ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.07.16 Справа № 904/4466/16

За позовом публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі Регіональної філії "ОСОБА_1 залізниця", м. Дніпро

до приватного акціонерного товариства "ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ", м. Кривий Ріг

про стягнення 15 012, 72 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 27.04.2016

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» (надалі Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (надалі Відповідач) про стягнення 15 012,72 грн. плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що в грудні 2015 року залізницею на адресу одержувача ПрАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» були прийняті до перевезення порожні вагони. Проте вони були затримані на шляху прямування через зайнятість колій на станції призначення ОСОБА_1 з вини Відповідача, в звязку з несвоєчасним забиранням вантажу Відповідачем на свою підїзну колію. На підтвердження фактів затримки вагонів на коліях станції призначення з вини Відповідача Позивач надав акти загальної форму ГУ-23, наказ №788 від 12.12.2015 про затримку вагонів, повідомлення про затримку вагонів №309 від 12.12.2015

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.06.2016 порушено провадження по справі позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 16.06.2016 розгляд справи був відкладений на 04.07.2016, в судовому засіданні 04.07.2016 оголошувалась перерва до 13.07.2016, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач в судове засідання, призначене на 13.07.2016 зявися, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав письмові пояснення по справі.

Відповідач в судове засідання, призначене на 13.07.2016 не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (представник Відповідача ОСОБА_3 (довіреність №143/81 від 05.05.2016) був присутній в попередньому судовому засіданні 04.07.2016, що підтверджується протоколом судового засідання від 04.07.2016 по справі №904/4466/16). 30.06.2016 Відповідач надав відзив вих. №226/81 від 23.06.2016 на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на те, що Позивачем не надано доказів зайнятості колій ст. Терни, передбачених п.6 Договору про експлуатацію, також Позивачем не доведено факт зайнятості колій на ст. Терни з вини Відповідача. Акти загальної форми, які додані Позивачем до позовної заяви, враховуючи кількість вагонів та періоди їх затримки, не доводять, що усі колії станції ОСОБА_1 у зазначені періоди були зайняті.

Окрім відзиву на позовну заяву, 30.06.2016 Відповідач надав клопотання вих. №234/81 від 29.06.2016, в якому просить суд зупинити провадження у справі №904/4466/16 до внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення діяльності державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця".

13.07.2016 від Відповідача факсимільним зв'язком надійшло клопотання вих. №264/81 від 13.07.2016 про відкладення розгляду справи в зв'язку з хворобою повноважного представника Відповідача.

Представник Позивача заперечив проти задоволення клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи, заслухавши представника Позивача, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання Відповідача, виходячи з такого.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу підприємства, установи, організації, іншої юридиної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин, повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-пятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-35 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також беручи до уваги наявність у Відповідача достатнього часу для обґрунтування своєї правової позиції щодо заявлених вимог та надання відповідних доказів, а також з огляду на те, що Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження обставин, викладених у клопотанні (хвороба представника Відповідача), неможливості заміни представника на іншого і неможливості розгляду справи без участі представника Відповідача, суд дійшов висновку, що клопотання Відповідача про відкладення розгляду справи є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

В судовому засіданні 13.07.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №200 від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» на базі державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізуються шляхом злиття», 21.10.2015 проведено державну реєстрацію ПАТ «Українська залізниця» (). ПАТ «Українська залізниця» розпочала свою фінансово-господарську діяльність з 01.12.2015. Згідно зі ст.2 Закону України «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» та ч.2 загальних положень Статуту ПАТ «Українська залізниця», усі права та обовязки ДП «ОСОБА_1 залізниця переходять до правонаступника ПАТ «Українська залізниця».

21.09.2012 державне підприємство "ОСОБА_1 залізниця" (Залізниця) та публічне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", найменування якого було змінено на приватне акціонерне товариство "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", уклали договір про експлуатацію залізничної підїзної колії публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", яка при залізниці №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч, за умовами п. 1 якого, згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів і на умовах цього договору експлуатується підїзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій ОСОБА_1 та Рядова ОСОБА_1 залізниці стрілками №№2, 4, 6 до колій №6 та №8 станції ОСОБА_1, стрілкою №8 до колії №6 станції Рядова.

Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Межею підїзної колії є знак "Межа підїзної колії", які встановлено: по станції ОСОБА_1 біля маневрового світлофору М-10, розташованого на відстані 61,5 м від вістряка стрілки №2 станції ОСОБА_1, маневрового світлофору М08, розташованого на відстані 86,2 м від граничного стовпчика стрілки №4 станції ОСОБА_1, маневрового світлофору М06, розташованого на відстані 147,2 м від граничного стовпчика стрілки №6 станції ОСОБА_1; по станції Рядова: біля вхідного світлофору ЧК, розташованого на відстані 500м від вістряка стрілки №8 станції Рядова.

