ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року Справа № 904/455/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 04.04.16;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № 4/10-352 від 30.05.16

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року

у справі № 904/455/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС", м. Дніпропетровськ

до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про поновлення договорів оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії

з оголошеною в судовому засіданні перервою з 30.06.2016 року до 07.07.2016 року та з 07.07.2016 року до 12.07.2016 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016р. (суддя Соловйова А.Є.) в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС" до Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ про поновлення договорів оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС" про поновлення договорів оренди землі та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- апелянт зазначає, що існують підстави вважати договори оренди землі продовженими, оскільки 16.08.2012 року листом клопотанням він повідомив Орендодавця - Дніпропетровську міську раду про свій намір поновити строк дії договору оренди шляхом укладення додаткових угод, але відповідь на клопотання в установлений законом місячний строк не отримав;

- вважає не вірним висновок господарського суду стосовно того, що обов'язковою умовою для поновлення договору оренди землі є укладення сторонами додаткової угоди про поновлення Договору в порядку ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі". Посилаючись на зазначену норму Закону стверджує, що договори вважаються поновленими, на той самий строк і на тих же самих умовах, які були передбачені ними, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця до закінчення строку договору листа повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі;

- на думку апелянта, господарським судом вірно було встановлено факт порушення його права, але не було досліджено належним чином яке саме право позивача було порушено. Позивачем було сформульовано дві вимоги, а саме: визнання договорів оренди землі поновленими та зобов'язання відповідача укласти з позивачем у місячний строк додаткову угоду щодо поновлення договору оренди земельної ділянки на той же строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, без прийняття Дніпропетровською міською радою рішення про його поновлення, у зв'язку з чим суд повинен був розглянути кожну з вказаних вимог окремо та прийняти відповідні рішення по кожній з них.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 року апеляційну скаргу на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року прийнято до розгляду, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.06.2016 року.

В судових засіданнях 30.06.2016 року та 07.07.2016 року представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, надав пояснення, відповів на запитання суду.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення господарського суду залишити без змін.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 30.10.2007 Дніпропетровська міська рада (Відповідач, Орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ОТКОС (Позивач, Орендар), на підставі рішення міської ради від 27.06.2007 №35/16 та від 19.09.2007 №228/19 уклали договір оренди землі (надалі Договір1), відповідно до умов якого Орендодавець зобовязався передати, а Орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,0074 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 32-А і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :08:742:0215 (п.п.1.1., 1.3., 2.1. Договору1).

Цільове використання земельної ділянки за цим договором передбачено за кодом 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги) (п.1.2. Договору1).

Відповідно до п.3.1. Договору1, він укладений строком на пять років.

30.10.2007 Договір1 посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за №7208, а 28.11.2007 зареєстровано у ДМВ ДРФ Центра ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №44. Отже строк дії Договору1 закінчувався 28.11.2012.

Сторонами складено акт від 30.10.2007 приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :08:742:0215.

Відповідно до п.3.2. даного Договору після закінчення строку, на який його було укладено, Орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку договору оренди, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, та за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

30.10.2007 Дніпропетровською міською радою (Відповідач, Орендодавець) та товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ОТКОС (Позивач, Орендар), на підставі рішення міської ради від 27.06.2007 №35/16 та від 19.09.2007 №228/19 уклали договір оренди землі (надалі Договір2), відповідно до умов якого Орендодавець зобовязався передати, а Орендар прийняти в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,0055 га, яка знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофімових, 32-А і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим номером :08:742:0019 (п.п.1.1., 1.3., 2.1. Договору2).

Цільове використання земельної ділянки за цим договором передбачено за кодом 1.11.3 (роздрібна торгівля та комерційні послуги) (п.1.2. Договору12).

Відповідно до п.3.1. Договору2, він укладений пять років.

30.10.2007 Договір2 посвідчено нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу і зареєстровано в реєстрі за №7218, а 28.11.2007 зареєстровано у ДМВ ДРФ Центра ДЗК, про що у державному реєстрі земель вчинено запис за №43. Отже строк дії Договору2 закінчувався 28.11.2012.

Сторонами складено акт від 30.10.2007 приймання-передачі земельної ділянки кадастровий номер :08:742:0019.

Відповідно до п.3.2. даного Договору після закінчення строку, на який його було укладено, Орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку договору оренди, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, та за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач листом-клопотанням за вих. №15 від 16.08.2012 повідомив Відповідача про свій намір поновити строк дії Договору1 (зареєстрований у реєстрі земель №44) та Договору2 (зареєстрований у реєстрі земель №43) шляхом укладення додаткових угод згідно зі ст.33 Закону України Про оренду землі. На зазначеному клопотанні зроблена відмітка канцелярії Позивача про отримання листа 16.08.2012 за вх.№13/7985. В поданому клопотанні відсутнє посилання на те, що до нього додаються додаткові угоди до договорів оренди землі. Таким чином доказів надання разом з листом проектів додаткових угод до Договору1 та Договору2 Позивачем не надано.

