КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа№ 911/4107/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Пашкіної С.А.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: Грищенко О.М.

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: ОСОБА_3

розглянувши

апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

на рішення

Господарського суду Київської області

від 04.12.2014 року

у справі № 911/4107/14 (суддя Антонова В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю

"Компанія "НІКО-ТАЙС"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю

"ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП";

2. Фізичної особи підприємця ОСОБА_4

про стягнення 35573,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.12.2014 року позов задоволено повністю.

Солідарно стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (65015, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (08633, Київська обл., Васильківський район, село Мархалівка, Вулиця Комсомольська, будинок 22, ідентифікаційний код: 38267861) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, квартира 23, ідентифікаційний код: 38039872) 1000 (одну тисячу) грн. 00 коп. заборгованості, 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. адвокатські витрати та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (65015, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код: НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (03187, м. Київ, вулиця Академіка Заболотного, будинок 38, квартира 23, ідентифікаційний код: 38039872) 34573 (тридцять чотири тисячі п'ятсот сімдесят три) грн. 56 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2014 року у справі № 911/4107/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 р. апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

Відповідачем 2 подано клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи. Дане клопотання відхиляється колегією суддів, оскільки справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Представником позивача подано клопотання про припинення провадження у справі. У зв'язку з відсутністю правових підстав припинення провадження у справі колегія суддів відмовляє в його задоволенні.

В судове засідання 05.07.2016 року представник відповідача 1 не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника відповідача 1, враховуючи що останній належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 17.05.2011 року між ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" (постачальник за договором) та ФОП ОСОБА_4 (покупець за договором) було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 (далі-договір №ТК170511/2), згідно пункту 1.1. договору №ТК170511/2 у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал та хімічні засоби рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар, сплатити проценти за користуванням товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та Специфікацій до нього).

У відповідності до пункту 2.1 договору №ТК170511/2 найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у Специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у Специфікаціях, визначена на дату укладення договору.

Згідно пункту 2.3 договору №ТК170511/2 вартість договору складається із суми всіх Специфікацій, підписаних в рамках цього договору, в яку включається ціна товару та проценти за користуванням товарним кредитом.

Пунктом 6.1. 6.2 договору №ТК170511/2 зазначено, що покупець зобов'язується оплатити продавцю товар у строки та в розмірах, що вказані у Специфікаціях; оплата товару здійснюється в українських гривнях в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника. Підставою платежу є даний договір.

У відповідності до пункту 6.3 договору №ТК170511/2 всі витрати по перерахуванню грошових коштів несе покупець. Товар вважається оплаченим покупцем, а грошові кошти перерахованими, у момент надходження грошей на поточний рахунок постачальника.

У підпункті 7.1.1 пункту 7.1 договору №ТК170511/2 зазначено, що покупець зобов'язується оплатити товар та сплатити проценти за користування товарним кредитом у порядку, згідно з договором, та у строки та в розмірах, згідно із Специфікаціями.

Згідно пункту 9.1 розділу 9 договору №ТК170511/2 даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє покупця від виконання тих грошових зобов'язань, які залишилися невиконаними ним.

Відповідно до специфікації №1 від 17.05.2011 року до договору №ТК170511/2 зазначено перелік товару, що поставляється покупцю та ціна всього товару, яка становить 20 850,00 грн.

Пунктом 3 специфікації №1 від 17.05.2011 року зазначено, що товар оплачується покупцем в порядку вказаному в договорі та в такі строки: перший платіж у сумі 7297,50 грн. перераховується покупцем постачальнику у строк не пізніше 20.05.2011 року; другий платіж у сумі 13552,50 грн. перераховується покупцем постачальнику у строк не пізніше 01.10.2011 року.

На виконання умов договору №ТК170511/2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" поставило Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 товар на суму 20850,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №А-00004138 від 23.05.2011 року, який підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Крім того, 17.05.2011 року між ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" (постачальник за договором) та ФОП ОСОБА_4 (покупець за договором) було укладено договір поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/3 (далі-договір №ТК170511/3), згідно пункту 1.1. договору №ТК170511/3 у строки, зумовлені договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця насіннєвий матеріал та хімічні засоби рослин, а покупець зобов'язується прийняти товар, сплатити проценти за користуванням товарним кредитом та ціну товару відповідно до умов договору (додаткових угод та Специфікацій до нього).