Положення п. 20 вказаного Договору передбачено, що останній укладається терміном на пять років з 29.10.2012 до 28.10.2017.

Відповідно до п. 4 Договору рух поїздів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції по сигналізації на залізницях України та Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під'їзній колії Власника.

Згідно п. 11 Договору час перебування вагонів на підїзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці.

Пунктом 15 Договору сторони узгодили, що власник колії сплачує залізниці плату, зокрема: за користування вагонами згідно з Правилами перевезень вантажів; за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання, яка сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) згідно з Правилами зберігання вантажів.

За залізничною накладною №40405789 Залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та вагони з вантажем "глина бентонітова".

Згідно наказу №788 від 12.12.2015 об 22:51 год. затримані вагони на станції Красний Шахтар ОСОБА_1 залізниці через неможливість приймання їх станцією ОСОБА_1 залізниці з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", а також в звязку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу.

Так, згідно вказаного наказу затримці підлягали вагони №№ голова 66677931 хвіст 56236359 у кількості 50 вагонів, індекс поїзда 4005-52-4573 з вантажем на своїх осях, що перевозились у поїзді №2140.

Судом встановлено, що за наведеним фактом станцією затримки вагонів Красний Шахтар ОСОБА_1 залізниці складений акт на затримку вагонів №31 від 12.12.2015, що прибули поїздом №2140 12.12.2015 о 16:50 год. на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат". Акт на затримку вагонів складений через неприйняття їх вантажовласником з причини скупчення вагонів на станції ОСОБА_1 залізниці у зв'язку з несвоєчасним вивільненням колій від вантажу.

Крім того, на підставі наведених обставин, складений акт загальної форми ГУ-23 №31 від 12.12.2015.

Повідомлення про затримку вагонів №309 отримане Відповідачем 12.12.2015 о 23:20 год.

При цьому на станції ОСОБА_1 залізниці складені акти загальної форми ГУ-23 за весь час затримки вагонів на станції підходу Красний Шахтар до станції призначення по наказу №788 за період з 22:51 год. 12.12.2015 по 14:15 год. 15.12.2015: №№5061, 5063, 5064, 5065, 5067, 5071, 5072, 5074, 5077, 5078, 5082, 5083, 5084, 5089, 5090, 5091, 5100, 5102, 5106, 5107.

Положеннями абзацу 1 ст. 42 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня.

Залізниця своєчасно повідомила Відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію Відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми про віднесення на відповідальність вантажовласника, що підтверджується відповідними записами-повідомленнями відображеними у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції ОСОБА_1 залізниці.

Так, враховуючи обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станції Красний Шахтар Позивачем розраховано плату за користування вагонами у загальній сумі 14 304,00 грн., яка включена до Відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46 №№16129487, 17129488, 17129515, 17129516, які підписані представником відповідача із застереженням про готовність прийняти вагони на підїзну колію.

Крім того, Позивачем нараховано збір за зберігання вантажів у загальній сумі 708,72грн. за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №22129069, яка з боку Відповідача також підписана із аналогічним застереженням.

За приписами ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями ч. 2 ст. 908 та ст. 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно ст. 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Положеннями 46 Статуту залізниць України передбачено, що одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Статтею 119 Статуту залізниць України визначено, що за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Згідно п. 8 Правил зберігання вантажів збір та пп. 2.1. п. 2 Тарифного керівництва № 1 за зберігання вантажів у вагонах у разі затримки їх з вини одержувача, після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо); збір за зберігання власного (орендованого) рухомого складу на своїх осях (одиниці) справляється в розмірі 5, 90 грн. за добу. У всіх випадках неповна доба округляється до повної.

Відповідно до п. 6.4. Правил реєстрації та експлуатації власних вантажних вагонів порожні власні вагони перевозяться за перевізними документами, в яких у графі "найменування вантажу" вказується: "Власник вагона (найменування власника). Направляється до пункту навантаження (у ремонт тощо)". Порядок та розмір нарахування плати за перевезення власних приватних порожніх вагонів встановлений у пункті 17 розділі 1 Тарифного керівництва № 1. Отже, порожні приватні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус "вантажу", які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній, а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці чи на станціях підходу, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення.

Згідно п. п. 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (п. п. 9, 10 Правил).

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113, облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, ОСОБА_3 про затримку вагонів форми ГУ-23а, ОСОБА_3 загальної форми ГУ-23.

