РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа № 7/4681

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Крейбух О.Г. ,

суддя Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції на ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.05.2016 року у справі №7/4681

за позовом відкритого акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції

до 1) приватного підприємця ОСОБА_1

2) фермерського господарства "Поділля-Агро"

про стягнення 1 323 475,42 грн. (клопотання про видачу другого примірника наказу)

За участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача 1 - не з'явився,

відповідача 2 - Зданевич Л.І.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 30.05.2016 року у справі №7/4681 (суддя Крамар С.І.) у клопотанні ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції про видачу другого примірника наказу по справі №7/4681 відмовлено.

В обґрунтування ухвали, суд зазначив, що у даній справі позивачем пред'явлена одна вимога до всіх солідарних боржників без визначення частки боргу кожного з них, судом на виконання вказаного рішення 17.10.2008 року, у відповідності до частини другої ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" було вірно видано один наказ щодо стягнення заборгованості із зазначенням, що обов'язок відповідачів є солідарним, а тому відсутні підстави для видачі другого примірника наказу по справі №7/4681.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Хмельницької області у справі №7/4681 скасувати, прийняти рішення, яким виправити помилку, допущену при видачі наказу господарського суду Хмельницької області та видати позивачеві другий примірник наказу по справі №7/4681.

Зокрема, скаржник зазначає, що наказ №7/4681 від 17.10.2008 року помилково був виданий в одному примірнику, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом. Також апелянт вказує, що по причині видачі одного примірника виконавчого документу, стягувач позбавлений змоги стягнути борг в солідарному порядку із двох відповідачів одночасно.

Розглянувши апеляційну скаргу, відзив на неї, вивчивши матеріали справи та наявній в ній докази, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 06.10.2008р. позов ВАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Хмельницької обласної дирекції до відповідачів ПП ОСОБА_1 та ФГ "Поділля-Агро" про стягнення 1323475,42 грн. задоволено.

Вказаним рішенням заборгованість солідарно стягнуто з відповідачів - приватного підприємця ОСОБА_1 та фермерського господарства "Поділля-Агро".

На виконання вказаного рішення, судом видано наказ від 17.10.2008 року, щодо стягнення заборгованості із зазначенням, що обов'язок відповідачів є солідарним.

Приписами ст. 543 ЦК України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Відповідно до наведеної норми, на стороні боржників може утворюватись солідарна множинність, і кредитор має право пред'явити вимогу до всіх співборжників разом, до кожного з них повністю або до кожного з них в частині боргу.

Тому, незважаючи на те, що при солідарному стягненні за рішенням суду з кількох боржників разом розмір боргу щодо кожного з них відповідає повній сумі стягнення, зазначеній у виконавчому документі, зобов'язання припиняється по факту отримання кредитором повної суми стягнення, а не внаслідок виплати заборгованості кредитору в повній сумі кожним боржником самостійно.

Згідно ч. 4 ст. 116 ГПК України якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

З правового аналізу вказаних норм слідує, що при солідарному стягнення з кількох боржників виконавчих документів має видаватись по кількості солідарних боржників в яких має бути зазначено резолютивну частину рішення, найменування стягувача, найменування одного із боржників, а також має бути вказано про те, що обов'язок є солідарним.

Такої ж правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постановах від 29.07.2015 року у справі №904/10253/14 та від 02.062015 року у справі № 912/2193/13.

З огляду на вказане, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що у разі пред'явлення позивачем однієї вимоги до солідарних боржників без визначення частки боргу кожного з них, має бути видано один наказ із зазначенням, що обов'язок відповідачів є солідарним.

Однак, колегія суддів звертає увагу апелянта, що звертаючись до суду першої інстанції з клопотання про видачу другого примірника наказу від 17.10.2008 року, в якому було вказано про стягнення боргу з двох боржників, заявник фактично просить суд про видачу дублікату чинного наказу, який вже було пред'явлено до виконання.

При цьому, приписи Закону України "Про виконавче провадження" не допускають відкриття одного виконавчого провадження за одним і тим же наказом одночасно (двічі), так як вказане може призвести до подвійної цивільно-правової відповідальності боржника за одне й те ж порушення.

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення клопотання стягувача про видачу другого примірника наказу №7/4681 від 17.10.2008 року.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що апелянт не позбавлений права звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про визнання наказу від 17.10.2008 року таким, що не підлягає виконанню та про видачу нових наказів у відповідності до вимог ст. ст. 116-117 ГПК України щодо стягнення боргу з кожного відповідача окремо, із зазначенням, що виконання судового рішення здійснюється солідарно.

Оцінюючи відповідність оскарженої ухвали вимогам чинного законодавства, колегія суддів приймає до уваги те, що хоча ухвала місцевого господарського суду й містить суперечливі висновки в частині видачі одного наказу про стягнення заборгованості з відповідачів та з зазначенням, що їх обов'язок є солідарним, суд в резолютивній частині ухвали зробив вірний висновок про відсутність підстав для задоволення клопотання про видачу другого примірника наказу, тому оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, однак з підстав, викладених вище.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Хмельницької області від 30.05.2016 року у справі №7/4681 залишити без змін, апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" в особі Львівської обласної дирекції - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №7/4681 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Крейбух О.Г.

Суддя Петухов М.Г.