У відповідності до пункту 2.1 договору №ТК170511/3 найменування (асортимент) товару, його кількість, ціна за одиницю та ціна всього товару наведені у Специфікаціях до договору, які є невід'ємними його частинами. Ціна товару, що вказана у Специфікаціях, визначена на дату укладення договору.

Згідно пункту 2.3 договору №ТК170511/3 вартість договору складається із суми всіх Специфікацій, підписаних в рамках цього договору, в яку включається ціна товару та проценти за користуванням товарним кредитом.

Пунктом 6.1. 6.2 договору №ТК170511/3 зазначено, що покупець зобов'язується оплатити продавцю товар у строки та в розмірах, що вказані у Специфікаціях; оплата товару здійснюється в українських гривнях в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів платіжним дорученням на поточний рахунок постачальника. Підставою платежу є даний договір.

У відповідності до пункту 6.3 договору №ТК170511/3 всі витрати по перерахуванню грошових коштів несе покупець. Товар вважається оплаченим покупцем, а грошові кошти перерахованими, у момент надходження грошей на поточний рахунок постачальника.

У підпункті 7.1.1 пункту 7.1 договору №ТК170511/3 зазначено, що покупець зобов'язується оплатити товар та сплатити проценти за користування товарним кредитом у порядку, згідно з договором, та у строки та в розмірах, згідно із Специфікаціями.

Згідно пункту 9.1 розділу 9 договору №ТК170511/3 даний договір набуває чинності з моменту його підписання та діє протягом року з моменту його укладання. Закінчення строку дії договору не звільняє покупця від виконання тих грошових зобов'язань, які залишилися невиконаними ним.

Відповідно до специфікації №1 від 17.05.2011 до договору №ТК170511/3 зазначено перелік товару, що поставляється покупцю та ціна всього товару, яка становить 34485,95 грн.

Пунктом 3 специфікації №1 від 17.05.2011 року зазначено, що товар оплачується покупцем в порядку вказаному в договорі та в такі строки: перший платіж у сумі 12070,08 грн. перераховується покупцем постачальнику у строк не пізніше 20.05.2011 року; другий платіж у сумі 22415,87 грн. перераховується покупцем постачальнику у строк не пізніше 01.10.2011 року.

На виконання умов договору №ТК170511/3 Товариство з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Агросинтез" поставило Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 товар на суму 34486,66 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією видаткової накладної №А-00004139 від 25.05.2011 року, який підписані уповноваженими представниками позивача та відповідача.

Позивачем було належним чином виконано взяті на себе зобов'язання за договором щодо поставки товару.

Однак, відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання щодо оплати за отриманий товар відповідно до договору №ТК170511/2 та договору №ТК170511/3 не виконав.

Таким чином, заборгованість ФОП ОСОБА_4 перед ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" згідно Договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 та №ТК170511/3 від 17 травня 2011 року становить 55336,66 грн.

Даний розмір основного боргу (сукупна сума отриманого товару) підтверджується рішенням Господарського суду Київської області у справі №911/1480/14 від 27.06.2014 року.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зі змісту укладеного договору вбачається, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки.

В силу вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товари у власність покупця для виконання його підприємницької діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До обов'язків покупця ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України відносить обов'язок оплати товару після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу.

Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Сторонами передбачено в пункті 6.5 договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 та №ТК170511/3 від 17 травня 2011 року, у зв'язку з тим, що товар буде оплачуватися покупцем не в момент укладення договору, то всі платежі, що передбачені договором, підлягають індексації, а покупець зобов'язується сплатити постачальнику проіндексовані суми відповідних платежів у строки, встановлені договором. Проіндексована сума платежу визначається таким чином: ПСП = (К1/К2) х СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, СП - сума платежу за договором, К2 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату здійснення такого платежу за договором, К1 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату укладення договору.

При зверненні Постачальника із позовною заявою про стягнення із Покупця заборгованості за цим Договором, сума заборгованості Покупця перед Постачальником, визначається таким чином: СЗ = (К2/К1) х СПП, де СЗ - сума заборгованості (основного боргу) Покупця перед Постачальником, СПП - сума всіх прострочених Покупцем платежів, К2 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату складання позовної заяви Постачальником про стягнення із Покупця заборгованості за цим Договором, К1 - курс гривні до долару США, встановлений НБУ на дату укладення Договору. Якщо на якусь дату Національним банком України не встановлений офіційний курс гривні до долару США, то сторони беруть офіційний курс гривні до долару США встановлений НБУ у найближчий до такої дати попередній день.

Якщо на якусь дату показник К2 (офіційний курс гривні до долару США) буде меншим від курсу купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному ринку, встановлений ЗАО "Перший Український Міжнародний Банк" на цю ж дату, то сторони для показника К2 замість офіційного курсу гривні до долару США використовують курсу купівлі долару США за гривні на міжбанківському валютному, ринку, встановлений ЗАО "Перший Український Міжнародний Банк" на цю ж дату.

Частина 2 ст. 524 ЦК України передбачає, що сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

У розумінні ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Таким чином у специфікаціях до договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 та №ТК170511/3 від 17.05.2011, сторони дійшли згоди про те, що зобов'язання за даним договором має бути виконане у гривні з урахуванням курсу долара США на час укладення договору та на день фактичної оплати товару, що відповідає вимогам Цивільного кодексу України, а його умови визначені на розсуд сторін і погодженні ними, що вказує на принцип свободи договору.

Фактично за такою умовою договору сторони визначили особливості формування ціни договору. Так, покупець взяв на себе обов'язок здійснювати оплату вартості товару виходячи з вартості товару на момент підписання договору з урахуванням курсу долару США на день такої оплати.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач не виконав взятого на себе за договором зобов'язання в повному обсязі у встановлений строк. Факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем щодо оплати вартості товару доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Таким чином, заборгованість (індексація ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці) згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 та №ТК170511/3 від 17.05.2011 становить 35573,56 грн.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 694 ЦК України передбачено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Згідно п. 2.3. договору вартість договору складається із суми всіх специфікацій, в яку включається ціна товару та проценти за користування товарним кредитом.

Згідно ч.1 ст. 202 ГК України, ст. 599 ЦК України зобов'язання, зокрема, припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вище зазначене, у ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" виникло право вимоги щодо нарахування заборгованості (індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, 3%-річних, інфляційних витрат та штрафу згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011 та №ТК170511/3 від 17.05.2011 за період існування боргу.

У відповідності до ч. 1 статті 510 Цивільного кодексу України визначено, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Пунктом 1 ч. 1 статті 512 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги є правочином (договором), на підставі якого старий кредитор передає свої права новому кредитору, а новий кредитор приймає ці права і зобов'язується або не зобов'язується їх оплатити.

Згідно ч. 1 статті 513 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Приписами статті 514 Цивільного кодексу України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий к редитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням. (стаття 515 Цивільного кодексу України).

01.04.2014 року між ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" та ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" було укладено Угоду №01-04/14-1 та №01-04/14-2 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України). Розділом 1 даної Угоди, встановлено, що Первісний кредитор (ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ") відступає Новому кредитору (ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"") право вимоги виконання Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4, зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості, індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці, 3%-річних, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, штрафу, набутих ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" на підставі договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011 та №ТК170511/3 від 17.05.2011, у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням ФОП ОСОБА_4 грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011 та №ТК170511/3 від 17.05.2011.

Відповідно до умов Угод, Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі індексації ціни товару, дооцінки вартості товару, курсової різниці, 3%-річних, пені, відсотків за користування чужими грошовими коштами, штрафу, за період існування прострочення виконання Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011 та №ТК170511/3 від 17.05.2011 (пункт 1.2. Угоди).

На виконання умов даної Угоди (п. 4.1.), ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" було передано Позивачу перелік документів, що підтверджують права вимоги виконання ФОП ОСОБА_4 обумовленого зобов'язання.

У відповідності до пункту 4.3. Угоди, ТОВ "КОРПОРАЦІЯ АГРОСИНТЕЗ" повідомленням від 01.04.2014 року про зміну кредитора у зобов'язані, належним чином повідомило ФОП ОСОБА_4 про зазначені вище обставини.

Отож, враховуючи те, що заборгованість на сьогодні не погашена, Позивачу передано вищезазначені вимоги у відповідності до норм чинного законодавства України та із дотриманням положень статті 514 ЦК України, Позивач є належним та законним кредитором Відповідача-2.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Угодою №01-04/14-1 та №01-04/14-2 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України), 07.04.2014 між ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС"" (кредитор за договором) та ТОВ "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" (поручитель за договром) було укладено Договір поруки №07-04-2014-29, за умовами якого Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 щодо виконання грошового зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості у зв'язку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобов'язання згідно договору поставки та Угоди, передбаченою ст. 2 цього Договору (надалі іменується "основний договір") - пункт 1.1. Договору.