Згідно п. 12 вказаних Правил, загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година. Причини, які є підставою для нарахування плати за користування вагонами в разі затримки їх на підходах до припортових станцій призначення, зазначаються в актах про затримку вагонів.

Судом встановлено, що станцією затримки Красний Шахтар та станцією призначення ОСОБА_1 залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23а, ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції підходу за наказом №788 від 12.12.2015, відповідно до Тарифного керівництва № 1 (затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 26.03.2009 № 317, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.04.2009 за №340/16356) розрахована плата за користування спірними вагонами за Відомостями форми ГУ-46 №№16129487, 17129488, 17129515, 17129516, у загальній сумі 14 304,00 грн. та збір за зберігання вантажу за накопичувальною карткою форми ФДУ-92 №22129069 у загальному розмірі 708,72 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що затримка вагонів на станції підходу до станції призначення відбулась через неможливість приймання їх станцією призначення з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат", у звязку з неприйняттям вагонів вантажовласником ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу та відповідно про правомірність нарахування Відповідачу плати за користування вагонами і збору за зберігання вантажу.

Відповідно до п. 3 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року № 334, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, акти загальної форми складаються (окрім іншого), як у випадку затримки вагонів на станції призначення в очікуванні подачі під вивантаження (перевантаження) з причин, що залежать від одержувача, власника залізничної підїзної колії, порту, підприємства, так і в інших випадках для засвідчення обставин, що виникли в процесі перевезення вантажу і можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, якщо при цьому не потрібне складання комерційного акта.

При цьому, акт загальної форми підписується особами, які беруть участь у засвідченні обставин, що стали підставою для складання акта, але не менше як двома особами.

Положеннями п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Отже, суд дійшов висновку про те, що надані Позивачем акти загальної форми ГУ-23 відповідають формі та змісту Правил користування вагонами і контейнерами та містять підписи відповідних осіб.

Крім того, суд зазначає, що акт загальної форми, складений представником станції не є єдиним доказом для нарахування плати за затримку вагонів.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі № 904/5778/13.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає необґрунтованими виходячи з такого.

Взаємовідносини залізниці з Відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються договором №ПР/М-12-2/14-1438 НЮдч «Про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо - збагачувальний комбінат», яка примикає до станцій ОСОБА_1, Рядова ОСОБА_1 залізниці».

Відповідно до п.6 цього договору «Вагони, що прибули на станцію ОСОБА_1 для ПАТ «Північний ГЗК» подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 13 станції ОСОБА_1, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.

При цьому, зайнятість приймально - відправних колій по станції ОСОБА_1, згідно технологічного процесу роботи станції планує поїзний диспетчер дирекції, з урахуванням підводу під навантаження вагонів, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених

маршрутів з Північного ГЗК. обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій на станції.

Такі вимоги підтверджені п.16.4 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.12.1996 №411 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854, де чітко вказано: «Черговий по станції зобов'язаний забезпечити наявність вільних колій для своєчасного приймання поїздів». До того ж, в п. 14.2.1 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України ЦД-0058, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв'язку від 31.08.2005 №507 зазначено: «Приймання поїздів на станцію має проводитись на вільні колії». (Тобто на станції не можливо щоб всі колії постійно були зайняті вагонами, обов'язково повинні бути вільні колії.)

Наказ про затримку вагонів №380 від 24.08.2015 на ст. Кривий Ріг Західний було видано через зайнятість колій ст. Терни:

- вагонами, які виставлялися з під'їзної колії, оброблялися в комерційному та технічному відношенні для подальшого відправлення за призначенням;

- вагонами, які прибували на ст.Терни. оброблялися в комерційному, технічному відношенні для відправлення на під'їзну колію (тобто своєчасно забиралися комбінатом на під'їзну колію);

- вагонами, які своєчасно не забиралися на під'їзну колію ПАТ «Північний ГЗК», про що відповідно станцією ОСОБА_1 складалися акти загальної форми.

Визначення можливості або неможливості доставити на станцію призначення затриманих вагонів відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (див. пояснення поїзних диспетчерів). Даний висновок збігається з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною в Листі від 12.06.2014р. № 0701-11/96/715/14 (колія додається), що кореспондується з постановами ВГСУ по справах №№ 904/5778/13, 904/5819/13, 904/6846/13, 904/3583/14.

