ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.07.2016р. Справа № 905/1651/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта град строй, м. Київ

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область

про стягнення 3 242 458 грн. 52 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: представник не зявився.

від відповідача: представник не зявився.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 05.07.2016р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта град строй", м. Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Служби автомобільних доріг в Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область, про стягнення суми боргу 3 242 458 грн. 52 коп.

Ухвалою суду від 12.05.2016р. про порушення провадження у справі господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву, розгляд справи призначено на 02.06.2016р. Ухвалою суду від 02.06.2016р. розгляд справи було відкладено на 14.06.2016р.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 14.06.2016р. по 05.07.2016р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором про закупівлю послуг за державні кошти №2-17 від 16.04.2013р. щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 525, 526, 530, 625, 629, 837 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 14.06.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-17 від 16.04.2013р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості робіт.

Представник відповідача у свою чергу у судовому засіданні 02.06.2016р., 14.06.2016р. заперечував проти задоволення позовних вимог. 05.07.2016р. через офіційну електронну пошту господарського суду Донецької області надіслав відзив на позовну заяву та клопотання про залучення до участі у справі іншого відповідача Управління Державної казначейської служби у м. Покровську (м. Красноармійську).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Службою автомобільних доріг у Донецькій області (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ялта град строй (далі учасник) був укладений Договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-17 від 16.04.2013р. (далі за текстом Договір), за умовами якого учасник зобовязується протягом 2013-2014 років виконати послуги з поточного середнього ремонту автомобільної дороги ОСОБА_1 Артемівськ Горлівка, км 93+832 км 94+620 (вул. Бориса макухи), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 3 264 565 грн. 60 коп.(три мільйона дві шістдесят чотири тисячі пятсот шістдесят пять гривень 30 коп.), у тому числі: ПДВ 20% 544 094 грн. 27 коп. (пятсот сорок чотири тисячі девяносто чотири гривні 27 коп.).

Як визначено п. 4.1. договору, розрахунок проводиться шляхом оплати замовником протягом 20 банківських днів, при наявності коштів на бюджетних рахунках, після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт (ф. КБ-2В).

Відповідно до п.4.2. договору, до акта приймання виконаних будівельних робіт додається довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (ф. КБ-3).

Згідно п. 10.1, договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2014р. Строк дії договору та виконання зобовязання щодо виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Факт виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-17 від 16.04.2013р. на загальну суму 3 242 458 грн. 52 коп. підтверджується наступними актами приймання виконаних будівельних робіт:

- Акт приймання виконання будівельних робіт за жовтень 2013р. від 30.10.2013р. на суму 105 178 грн. 56 коп., у т.ч. ПДВ 17 529 грн. 76 коп.;

- Акт приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013р. від 30.12.2013р. на суму 3 137 279 грн. 96 коп., у т. ч. ПДВ 522 879 грн. 99 коп.;

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін без зауважень, підписи скріплені печатками підприємств.

Разом з актами приймання виконаних будівельних робіт сторонами були підписані наступні довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати:

- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013 року, згідно якої вартість виконаних робіт за звітний місяць становить 105 178 грн. 56 коп., в т.ч. ПДВ 17 529 грн. 76 коп.

- Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року, згідно якої вартість виконаних робіт за звітний місяць становить 3 137 279 грн. 96 коп., у т.ч. ПДВ 522 879 грн. 99 коп.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору, станом на час розгляду справи, роботи не оплатив.

Проаналізувавши укладений сторонами договір про закупівлю послуг за державні кошти № 2-17 від 16.04.2013р., суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є договором підряду, отже, правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 61 Цивільного кодексу України.

Статтею 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно із ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначені норми узгоджуються з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав у відповідача для ухилення від виконання свого обовязку за договором стосовно оплати робіт, як це визначено пунктом 4.1. договору, протягом 20 банківських днів після підписання сторонами акта приймання виконаних будівельних робіт.

Граничним строком оплати виконаних робіт, встановленим пунктом 4.1. договору, за актом приймання виконання будівельних робіт за жовтень 2013р. від 30.10.2013р є 27.11.2013р., за актом виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013р. від 30.12.2013р. є 30.01.2014р.

Разом з тим, з матеріалів справи не вбачається здійснення відповідачем розрахунку з позивачем впродовж вказаного строку, що призвело до порушення відповідачем зобовязання з оплати робіт як боржником, який прострочив виконання, у розумінні ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України.

