споживання/розподілу/ транспортування природного газу проводяться у випадках:

тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу);

непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку;

наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу;

пропущення строків повірки ЗВТ.

Після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Аналогічний порядок перерахунку об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ передбачений п. 3.12.4. Правил №1181, відповідно до якого якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/ транспортування природного газу за період відсутності ЗВТ здійснюються газорозподільним/газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Згідно з п. 3.12.3. Правил № 1181 перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ перерахунки проводяться за період, починаючи з розрахункової доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з газорозподільним/газотранспортним підприємством.

Згідно з Правилами № 618 та Правилами №1181 вузол обліку природного газу (далі - вузол обліку) - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків обєму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або кількох вимірювальних комплексів.

Відповідно до п. 3.5. Правил №1181 до складу вузла обліку природного газу крім лічильника газу, може входити і коректор газу, що складається з обчислювача коректора, вимірювальних перетворювачів тиску та /або температури газу.

Лічильник газу - засіб вимірювальної техніки, призначений для вимірювань об'єму газу, що протікає через перетин трубопроводу.

Коректор обєму газу - це сукупність засобів вимірювальної техніки, яка вимірює тиск та температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, і перетворює вихідні сигнали від лічильника газу та обчислює об'єм газу за стандартних умов.

Комерційний вузол обліку газу - вузол обліку газу, за даними якого сторонами договору на постачання газу оформлюються акти приймання-передачі газу і здійснюються взаєморозрахунки.

Комерційний облік газу - визначення кількості протранспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

Пунктом 11.2.1. Правил № 618 передбачено, що звіти коректора за контрактну добу мають містити поточне значення часу, починаючи з контрактної години, з інтервалом в одну годину. Тобто, звіти коректора є даними комерційного вузла обліку та відображають кількість годин роботи газового обладнання за добу.

Згідно з п. 5.7. Правил №618 ЗВТ мають бути повірені або атестовані в установленому порядку. Власник комерційного вузла обліку газу відповідає за збереження свідоцтв про повірку або метрологічну атестацію ЗВТ та паспортів до ЗВТ.

Відповідно до п. 5.9. Правил №618 власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

Статтею 11 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" передбачено, що засоби вимірювальної техніки, на які поширюється державний метрологічний нагляд, дозволяється застосовувати лише за умови, якщо вони пройшли повірку або державну метрологічну атестацію.

За приписами ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний метрологічний нагляд, підлягають повірці. Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці через міжповірочні інтервали.

Таким чином, комерційний облік газу здійснюється вузлом обліку газу, який у свою чергу, є сукупністю засобу вимірювальної техніки і вихід з ладу будь-якого із складових засобу вимірювальної техніки унеможливлює достовірне ведення обліку газу у споживача. Здійснення обліку обсягів спожитого природного газу на підставі лише даних коректора є необґрунтованим та безпідставним.

Разом з тим, під час нового розгляду справи позивач за первісним позовом на вимогу суду здійснив додатковий перерахунок обєму газу за спірний період (квітень - травень 2014 р.) з урахуванням даних коректора щодо кількості годин роботи газового обладнання відповідача.

Зі змісту проведеного позивачем на вимогу суду додаткового перерахунку (т. 2 а.с. 151) вбачається наступне:

- згідно з даними вузла обліку на базі лічильника газу Metrix G-10 №3226 протягом місяця - 2,494 тис. куб. м;

- згідно з даними вузла обліку на базі лічильника газу GMS G40-40 №069803 за період з 01.04.2014 р. (з 9:00 год.) по 17.04.2014 р. (до 9:00 год.) - 5,151 тис. куб. м (не заперечується сторонами);

- за період з 17.04.2014 р. (з 9:00 год., починаючи з контрактної доби) по 30.04.2014 р. (до 9:00 год.) по потужності газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача відповідно до звітів коректора, наданих відповідачем за первісним позовом під час розгляду справи - 12,116 тис. куб. м.

Таким чином, загальна вартість поставленого відповідачу за первісним позовом газу за квітень 2014 року складає 105 122,97 грн. = 19,761 тис. куб. м. (2,494 тис. куб. м + 5,151 тис. куб. м + 12,116 тис. куб. м) х 5 319,72 грн. - вартість газу за 1,000 тис. куб. м (розрахунок, т. 2 а.с. 151).

Крім того, за травень 2014 року загальна кількість поставленого споживачу газу, розрахованого за період з 01.05.2014 р. (з 9:00 год.) по 08.05.2014 р. (до дати відключення від газопостачання) за номінальною потужністю газового обладнання відповідача, з урахуванням кількості годин роботи цього обладнання складає 5,826 тис. куб. м на суму 36 481,39 грн.

Перевіривши зроблений позивачем за первісним позовом розрахунок обсягу природного газу, спожитого відповідачем за спірний період (з 01.04.2014 р. по 08.05.2014 р.), та його вартості, суд визнав його вірним.

Дослідивши доводи позивача за первісним позовом щодо наявності у відповідача за первісним позовом заборгованості за спожитий ним у спірний період (з 01.04.2014 р. по 08.05.2014 р.) природний газ та доводи відповідача за первісним позовом, викладені у зустрічному позові, щодо наявності правових підстав для повернення йому переплати за непоставлений природний газ у розмірі 46 822,72 грн., суд визначив таке.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у даній справі, станом на 01.01.2014 р. у відповідача за первісним позовом існувала заборгованість за 2013 р. з оплати вартості поставленого газу за зазначеним договором в розмірі 28 733,08 грн.

Як встановлено вище, у січні, лютому, березні 2014 р. відповідач за первісним позовом спожив природний газ на загальну суму 154 174,86 грн. згідно з актами приймання-передачі природного газу від 31.01.2014 р. на суму 57 498,13 грн., від 28.02.2014 р. на суму 50 589,05 грн. та від 31.03.2014 року на суму 46 087,68 грн. (т. 1 а.с. 91-93).

За умовами п. 4.6. договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за пять (5) календарних днів до початку місяця поставки газу. споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (п. 4.7. договору).

Судом встановлено, що відповідач за первісним позовом перерахував на рахунок ПАТ "Харківгаз" авансові платежі на загальну суму 229 730,66 грн., що також підтверджується сторонами у даній справі та платіжними дорученнями (т. 1 а.с. 153, 154, 158, 159, 162, 163, 165, 167, 169). При цьому з боку відповідача за первісним позовом дійсно мала місце переплата в розмірі заявлених зустрічних позовних вимог - 46 822,72 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як зазначено вище, що у квітні 2014 року відповідачем отримано природного газу на суму 105 122,97 грн. в обсязі 19,761 тис. куб. м, а у травні 5,826 тис. куб.м на суму 36 481,39 грн.

За умовами п. 4.8. договору у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу сторони мають право за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством, укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості постачальник має право грошові кошти, отримані від споживача за газ у поточному розрахунковому періоді, зарахувати в рахунок погашення існуючої заборгованості споживача відповідно до черговості її виникнення.

У даному випадку графік погашення заборгованості відсутній.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Позивач за первісним позовом, користуючись правом, передбаченим у пункті 4.8. договору, зарахував отримані від відповідача за первісним позовом грошові кошти 229 730,66 грн. в рахунок погашення існуючої заборгованості останнього відповідно до черговості її виникнення, що вбачається з наданого позивачем за первісним позовом розрахунку (т. 2 а.с. 152).

Таким чином, судом встановлено, що у відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом виникла заборгованість за договором за період з 01.04.2014 року по 08.05.2014 року в розмірі 94 794,25 грн. (28 733,07 грн. - заборгованість станом на 01.01.2014 р. + 295 791,84 грн. - вартість спожитого газу за період з 01.01.2014 р. по 08.05.2014 р. - 229 730,66 грн. сума авансу = 94 794,25 грн.) (розрахунок т. 2 а.с. 152), яка залишається несплаченою.

Враховуючи вищевикладені обставини, положення закону і те, що заборгованість в розмірі 94 794,25 грн. відповідачем за первісним позовом не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача за первісним позовом про стягнення заборгованості за договором постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р. підлягають частковому задоволенню в розмірі 94 794,25 грн. В решті первісних позовних вимог слід відмовити.

Зважаючи на встановлений судом факт наявності у відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом заборгованості за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р. в розмірі 94794,25 грн., суд вважає зустрічні позовні вимоги про стягнення з ПАТ "Харківгаз" передплати в розмірі 46 822,72 грн. за договором постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р. необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за первісним позовом покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В той же час, відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір за зустрічним позовом покладається на позивача за зустрічним позовом (ДП "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства північного Сходу Національної академії аграрних наук України).

На підставі викладеного, керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 11, 509, 525, 526, 629, 693 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність", Правилами користування природним газом для юридичних осіб, Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, статтями 1, 4, 4-3, 12, 32-34, 43, 44, 49, 82-85, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Кутузівка" Інституту сільського господарства північного Сходу Національної академії аграрних наук України (62405, Харківська область, Харківський район, с. Кутузівка, вул. Шкільна, 6, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, рахунок № НОМЕР_1 АБ "Клірінговий дім" м. Київ, МФО 300647, ) заборгованість в розмірі 94 794,25 грн. за договором постачання природного газу за регульованим тарифом гарантованим постачальником (промисловим та комунально-побутовим споживачам) № 11П-ПРФ-12 П-2014 від 03.01.2014 р. та судовий збір в розмірі 1 421,92 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті первісного позову відмовити.

У зустрічному позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_3