ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 липня 2016 р. Справа № 923/630/16

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А., за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона", м.Херсон

до Комунального підприємства "Дніпровський" виконавчого комітету Херсонської міської ради, м.Херсон

про стягнення коштів.

Описова частина рішення.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 30.06.2016р., якою розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовною заявою про стягнення боргу в сумі 207573,86грн., пені в сумі 102961,27грн., 3167,45грн на відшкодування втрат від інфляції, 846,26грн. у якості 3% річних у відносинах за договором про подачу холодної води та послуги каналізації від 18.08.2008р. № 9170.

Вимоги позивачем обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором, а саме, щодо оплати рахунків, датованих березнем-травнем 2016р.

Заявою від 12.07.2016р. (вх. № 2/2902/16 від 12.07.2016р.) позивач зменшив розмір позовних вимог, просить стягнути 200093,86грн. боргу (пояснив, що решта з 207573,86грн, а саме, 7480грн. сплачена відповідачем після заявлення позову), ті ж 3167,45грн. на відшкодування втрат від інфляції, 804,68грн. у якості 3% річних, 97902,23грн. пені. Цією заявою позивач уточнив, що врахував таку прострочку платежів:

- щодо платежу за березень 2016р. - з 28.03.2016р. по 14.06.2016р.;

- щодо платежу за квітень 2016р. - з 02.05.2016р. по 15.06.2016р.;

- щодо платежу за травень 2016р. з 04.06.2016р. по 15.06.2016р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву визнав позов щодо вимог про стягнення власне боргу, частково визнав вимоги про пеню, навівши контррозрахунки на 6324,41грн., 3414,34грн. та 827,66грн., не проявив відношення щодо вимог про втрати від інфляції та відсотки річних.

Відповідач належно повідомлений судом про час і місце розгляду справи направленням копії ухвали від 30.06.2016р. про відкладення розгляду справи на 12.07.2016р. об 11год. 45хв., про що до справи залучено витяг з поштового реєстру.

Суд не викликав представників сторін у судове засідання, не визнавав їх явку обов'язковою.

Неявка представника відповідача у судове засідання 12.07.2016р. не унеможливлює розгляд цієї справи, тому не є підставою для відкладення розгляду справи за ст.77 ГПК України. Не кваліфікується такою підставою і нереалізація відповідачем права на участь в судовому засіданні за ст.22 ГПК України.

С у д в с т а н о в и в:

Визнання позову відповідачем є його процесуальним правом та підставою для задоволення позовних вимог, якщо суд не встановить, що дії відповідача з визнання позовних вимог не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб: відповідно до ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Суд задовольняє вимоги до відповідача про стягнення 200093,86грн. заборгованості за договором про подачу холодної води та послуги каналізації від 18.08.2008р. № 9170 на підставі названої ч.5 ст.78 ГПК України, не встановивши, щоб визнання відповідачем позову в цій частині суперечило законодавству або порушувало права або охоронювані законом інтереси інших осіб.

Відповідач дійсно має борг перед позивачем у сумі 200093,86грн., не оплативши послуги цією вартістю з числа наданих у березні, квітні, травні 2016р. у відносинах за договором про подачу холодної води та послуги каналізації від 18.08.2008р. № 9170.

Відповідач, відповідно до п.2.2.1 договору, мав оплачувати послуги протягом 5 банківських днів від дня вручення рахунків.

У справі нема доказів сплати відповідачем позивачу заявлених 200093,86грн. у якості боргу за актами-рахунками позивача від 22.03.2016р., 21.04.2016р., 24.05.2016р., позивач стверджує про неотримання цих коштів, відповідач визнав позов про стягнення цих коштів у якості боргу, визнавши тим самим наявність боргу.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має на вимогу кредитора сплатити борг з втратами від інфляції та трьома відсотками річних від суми боргу за весь період прострочки платежу, якщо інший розмір відсотків стосовно певних відносин не передбачено законом або договором.

Відтак, вимоги про стягнення боргу підлягають задоволенню як визнані на підставі ч.5 ст.78 ГПК України, так і на підставі матеріального закону за ст.625 ЦК України.

Судом перевірено наведені позивачем розрахунки втрат від інфляції та відсотків річних, створені при такій перевірці судом за допомогою комп'ютерної програми "Ліга:Закон" розрахунки залучено до справи.

Вимоги про стягнення 3167,45грн. на відшкодування втрат від інфляції за наведеним позивачем доданим до позовної заяви розрахунком втрат від інфляції у квітні, травні 2016р. підлягають задоволенню: ця нарахована позивачем сума не перевищує нормативної, отриманої судом при названій перевірці судом розрахунком за допомогою комп'ютеної програми "Ліга:Закон". Суд прийняв до уваги, що при розрахунку втрат від інфляції за квітень 2016р. позивач окрім боргу, що виник з несплатою 73236,42грн. за березень 2016р. врахував і 13040грн. боргу (73236,42 + 13640 = 86276,42грн.), що виник з неоплатою частини зобов'язань, що виникли раніше - у лютому 2016р. Акти - розрахунки за лютий 2016р. залучені до справи, наявність протягом квітня 2016р. боргу відповідача перед позивачем у сумі 86276,42грн. підтверджується також карткою обліку позивачем виконання зобов'язань відповідача, виготовленою у вигляді розширеного розрахунку, що на а.с.9.

При перевірці судом розрахунку 3% річних встановлена його обґрунтованість у сумі 804,44грн. з 804,68грн. заявлених. Вчинені судом за допомогою комп'ютерної програми "Ліга:Закон" розрахунки відсотків річних при перевірці наведених позивачем розрахунків залучено до справи. Причиною відмінності в результатах розрахунків стала помилка позивача у визначенні дати початку прострочки платежу за березень 2016р.: позивач обліковував початок прострочки суми 73236,42грн. з 28.03.2016р., але оскільки рахунки за березень 2016р. відповідач отримав 23.03.2016р. (а.с.27,28) та мав оплатити їх протягом 5 банківських днів за п.2.2.1 договору (перебіг цих 5 днів такий: 24, 25, 28, 29, 30.03.2016р.) то таким, що прострочив їх виконання, відповідач є не з 28.03.2016р., а з 31.03.2016р.

Відтак, на підставі ст.625 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню у якості відсотків річних за позовними вимогами у справі 804,44грн. з 804,68грн. заявлених.

У п.5.6 договору сторони встановили відповідальність абонента (відповідача) у вигляді пені в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочки, але не більше розміру боргу, з посиланням на Закон України № 686-ХІV від 20.05.1999р.

Відповідно до ст.1 цього Закону суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності, або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Ні в договорі, ні в додатку до нього - переліку об'єктів, щодо яких надаються послуги, ні в інших документах у справі нема даних про те, що відповідач - житлово-експлуатаційна-організація використовує приміщення у переліку за додатком до договору на праві власності або праві оренди, що є обов'язковою умовою для застосування спеціального щодо розміру пені Закону № 686.

Відтак, обумовлений сторонами розмір пені може бути застосований лише в тій частині, яка передбачена у якості максимального обмеження розміру пені за порушення грошових зобов'язань Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ст.343 ГК України, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

За вчиненим судом розрахунком пені з врахуванням обмеження її розміру подвійною обліковою ставкою Національного банку України щодо зазначених позивачем сум боргу та в межах обґрунтованих періодів прострочки платежів пеня має таке значення:

- 5966,97грн. за період прострочки оплати 73236,42грн. з 31.03.2016р. по 14.06.2016р.;

- 3400,94грн. за період прострочки оплати 74535,51грн. з 02.05.2016р. по 15.06.2016р.;

- 853,05грн. за період прострчоки оплати 72271,98грн. з 04.06.2016р. по 15.06.2016р.,

а всього пені 5966,97 + 3400,94 + 853,05 = 10220,96грн.

Здійснені судом за допомогою комп'ютерної програми "Ліга:Закон" розрахунки пені залучені до справи.

Решта вимог про пеню задоволенню не підлягає за відсутності у справі достатніх даних для застосування названого Закону України № 686 від 20.05.1999р.

Позовна заява, що вирішена судом після зменшення позивачем розміру позовних вимог, має ціну 301968,22грн.

Судовий збір щодо позовної заяви з такою ціною становить 4529,42грн. Позивач при заявленні позову сплатив 4718,23грн. судового збору за платіжним дорученням № 13353 від 13.06.2016р. З цієї сплаченої суми позивачеві підлягає поверненню на підставі ст.7 Закону України "Про судовий збір" з Державного бюджету України у зв'язку зі зменшенням ним розміру позовних вимог 188,81грн. (4718,23 - 4529,42).

Позовні вимоги задовольняються на 70,96% (200093,86грн. + 3167,45грн.,

+ 804,44грн. + 10220,96) : 301968,22грн. х 100% = 70,96%).

Пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст.49 ГПК України, 70,96% судових витрат у справі покладаються на відповідача, решта - на позивача. До судових витрат у справі відноситься судовий збір. Відповідач має відшкодувати позивачеві 70,96% витрат зі сплати судового збору за позовною заявою, що дорівнює 1,5% від сум, що підлягають стягненню за цим рішення.

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Часткового задовольнити позовні вимоги у справі.

Стягнути з комунального підприємства "Дніпровський" виконавчого комітету Херсонської міської ради (код ЄДР 34786235) на користь міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (код ЄДР 03355726) 200093грн. 86коп. боргу, 3167грн. 45коп. на відшкодування втрат від інфляції, 804грн. 44коп. у якості 3% річних, 10220грн. 96коп. пені, 3214грн. 30коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Відмовити в решті вимог.

Повернути міському комунальному підприємству "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (код ЄДР 03355726, м.Херсон, пл. ім.Тутушкіна, буд.9, рахунок 1, ПАТ "Марфін Банк", МФО 328168) з Державного бюджету України 188грн. 81коп. судового збору з числа оплаченого за платіжним дорученням № 13353 від 13.06.2016р.

Повне рішення

складено 13.07.2016р.

Суддя В.В. Чернявський