РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/9369/16

За позовом: комунального підприємства "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0628" Житомирської міської ради;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПОІНТ-ЖИТОМИР";

про: стягнення 22.248,00 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Смірнов М.О. - за довіреністю від 12.05.2016 № б/н;

відповідача: не з'явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Комунальне підприємство "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0628" Житомирської міської ради звернулося до господарського суду із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПОІНТ-ЖИТОМИР" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 22.248,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами спору договором на надання послуг по захороненню твердих побутових відходів від 05.01.2015 № ЗТПВ-192, оскільки не здійснено в повному обсязі розрахунок за надані послуги. Вказана обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 22.248,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.06.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/9369/16.

Ухвали винесені судом у даній справі надсилалися останнім відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відтак, у розумінні ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, відповідач повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Відповідач уповноваженого представника в судові засідання не направив, обґрунтованих пояснень з цього приводу від відповідача до суду не подано.

Також, відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень статті 75 ГПК справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 11.07.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважного представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між комунальним підприємством "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0628" Житомирської міської ради (далі - виконавець/позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ЕКОПОІНТ-ЖИТОМИР" (далі - замовник/відповідач) укладено договір на надання послуг по захороненню твердих побутових відходів від 05.01.2015 № ЗТПВ-192 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач приймає на себе зобов'язання у період дії Договору надавати послуги по захороненню відходів, що надходять від відповідача, на полігон твердих побутових відходів, а відповідач зобов'язується здійснювати оплату, передбачену Договором (п. 1.1 Договору).

Положеннями п. 3.2 Договору визначено, що загальна сума Договору становить 288.597,50 грн.

Відповідно до п. 3.5 Договору оплата за послуги здійснюється згідно накладних протягом трьох банківських днів з дня отримання відповідного рахунку.

Пунктом 4.1 Договору передбачено, що всі спори та розбіжності, що виникають з цього Договору мають вирішуватися шляхом мирних переговорів між сторонами. У разі неможливості вирішення спорів шляхом переговорів, сторони передають їх на розгляд до відповідного господарського суду.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Так, позивачем, на виконання своїх зобов'язань за Договором та на його умовах, надані відповідачу послуги за Договором, про що свідчать наявні в матеріалах справи засвідчені копії видаткових накладних.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення з боку відповідача його зобов'язання за Договором, відповідач оплату замовлених послуг за Договором на користь позивача здійснив частково, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості, яка станом на 07.07.2015 становить 51.447,70 грн. Наведена фактична обставина водночас підтверджується актом звірки взаємних розрахунків, здійсненого між сторонами, який підписаний останніми та скріплений відбитками їх печаток (засвідчена копія названого акту наявна у справі).

В свою чергу, позивач вказує, що відповідно до довідки останнього від 10.06.2016 № 1410 станом на момент вирішення спору по суті заборгованість відповідача перед позивачем за Договором становить 22.248,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Приписами ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, а відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 22.248,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОПОІНТ-ЖИТОМИР" (01021, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 28/2, офіс 43; ідентифікаційний код: 38500027, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь комунального підприємства "АВТОТРАНСПОРТНЕ ПІДПРИЄМСТВО 0628" Житомирської міської ради (10007, Житомирська обл., м. Житомир, пров. 3-й Транзитний, буд. 65; ідентифікаційний код: 03328327, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 22.248 (двадцять дві тисячі двісті сорок вісім) грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18 липня 2016 року

Суддя С.В. Балац