ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"07" липня 2016 р.Справа № 4/274-4691
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М. ,

розглянуши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність органу державної виконавчої служби від 24.06.2016р. (вх.номер 12972 від 06.07.2016р.) у справі №4/274-4691

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" вул. Клінічна, 25, м. Київ.

до: Приватного підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1

про стягнення 464903грн. 30коп. заборгованості,

встановив:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 21.12.2007р. у справі №4/274-4691 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" задоволено та стягнуто з Приватного підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2 ідент. код НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Насіння" вул. Клінічна, 25, м. Київ, ідент. код 30674952 - 377093 (триста сімдесят сім тисяч дев'яносто три) грн. 81 коп. основного боргу, 80804 (вісімдесят тисяч вісімсот чотири) грн. 85 коп. інфляційних втрат та 7004 (сім тисяч чотири) грн. 65 коп. 3% річних, 4649 (чотири тисячі шістсот сорок дев'ять) грн. 03 коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та на виконання якого 24.04.2008р. судом видано відповідний наказ.

06.07.2016р. до господарського суду Тернопільської області від ОСОБА_2 надійшла скарга в порядку ст. 121-2 ГПК України на бездіяльність Державної виконавчої служби, у якій скаржник просить суд зобов'язати Тернопільський районний відділ ДВС вчинити дії щодо зняття арешту накладеного на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №7240496 виданої 24.04.2008р. Відділом державної виконавчої служби Тернопільського районного управління юстиції Тернопільської області на все рухоме і нерухоме майно, яке належить заявнику.

В силу вимог ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Заявник як на обставину, що слугувала підставою для звернення із вказаною скаргою, посилається на лист Тернопільського районного відділу ДВС №10474/03-41/05 від 16.06.2016р., яким ОСОБА_2 було відмовлено у знятті арешту з його рухомого та нерухомого майна.

Як вбачається з доданих до скарги б/н від 24.06.2016р. документів, вказаний лист датовано 16.06.2016р., тоді як скаргу до суду ОСОБА_2 надіслано на адресу Господарського суду Тернопільської області 29.06.2016р., про що свідчить відтиск штемпеля відділення зв'язку на конверті адресованому Господарському суду Тернопільської області, тобто з пропуском строку на її подання, встановленого ст. 121-2 ГПК України.

У відповідності з п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9 встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121-2 ГПК України судом без виклику сторін виноситься ухвала. Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

Відсутність у матеріалах скарги доказів, які б засвідчували своєчасність звернення до суду (як то: поштове повідомлення про вручення листа за №10474/03-41/05 від 16.06.2016р. адресату, довідка поштової організації, тощо), а також відсутність заяви скаржника про відновлення пропущеного строку на подання скарги позбавляє суд можливості дослідити, коли та за яких обставин скаржнику дійсно стало відомо про факт порушеного права та унеможливлює перевірку судом обставин пропуску строку встановленого ст. 121-2 ГПК України для звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність органу ДВС.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_1 на бездіяльність органу державної виконавчої служби від 24.06.2016р. (вх.номер 12972 від 06.07.2016р.) у справі №4/274-4691 підлягає залишенню без розгляду у зв'язку із пропущенням встановленого ст. 121- 2 Господарського процесуального кодексу України десятиденного строку на оскарження.

Крім того, суд роз'яснює скаржнику, що залишення даної скарги без розгляду не позбавляє ОСОБА_2 права подати її до суду повторно після усунення зазначених судом недоліків

Приймаючи до уваги вищезазначене, керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 53, 86, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1, АДРЕСА_3 на бездіяльність органу державної виконавчої служби б/н від 24.06.2016р. (вх.номер 12972 від 06.07.2016р.) у справі №4/274-4691 - залишити без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам та Тернопільському районному відділу ДВС.

Суддя Н.М. Бурда