У відзиві відповідач посилається на відсутність бюджетного фінансування саме на момент виконання свого зобовязання перед позивачем за даним договором. Стосовно даного питання, суд дійшов висновку, що дана обставина не звільняє Службу автомобільних доріг у Донецькій області від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання. Так, ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 N 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005р.

Щодо посилання відповідача на відсутність оригіналів актів приймання за формою КБ-2В і довідок про вартість робіт за формою КБ-3, суд зазначає, що до матеріалів справи позивачем разом з позовною заявою надано засвідчені належним чином, скріплені печаткою підприємства копії: Акту приймання виконання будівельних робіт за жовтень 2013р. від 30.10.2013р., Акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013р. від 30.12.2013р., Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013 року, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року.

Представник відповідача вважає, що зазначені документи не мають доказової сили, оскільки надані у копії, а оригінал позивач не надав.

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу суду.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка проявляється в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Відповідач не оспорював дійсність договору про закупівлю послуг за державні кошти №2-17 від 16.04.2013р., не заявляв про підробку документів, вчинених від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй» (зокрема, актів приймання за формою КБ-2В і довідок про вартість робіт за формою КБ-3), не надав належних доказів, які б свідчили про невиконання позивачем свого зобовязання перед відповідачем щодо виконання робіт за даним договором. У судових засіданнях представник відповідача не заперечував проти наявних в справі актів приймання за формою КБ-2В і довідок про вартість робіт за формою КБ-3.

Також, визнання відповідачем перед позивачем суми заборгованості за даним договором підтверджується діями відповідача, спрямованими на погашення суми заборгованості, а саме складанням платіжних доручень №16 від 23.05.2016р. на суму 3 137 279 грн. 96 коп. та №25 від 01.06.2016р. на суму 105 178 грн. 56 коп.

З урахуванням викладеного, судом прийняті як належні та допустимі докази відповідно до ст. ст. 34, 36 Господарського процесуального кодексу України, копії наступних документів: Акту приймання виконання будівельних робіт за жовтень 2013р. від 30.10.2013р., Акту приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за грудень 2013р. від 30.12.2013р., Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за жовтень 2013 року, Довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2013 року.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-17 від 16.04.2013р., у сумі 3 242 458 грн. 52 коп. обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Клопотання від 04.07.2016р. № 01.3-1062 Служби автомобільних доріг у Донецькій області про залучення до участі іншого відповідача Управління Державної казначейської служби у м.Покровську (м. Красноармійську), залишено без задоволення, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача. Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем. Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Договір про закупівлю послуг за державні кошти №2-17 від 16.04.2013р. укладений між Службою автомобільних доріг у Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта град строй». Даний договір не містить обовязку Управління державної казначейської служби України у м.Покровську виконати зобов'язання перед позивачем з оплати вартості робіт.

Як зазначено у п.1.3 Положення про службу автомобільних доріг у Донецькій області, служба є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

З урахуванням того, що відповідачем не було доведено передбачених договором або законом підстав для виникнення у Управління Державної казначейської служби України у м.Покровську обов'язку перед позивачем, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати його відповідачем по даній справі та клопотання від 04.07.2016р. №01.3-1062 Служби автомобільних доріг у Донецькій області залишити без задоволення.

30.06.2016р. через канцелярію суду позивач надіслав клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дати, у звязку з перебуванням представника позивача у відрядженні. Стосовно даного клопотання суд зазначає наступне. Відповідно до ст.22 Господарського процесуального кодексу України, сторони мають право, а не обовязок брати участь в господарських засіданнях, крім того, відповідно до ст.28 Господарського процесуального кодексу України, справи юридичні особи в господарському суді ведуть через представників, при цьому, закон не обмежує кількість представників юридичної особи, у звязку з чим судом відмовлено у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 525, 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 610, 612, 629, 837 Цивільного кодексу України, ч. 1, 7 ст. 193, ч.2 ст. 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 22, 24, 28, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Донецькій області (, місцезнаходження 85307, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Дніпропетровська, буд. 2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Ялта град строй (, місцезнаходження 02152, м. Київ, пр. Тичини, буд. 20) заборгованість за договором про закупівлю послуг за державні кошти № 2-17 від 16.04.2013р. у сумі 3 242 458 грн. 52 коп. та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 48 636 грн. 88 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 05.07.2016р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 08.07.2016.

Суддя Ю.С. Мельниченко