Визначаючи правову позицію щодо зайнятості колій на станції призначення з причин, які залежать від вантажоодержувача, через які залізниця не мала можливості доставити вагони на станцію призначення та затримала їх на підходах, Вищий господарський суд України у вищезгаданому Листі зазначає, що у відповідних питаннях господарським судам слід керуватися п.8 Правил користування вагонами та контейнерами, за яким у разі затримки вагонів на станції призначення з причин, що залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми ГУ-23, який підписується представниками станції і вантажовласника.

Залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під'їзну колію. Дані факти засвідчено в складених на станції призначення ОСОБА_1 актах загальної форми ф.ГУ-23 №№ 5061, 5063-5065, 5067, 5071, 5072, 5074, 5077, 5078, 5082-5084, 5089-5091, 5100, 5102, 5106, 5107, які відповідальними працівниками Відповідача підписано без заперечень.

Позивач у відповідності до п.5 Договору своєчасно повідомив Відповідача про готовність залізниці передати на під'їзну колію відповідача вагони, щодо яких станцією ОСОБА_1 складено акти загальної форми №№ 5061, 5063-5065, 5067, 5071, 5072, 5074, 5077, 5078, 5082-5084, 5089-5091, 5100, 5102, 5106, 5107. Відповідні записи-повідомлення відображено в Книгах повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження ф. ГУ-2.

За весь час затримки спірних вагонів з вини Відповідача, підтвердженої актами ф. ГУ-23, залізницею було розраховано плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Згідно ч.1 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини у порушенні зобов'язання доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до Листа ВГСУ від 12.06.2014 №0701-11/96/715/14 вантажоодержувач повинен надавати суду документально підтверджені відомості про те, з яких причин готові до передавання на під'їзну колію і оброблені порожні власні вагони на його адресу простоювали на станції призначення більше нормативного часу і не забиралися на під'їзну колію.

Відповідач не надав жодного документального доказу в обґрунтування відсутності вини в затримці вагонів та викладеного у відомостях ф. ГУ-46 та накопичувальній картці заперечення, яке не підпадає під жоден з випадків звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами, передбачених п.16 Правил користування вагонами та контейнерами. Письмові заперечення представників Відповідача, викладені ними при підписанні відомостей плати та накопичувальної картки, не свідчать, самі по собі, без підтвердження належними та допустимими доказами викладених в цих запереченнях обставин, про недоведеність позивачем позовних вимог.

Викладеним спростовується твердження Відповідача про його готовність прийняти спірні вагони на свою під'їзну колію та відсутність його вини у їх затримці.

Щодо клопотання Відповідача про витребування від Залізниці графіків виконаного руху поїздів, положення зайнятості колій, суд приймаючи рішення про відмову в задоволенні заявленого клопотання, виходячи з такого.

Основою організації руху поїздів є графік руху, в якому фіксується динаміка руху поїздів у просторі та часі. Графік виконаного руху поїздів складається відповідними спеціалістами залізниці згідно вимог Інструкції з ведення графіка виконаного руху поїздів на залізницях і дирекціях залізничних перевезень ЦД-0076, затвердженої наказом від 17.12.2008 № 544-Ц.

Графік руху поїздів є нормативно-технологічним документом, що регламентує роботу усіх підрозділів залізничного транспорту з організації руху поїздів. Він ведеться поїзним диспетчером дирекції, який обслуговує певну дільницю, з відображенням на одному аркуші графіка всіх станцій дільниці.

Графік руху поїздів забезпечує: задоволення потреб у перевезенні пасажирів і вантажів; безпеку руху поїздів; найефективніше використання пропускної та провізної спроможності ділянок та переробної спроможності станцій; раціональне використання рухомого складу; дотримання встановленої тривалості безперервної роботи локомотивних бригад; можливість виконання робіт з поточного утримання та ремонту колії, споруд, пристроїв СЦБ, зв'язку й електропостачання.

Графік руху відображає: номери поїздів і локомотивів, одиниць спеціального самохідного рухомого складу, прізвища машиністів та час їх явки на роботу, масу і умовну довжину поїздів, що вимагають особливих умов пропускання; час відправлення, прибуття і проходження поїздів по станціях дільниці; відмітки про графікове відправлення і проходження пасажирських, приміських і вантажних поїздів; зайняття і кількість стаціонарних пристроїв для закріплення вагонів, залишених більш, ніж на 1 годину; інформацію про режимні об'єкти та інше.

При цьому, в графіку не відображаються номери вагонів та актів загальної форми, через що він не може слугувати належним доказом по справі.

Згідно наказу ДП «ОСОБА_1 залізниця» від 17.12.1999 № 99-К графіки руху поїздів, графіки виконаного руху поїздів входять до переліку відомостей, що мають гриф «конфіденційно», через що надати їх для ознайомлення, копіювання Залізниця не може. Крім того, працівники Відповідача не є спеціалістами у веденні графіків руху на залізниці.

