КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа№ 910/1866/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Ропій Л.М.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Співак Н.М. - за належним чином оформленою довіреністю;

від відповідача: Косач Г.А. - за належним чином оформленою довіреністю,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок"

на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2016р.

у справі № 910/1866/16 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок"

до відповідача Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхові гарантії"

про зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційний центр "Крок" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Страхові гарантії" про зобов'язання здійснити правову кваліфікацію подій по договору добровільного страхування наземного транспорту № 000774/01/14-ДП та договору страхування наземного транспорту № 000775/01/14-ДП, про які було заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційний центр "Крок" 29.07.2015р., визнати подію в якості страхової та скласти страховий акт.

В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що відповідач відмовився здійснити таку правову кваліфікацію страхової події і акт не склав.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог позивача заперечував та просив господарський суд у задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність повної і достовірної інформації щодо події, вказаної позивачем у заяві про настання страхового випадку.

Рішенням господарського суду міста Києва від 31.03.2016р. у справі № 910/1866/16 у задоволенні позову відмовлено з мотивів недоведеності обставин з приводу того, що автомобілями, які були застраховані на підставі договорів від 29.07.2014р. № 000774/01/14-ДП та № 000775/01/14-ДП, незаконно заволоділи невідомі особи.

Не погодившись із висновком суду першої інстанції, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою і просив рішення суду першої інстанції, як незаконне, скасувати, а за наслідками перегляду справи прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваного рішення, скаржником зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а також невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 24.05.2016р., сформовано для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок" колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Ропій Л.М., Руденко М.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 22.06.2016р.

21.06.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник просив суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016р., сформовано для розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок" колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Ропій Л.М.,Смірнова Л.Г.

У судовому засіданні 22.06.2016р. представник відповідача проти доводів апеляційного оскарження заперечував, просив залишити рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник позивача мотиви апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, а оскаржуване рішення скасувати.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 29.07.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційний центр "Крок" (позивачем, страхувальником) та Приватним акціонерним товариством " Страхова компанія "Страхові гарантії" (відповідачем, страховиком) були укладені договори добровільного страхування наземного транспорту № 000774/01/14-ДП та № 000775/01/14-ДП.

Об'єктом страхування за договором № 000774/01/14-ДП від 29.07.2014р. визначені майнові права страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами та додатковим обладнанням, зазначеними у додатку № 2 до договору, а саме:

- Daewoo Lanos, легковий седан - В, державний реєстраційний номер АЕ 6626ВО, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0324323;

- Daewoo Lanos, легковий седан - В, державний реєстраційний номер АЕ4381АХ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0324319;

- Daewoo Lanos, легковий седан - В, державний реєстраційний номер АЕ1401ВЕ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0324451;

- Daewoo Lanos, легковий седан - В, державний реєстраційний номер АЕ3963АТ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0325454;

- Daewoo Lanos, легковий седан - В, державний реєстраційний номер АЕ6626СТ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0325640.

Об'єктом страхування за договором № 000775/01/14-ДП від 29.07.2014р. визначені майнові права страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортними засобами та додатковим обладнанням, зазначеними у додатку № 2 до договору, а саме:

- ЗАЗ - Daewoo Lanos, хетчбек - В, державний реєстраційний номер АЕ1586НІ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0327108;

- ЗАЗ - Daewoo Lanos, хетчбек - В, державний реєстраційний номер АЕ1596НІ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0327059;

- ЗАЗ - Daewoo Lanos, хетчбек - В, державний реєстраційний номер АЕ0415НІ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0327039;

- ЗАЗ - Daewoo Lanos, хетчбек - В, державний реєстраційний номер АЕ1506НІ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0327104;

- ЗАЗ - Daewoo Lanos, хетчбек - В, державний реєстраційний номер АЕ1594НІ, 2013 року випуску, білого кольору, номер шасі ( кузов, рама ) Y6DTF69Y0D0327043.

Відповідно до п. 7.2 вказаних договорів до страхових ризиків відноситься, зокрема незаконне заволодіння транспортними засобами та додатковим обладнанням.

Як стверджував позивач, 27.07.2015р. ним було виявлено, що невідомі особи незаконно заволоділи транспортними засобами, які були застраховані на підставі договорів від 29.07.2014р. № 000774/01/14-ДП та № 000775/01/14-ДП.

У цей день, 27.07.2015р., позивач звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення, на підставі якої було відкрите кримінальне провадження, і яке було внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000739, а 29.07.2015р. - до відповідача із заявами про настання страхового випадку та виплати страхового відшкодування.

Натомість, як зазначав позивач, відповідач неправомірно відмовив останньому у тій правовій кваліфікації, про яку заявляв позивач, і відмовився складати страховий акт.

За змістом частини 1 статті 979 ЦК України за договором страхування у разі настання певної події (страхового випадку) страховик зобов'язується виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначені у договорі грошову суму (страхову виплату).

Згідно зі ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Перелік основних способів захисту цивільних прав та інтересів визначається ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, а також ст. 20 Господарського кодексу України

За змістом положень вказаних норм суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права і охоронювані законом інтереси, які порушені або оспорюються.

Розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Звертаючись до господарського суду, позивач повинен вказати у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто самостійно визначити, яке його право, на його суб'єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.

Натомість, вирішуючи спір, судам належить з'ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві.

Виходячи із змісту ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного суб'єктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Отже, способом захисту визначених законом прав страхувальника у разі відмови від здійснення страхової виплати, або ненадання відповіді у встановлений строк, є звернення з позовом до господарського суду про присудження.

Поряд з цим, закон не наділяє страхувальника правом зобов'язувати страховика погодитися з вказаними у заяві про настання страхового випадку обставинами, здійснити правову кваліфікацію цих обставин, або складати страховий акт, засновуючись лише на доводах страхувальника.

Невірно обраний спосіб захисту визначених законом прав є окремою підставою для відмови у позові.

Відповідно до п. 3 Листа Вищого господарського суду України № 01-8/2229 від 25.11.2005р. "Про деякі питання практики застосування норм законодавства, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у I півріччі 2005 року", дійшовши висновку, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові.

Правова позиція Верховного Суду України з цього приводу викладена в його постановах від 13.07.2004р. зі справи № 10/732 та від 14.12.2004р. зі справи № 6/11.

Колегія суддів, переглядаючи справу у повному обсязі, не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Враховуючи, що позивач обрав невірних спосіб захисту для відновлення своїх порушених прав, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції і задоволення апеляційної скарги позивача.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційний центр "Крок" на рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2016р. у справі № 910/1866/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 31.03.2016р. у справі № 910/1866/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/1866/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.М. Ропій