Відповідно до п. 2.1. Договору поруки, під основним договором в цьому Договорі розуміють Угоду №01-04/14-1 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 01.04.2014, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/3 від 17.05.2011, та Угоду №01-04/14-2 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 01.04.2014, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011.

У розділах 3 та 4 Договору поруки Поручителем та кредитором погоджено обсяг відповідальності Поручителя та розмір поруки.

Відповідно до пункт 3.1. відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру заборгованості у сумі 1000,00 грн.

Пункт 4.1. зазначено, що у разі порушення (невиконання чи неналежного виконання) Боржником обов'язку за основною угодою, Кредитор вправі звернутися із вимогою про виконання як до Боржника, так і до Поручителя, які несуть солідарну відповідальність перед Кредитором.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до змісту ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Позивач додатково звернувся до Відповідача-1 із вимогою вих. №05-29/14 від 05 травня 2014 року, котра була одержана Відповідачем-1 08.05 2014, проте до сьогодні не виконана.

Враховуючи те, що ні відповідач-2 в повному обсязі, ні відповідач-1, не сплатили заборгованість, що виникла за Угодою №01-04/14-1 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 01.05.2014, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/3 від 17.05.2011, та Угоду №01-04/14-2 про заміну кредитора у зобов'язані (відступлення права вимоги в порядку ст. ст. 512-519 ЦК України) від 01.04.2014 року, укладену згідно договору поставки на умовах товарного кредиту №ТК170511/2 від 17.05.2011.

Крім того, позивач просв покласти солідарно на відповідачів витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката в розмірі 3 000,00 грн.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Виходячи з викладеного, відшкодування витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката з надання правової допомоги можливе при сукупності наступних підстав: послуги повинні надаватись адвокатом (адвокатським бюро, колегією, фірмою, конторою чи іншими адвокатськими об'єднаннями); реальної оплати таких послуг до прийняття рішення у справі та підтвердження цієї оплати відповідними фінансовими документами.

Так, відповідно до договору №02-29/06-14 про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 02.06.2014, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" (замовник за договором) та адвокатом Грищенком О.М. (виконавець за договором), відповідно до п.1.1 якого, за цим договором виконавець зобов'язується надати замовнику правову допомогу щодо аналізу правовідносин замовника між замовником та ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "ТРЕЙДСЕРВІСГРУП".

Надання вказаних послуг підтверджується наявним в матеріалах справи Актом здачі-приймання виконаних робіт щодо надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 01.09.2014, згідно якого (п. 2) загальна вартість послуг склала 3000,00 грн.

На виконання умов договору, платіжним дорученням платіжним дорученням від №650 від 19.09.2014, оригінал якого наявний в матеріалах справи, ТОВ "Компанія "НІКО-ТАЙС" перерахувала на рахунок адвоката Грищенко О.М. кошти у сумі 3000, 00 грн. в якості оплати за послуги згідно договору №02-29/06-14 від 02.06.2014.

У матеріалах справи міститься копія посвідчення адвоката, виданого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3888 та довіреність б/н від 25.03.2013 року, видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС" на представництво його інтересів Грищенком Олександром Миколайовичем.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи Грищенко Олександр Миколайович брав участь у судових засіданнях в якості представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "НІКО-ТАЙС".

Таким чином, з огляду на те, що позивачем підтверджено правовий статус адвоката, якому здійснено оплату, наявність доказів фактичного перерахування йому коштів на підставі договору, господарський суд першої інстанції дійшов вірного висновку про кваліфікацію зазначених витрат позивача в якості витрат на оплату послуг адвоката в розумінні ст. 44 Господарського процесуального кодексу України.

Визначаючи роль адвоката Грищенко О.М. у всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи № 911/4107/14, суд першої інстанції вірно вважає заявлену суму витрат на послуги адвоката в розмірі 3000, 00 грн. співрозмірною з ціною позову, обґрунтованою та правомірною.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправильних дій Товариства з обмеженою відповідальністю "ПК ТРЕЙДСЕРВІСГРУП" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, судові витрати (судовий збір та витрати на оплату послуг адвоката) відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються солідарно на відповідача-1 та відповідача-2.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 04.12.2014 року у справі №911/4107/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 911/4107/14 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

С.А. Пашкіна