Складання положення зайнятості колій, обов'язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями вагонів при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Визначеної Договором домовленості між залізницею та Відповідачем про займання всіх або певних колій також не існує.

Визначення наявності або відсутності технічної можливості у залізниці доставити спірні вагони, затримані на підходах, відноситься до технології роботи залізниці, для чого необхідні спеціальні знання диспетчера з руху поїздів (Лист ВГСУ від 12.06.2014 № 0701-11/96/715/14).

Суд також відмовив в задоволенні клопотання Відповідача про зупининення провадження у справі №904/4466/16 до внесення в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про припинення діяльності державного підприємства "ОСОБА_1 залізниця", з огляду на викладене нижче.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 №200 було утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». Додатком 1 до названої Постанови КМУ затверджено перелік підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця». До нього, зокрема, увійшло Державне підприємство «ОСОБА_1 залізниця ().

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 «Питання публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» було затверджено Статут ПАТ «Укрзалізниця». Відповідно до п.2 Статуту Товариство утворено як Публічне акціонерне товариство, 100 відсотків акцій якого закріплюються в державній власності, на базі Укрзалізниці, а також підприємств, установ та організацій залізничного транспорту загального користування, які реорганізовано шляхом злиття, згідно з додатком 1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 25 червня 2014 року № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі підприємства залізничного транспорту). Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту. Пунктом 12 Статуту закріплено, що Товариство є юридичною особою з дня державної реєстрації.

Відповідно до п.6 ст.2 Закону України від 23.02.2012 № 4442-УІ «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» Товариство є правонаступником усіх прав і обов'язків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

21.10.2015 відповідно до чинного законодавства відбулася державна реєстрація Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (код ЄРДПОУ 40075815). До даних про юридичних осіб, правонаступником яких є зареєстрована юридична особа, увійшло й Державне підприємство «ОСОБА_1 залізниця». Регіональна філія «ОСОБА_1 залізниця» () значиться як відокремлений підрозділ юридичної особи - ПАТ «Укрзалізниця».

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об'єднання, професійної спілки, її організації або об'єднання, політичної партії, організації роботодавців, об'єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу -підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом;

Згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відповідно до п.1 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Виходячи з положень п.2 ст.108 ЦК України, у разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов'язки попередньої юридичної особи.

Згідно п.10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України № 02-5/334 від 12.09.1996 (з відповідними змінами) у разі злиття, поділу, приєднання підприємств момент переходу майна та відповідних прав і обов'язків до нових підприємств визначається, якщо інше не передбачене законом чи постановою про реорганізацію, днем підписання передаточного або розподільного акта чи балансу, і тому може не співпадати у часі з моментом здійснення реорганізації підприємства, тобто виключення його з державного реєстру.

18.08.2015 Міністерством інфраструктури України відповідно до ст.107 ЦКУ було затверджено Передавальний акт ДП «ОСОБА_1 залізниця» від 03.08.2015, відповідно до якого правонаступництво щодо всього майна, усіх прав та обов'язків ДП «ОСОБА_1 залізниця» після його реорганізації шляхом злиття переходить до ПАТ «Укрзалізниця».

01.12.2015 відповідно до ст. 107 ЦКУ було складено заключний передавальний акт про те, що одна сторона - ДП «ОСОБА_1 залізниця» - передала, друга сторона - ПАТ «Укрзалізниця» - прийняла майно станом на 30.11.2015, правонаступництво щодо якого, у т.ч. усіх прав та обов'язків, переходить до ПАТ «Укрзалізниця».

Згідно витягу з протоколу №1 засідання ПАТ «Укрзалізниця» від 21.10.2015 датою початку фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укрзалізниця» було визначено 01.12.2015.

Згідно п.2.1 Положення про регіональну філію «ОСОБА_1 залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» - Філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені Товариства та в його інтересах, здійснює делеговані Товариством функції у визначеному регіоні транспортної мережі, відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. Межі Філії затверджуються рішенням правління Товариства.

Таким чином, Публічне акціонерне товариство «Укрзалізниця» стало правонаступником Державного підприємства ОСОБА_1 залізниця» в особі Регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця».

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню в Відповідача на користь Позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, ) на користь публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5а, ) в особі регіональної філії «ОСОБА_1 залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпро, пр. Д.Яворницького, 108, ) 14 304,00 грн. - плати за користування вагонами, 708,72 - збору за зберігання вантажу, 1 378, 00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 18.07.2016.

Суддя ОСОБА_4