Протягом тривалого часу (більш ніж 3 роки) клопотання позивача не було розглянуто та позивач не отримав відповіді на викладені у ньому пропозиції.

Як вбачається з матеріалів справи, після закінчення 28.11.2012 року строків дії Договорів1 та 2 Позивач продовжував користування відповідними земельними ділянками. При цьому, Позивачем проводилась орендна плата за користування земельними ділянками.

27.11.2015 Позивач, з метою врегулювання питання поновлення Договорів 1 та 2, звернувся до Відповідача з листом Щодо поновлення договору оренди землі (вх. №36/6391 від 27.11.2015).

Листом-відповіддю від 14.12.2015 вих. №7/13-2037 Відповідач зазначив, що на клопотання Позивача від 16.08.2012 за вх. №13/7985, 13.10.2015 за вих. №7/13-1451 була надана відповідь Про розгляд звернення.

Наданою відповіддю від 13.10.2015 за вих. №7/13-1451 Про розгляд звернення Відповідач підтвердив факт отримання клопотання Позивача від 16.08.2012 про поновлення Договорів1 та 2 шляхом підписання Додаткових угод, та зазначив, що поновлення договору оренди землі здійснюється на підставі рішення міської ради шляхом укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Також вказано, що для недопущення помилок та коректної підготовки відповідного проекту рішення міської ради необхідно надати копії наступних документів, зокрема: установчих документів, правовстановлюючих документів на нерухоме майно або дозвільних документів на проектування чи будівництво, технічного паспорту, рішення міськради про надання земельної ділянки, витяг із Державного земельного кадастру тощо. Відсутність всіх документів унеможливлює підготовку відповідного проекту рішення міської ради (а.с. 111- 113).

Позивач вважає, що Відповідач фактично не визнає Договори1 та 2 поновленими та відмовляється укласти додаткові угоди про поновлення Договорів1 та 2 з Позивачем без прийняття окремого рішення про поновлення договорів оренди землі.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства Земельного кодексу України, Законом України «Про оренду землі».

Законом України «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Згідно з пунктом 3.2 Договору1 та п.3.2 Договору2 укладених позивачем та відповідачем, після закінчення строку, на який було укладено договір оренди землі Орендар, який належно виконував обовязки відповідно до умов договору, продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і письмово, не пізніше, ніж за три місяці до закінчення строку договору оренди, звернувся до міської ради з клопотанням щодо продовження його дії, та за відсутності письмових заперечень орендодавця та відповідного рішення міської ради договір оренди земельної ділянки може бути продовжено або поновлено на той же строк і на тих самих умовах, які були передбачені попереднім договором.

Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України та статтею 33 Закону України «Про оренду землі»

Так, у частині першій статті 777 ЦК України законодавець закріпив переважне право наймача, який належно виконує свої обов'язки за договором, на укладення договору на новий строк та передбачив певну процедуру здійснення цього права.

Крім того, стаття 764 ЦК України передбачає таку правову конструкцію, як поновлення договору найму, яка зводиться по суті до автоматичного продовження попередніх договірних відносин на той самий строк без укладення нового договору за умови, по-перше, що наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, та, по-друге, відсутні заперечення наймодавця протягом одного місяця.

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди.

Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення.

Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Відповідна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі №6-219цс14.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач послався як на наявність у нього переважного права на укладення договору оренди землі на новий строк, так і на норми ч.6 ст.33 Закону України "Про оренду землі".

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що для застосування норм ст.33 Закону України "Про оренду землі" до правовідносин сторін відсутні необхідні юридичні факти.

Зокрема, позивачем не надано доказів укладення відповідачем договорів оренди з іншим орендарем та доказів надання відповідних проектів додаткових угод про поновлення договору оренди землі.

Нормами законодавства України, які є чинними під час виникнення спірних правовідносин та на момент розгляду справи судом першої інстанції, прямо встановлена обовязковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення. При цьому, додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обовязковому порядку.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення не була укладена сторонами у місячний строк, у зв'язку з чим договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі".

З даним позовом Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС" звернулось до суду лише в січні 2016 року, тобто більш як через три роки після припинення дії спірних договорів.

В порушення ст.ст. 33,34 ГПК України, позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів, щодо оскарження дій орендодавця щодо зволікання та не укладення додаткової угоди про поновлення спірного договору оренди землі.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що позивачем не було вчинено необхідних та достатніх дій, передбачених ст.33 Закону України "Про оренду землі", направлених на укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленими спірних договорів оренди на підставі наведеної правової норми.

Відповідно до наведеного вище, викладені в апеляційній скарзі заперечення колегія суддів апеляційного господарського суду вважає безпідставними та такими що спростовуються наявними у справі доказами. Натомість, оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, у зв'язку з чим передбачені ст.104 ГПК України підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати на апеляційне оскарження, відповідно до вимог ст.49 ГПК України, покладаються на скаржника Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційну фірму "ОТКОС".

Керуючись ст.101-103, 105-106 Господарського процесуального кодексу України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ОТКОС", м. Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 11.05.2016 року у справі № 904/455/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Дніпропетровській апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Дата підписання повного тексту 14.07.2016р.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко