УХВАЛА

11.07.2016№ 910/10701/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/10701/16

за позовом International Paper-Kwidzyn Sp. Z o.o. (Інтернешнл Пейпер Квідзин Сп. з.о.о.), м. Квідзин, Польща,

до Державної служби інтелектуальної власності України, м. Київ, та

приватного акціонерного товариства «Індустріальні та дистрибуційні системи», м. Київ,

про дострокове часткове припинення дії свідоцтв України №24038 та №24039 на торговельні марки,

за участю представників:

позивача - Белошук Е.Т. (довіреність від 27.05.2016 №б/н);

відповідача-1 - Потоцького М.Ю. (довіреність 21.11.2014 №10-8/8565);

відповідача-2 - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

International Paper-Kwidzyn Sp. Z o.o. (Інтернешнл Пейпер Квідзин Сп. з.о.о., далі - Компанія) звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про:

- дострокове часткове припинення дії свідоцтва України №24038 на торговельну марку «ALASKA» щодо усіх товарів 16 класу Міжнародної класифікації товарів та послуг для реєстрації знаків (далі - МКТП), для яких вона зареєстрована;

- дострокове часткове припинення дії свідоцтва України №24039 на торговельну марку «АЛЯСКА» щодо усіх товарів 16 класу МКТП, для яких вона зареєстрована;

- зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України (далі - Служба) внести відповідні зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг, про що здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.06.2016 порушено провадження у справі; розгляд призначено на 11.07.2016; зобов'язано приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» (далі - Товариство) подати суду докази використання торговельних марок за свідоцтвами України №24038 та №24039 для товарів 16 класу МКТП протягом трьох років до дати звернення позивача до суду з цим позовом.

Позивач 06.07.2016 подав суду заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

- заборонити Товариству передавати у будь-який спосіб право власності на торговельні марки згідно з свідоцтвами України №24038 та №24039 або ж відмовлятися від наведених свідоцтв повністю або частково;

- заборонити Службі вносити будь-які зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг щодо власника торговельних марок за свідоцтвами України №24038 і №24039.

Вказану заяву мотивовано тим, що передача Товариством права власності на торговельні марки «ALASKA» та «АЛЯСКА» за свідоцтвами України №24038 та №24039 або ж відмова від цієї реєстрації призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору; неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову у зв'язку із наявністю нових власників торговельних марок або відсутністю будь-якого власника; а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав.

Представник позивача у судовому засіданні 11.07.2016 наголосила на заяві про вжиття заходів до забезпечення позову та просила суд її задовольнити.

Представник Служби не заперечив проти задоволення заяви Компанії про вжиття заходів до забезпечення позову.

Представник Товариства у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Господарський суд міста Києва, розглянувши заяву Компанії, вважає за необхідне задовольнити.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною першою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 7 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що власник свідоцтва може передавати будь-якій особі право власності на знак повністю або відносно частини зазначених у свідоцтві товарів і послуг, на підставі договору. Передача права власності на знак не допускається, якщо вона може стати причиною введення в оману споживача щодо товару і послуги або щодо особи, яка виготовляє товар чи надає послугу.

Відповідно до пункту 2 статті 1114 Цивільного кодексу України факт передання виключних майнових прав інтелектуальної власності, які відповідно до цього Кодексу або іншого закону є чинними після їх державної реєстрації, підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, пунктом 2.2 Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.10.2002 № 10, встановлено, що реєстр містить такі відомості із зазначенням міжнародних цифрових кодів для ідентифікації бібліографічних даних відповідно до стандарту Всесвітньої організації інтелектуальної власності, зокрема, ім'я або повне найменування та адресу власника (власників) свідоцтва.

У процесі ведення реєстру до нього вносяться відомості, зокрема, щодо зміни, пов'язаної зі зміною особи власника (власників) свідоцтва (пункт 2.3 вказаного Положення).

Отже, передача Товариством права власності на торговельні марки «ALASKA» та «АЛЯСКА» за свідоцтвами України №24038 та №24039 або ж відмова від цих свідоцтв призведе до необхідності залучення до участі у справі осіб, прав і інтересів яких стосується вирішення цього спору; неможливості виконання рішення суду у випадку задоволення позову в зв'язку із наявністю нових власників торговельних марок або відсутністю будь-якого власника; а також може зумовити необхідність звернення позивача з іншими позовами для захисту його порушених прав. Вказане свідчить про те, що невжиття заходів забезпечення може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з пунктом 1 статті 18 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" власник свідоцтва в будь-який час може відмовитися від нього повністю або частково на підставі заяви, поданої до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері інтелектуальної власності. Зазначена відмова набирає чинності від дати публікації відомостей про це в офіційному бюлетені Установи.

Статтею 22 Закону встановлено, що ніхто інший, крім колишнього власника свідоцтва, не має права на повторну реєстрацію знака протягом трьох років після припинення дії свідоцтва згідно із пунктами 1 - 3 статті 18 цього Закону.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом:

- заборони Товариству передавати у будь-який спосіб право власності на торговельні марки згідно з свідоцтвами України №24038 та №24039 або ж відмовлятися від наведених свідоцтв повністю або частково;

- заборони Службі вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг щодо власника торговельних марок за свідоцтвами України №24038 і №24039, -

є пов'язаними з предметом спору у справі №910/10701/16 та спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву International Paper-Kwidzyn Sp. Z o.o. (Інтернешнл Пейпер Квідзин Сп. з.о.о.) про вжиття заходів до забезпечення позову у справі №910/10701/16 задовольнити.

2. До прийняття судового рішення по суті даної справи і набрання ним законної сили вжити заходи до забезпечення позову, а саме:

- заборонити приватному акціонерному товариству «Індустріальні та дистрибуційні системи» (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корпус 5, офіс 501; ідентифікаційний код 24364528) передавати у будь-який спосіб право власності на торговельні марки за свідоцтвами України №24038 та №24039 або ж відмовлятися від наведених свідоцтв повністю чи частково;

- заборонити Державній службі інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45; ідентифікаційний код 37552556) вносити зміни до Державного реєстру свідоцтв на знаки для товарів і послуг щодо власника торговельних марок за свідоцтвами України №24038 і №24039.

3. Боржниками за даною ухвалою є:

- приватне акціонерне товариство «Індустріальні та дистрибуційні системи» (04073, м. Київ, просп. Московський, буд. 9, корпус 5, офіс 501; ідентифікаційний код 24364528);

- Державна служба інтелектуальної власності України (03035, м. Київ, вул. Липківського Василя, 45; ідентифікаційний код 37552556).

4. Стягувачем за даною ухвалою є International Paper-Kwidzyn Sp. Z o.o. (Інтернешнл Пейпер Квідзин Сп. з.о.о.) (ul. Lotnicza, nr 1, 82-500, Kwidzyn, Poland; адреса представника Білошук Олени Тарасівни: 01135, м. Київ, вул. В. Чорновола, 25, гр. прим. 227).

5. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 11.07.2016.

6. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає один рік з моменту її винесення, тобто до 11.07.2017.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко