УХВАЛА

14.07.2016Справа № 42/78-17/284

За скаргою Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»

на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

у справі № 42/78-17/284

за позовом Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України»

до Закритого акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО»

про стягнення 860 874 866,04 грн.

Колегія суддів у складі:

Головуючий суддя Турчин С.О.

Суддя Отрош І.М.

Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача (скаржника): Гринько О.А., довіреність № 2-85 від 23.03.16;

від відповідача: Литвинов В.В., довіреність № 05Д-08 від 11.12.15;

Волосна Я.О., довіреність № 01Д-08 від 11.12.15;

від ВДВС: Нідченко Д.Є., довіреність № 20-22/696 від 30.12.15;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 у справі № 42/78-17/284 було частково задоволено позов Дочірньої компанії «Укртрансгаз» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДК «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України») до Закритого акціонерного товариства «Укргаз-Енерго» (далі - ЗАТ «Укргаз-Енерго») та стягнуто основний борг в розмірі 580 543 452,38 грн., в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 дане рішення було скасовано та відмовлено в позові.

Вищий господарський суд України постановою від 16.03.2011 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.12.2010 скасував та залишив рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 без змін.

На виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2010 було видано наказ від 28.03.2011.

18.04.2016 через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» надійшла скарга на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

У поданій скарзі заявник просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №31711856 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ- ЕНЕРГО» на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» 580 543 452,38 грн. основного боргу, 17 186,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 79,58 грн. витрат на ІТЗ судового процесу; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» та вчинити всі необхідні для цього дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накласти арешт на природний газ в кількості 64 010,495 тис. куб. м., який зберігається в підземних сховищах газу Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», про що винести відповідну постанову.

В результаті повторного автоматичного розподілу справи та зміни складу колегії суддів, справу № 42/78-17/284, для розгляду скарги, передано на розгляд колегії суддів у складі: Турчин С.О. (головуючий), Отрош І.М., Підченко Ю.О.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.04.2016 колегією суддів у складі: Турчин С.О. (головуючий), Отрош І.М., Підченко Ю.О. прийнято справу № 42/78-17/284 до свого провадження, призначено розгляд скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на 17.05.2016 та зобов'язано відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надати суду: письмовий відзив на скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз»; належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № ВП 31711856 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284.

16.05.2016 через відділ діловодства суду від відповідача - ПАТ «Укргаз-Енерго» надійшли заперечення на скаргу ПАТ «Укртрансгаз» з наступних підстав: з 28.05.2015 різними державними виконавцями було вчинено п'ять виконавчих дій, що спростовує твердження ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» про бездіяльність державного виконавця. Крім того, боржник зазначає, що вимагаючи від державного виконавця накладення арешту на майно ГІрАТ «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» - природний газ, ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» повинен був повідомити та документально підтвердити його місцезнаходження, а саме - де природний газ знаходиться. Без цієї інформації державний виконавець позбавлений законних підстав та об'єктивної можливості вчиняти виконавчі дії поза межами місцезнаходження майна боржника.

17.05.2016 через відділ діловодства суду від відповідача - ПАТ «Укргаз-Енерго» надійшло клопотання про фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до п. 7 ст. 81-1 ГПК України, на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи те, що відповідачем подано клопотання про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при розгляді справи № 42/78-17/284 здійснюється фіксування судового процесу.

В судове засідання 17.05.2016 з'явились представники позивача (скаржника) та відповідача.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 17.05.2016 не з'явився, витребуваних судом пояснень та документів не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 42/78-17/284 від 17.05.2016 відкладено розгляд скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на 09.06.2016.

31.05.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли документи по справі.

01.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі.

09.06.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли додаткові пояснення, у яких боржник зазначив, що скаржником не надано жодного первинного документу на підтвердження факту наявності у боржника природного газу саме у обсязі 64 010,495 тис.куб.м.

В судове засідання 09.06.2016 з'явились представники позивача (скаржника) та відповідача.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в судове засідання 09.06.2016 повторно не з'явився, витребуваних судом пояснень та документів не надав, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача (скаржника) надав суду пояснення щодо скарги на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та зазначив, що за інформацією Центрального диспетчерського департаменту ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» станом на 15.04.2016 за відповідачем обліковується 64 010,495 тис. куб. м. газу.

Представник відповідача заперечив проти скарги позивача на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, надав пояснення стосовно своїх заперечень.

Також, представником позивача (скаржника) в судовому засіданні 09.06.2016 заявлено клопотання про продовження строку розгляду скарги, яке просив суд задовольнити та надати скаржнику можливість та необхідний час для надання документів, доказів в підтвердження викладених у скарзі обставин. Представники відповідача не заперечили проти продовження строку розгляду скарги, про що зробили відповідну відмітку на клопотанні скаржника та зазначили, що їм також необхідний час для надання доказів в підтвердження своїх заперечень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.06.2016 продовжено строк розгляду скарги, розгляд скарги відкладено на 14.07.2016.

09.06.2016 після закінчення судового засідання від відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надійшов відзив на скаргу, а також копії матеріалів зведеного виконавчого провадження. У поданому відзиві відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України заперечує проти задоволення скарги, та зазначає, що, по-перше, в процесі виконання рішення державним виконавцем отримано відповідь від УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. Згідно отриманої відповіді встановлено, що за боржником наявне рухоме майно, а саме автотранспорті засоби у кількості 37 одиниць. 15.06.2015 автотраспортні засоби, що належать боржнику на праві власності, було описано й арештовано актом опису й арешту майна боржника. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником відсутнє нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення. Між тим, 27.01.2016 державним виконавцем повторно спрямовано до банківських установ постанову про арешт коштів в рамках виконання зведеного виконавчого провадження. Також боржнику спрямовувались вимоги щодо надання інформації про баланс підприємства, володіння цінними паперами, рухомим чи нерухомим майном, на яке можливо звернути стягнення, але боржником вимога державного виконавця проігнорована. Враховуючи викладене, державний виконавець вважає, що посилання на бездіяльність відділу примусового виконання рішень є безпідставним. Крім того, державний виконавець зазначає, що для оцінки майна божника, а саме автотранспортних засобів у кількості 37 одиниць та подальшої реалізації цього майна державному виконавцю необхідно залучити експерта (спеціаліста) для визначення вартості цього майна, однак ПАТ «Укртрансгаз» не спрямовувалось листів до відділу, щодо надання згоди на авансування витрат пов'язаних з оцінкою майна.

11.07.2016 через відділ діловодства суду від скаржника надійшли додаткові письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду.

У судове засідання 14.07.2016 з'явились представники стягувача, боржника та відділу примусового виконання рішень.

Представник стягувача (скаржника) в судовому засіданні 14.07.2016 надав суду пояснення щодо скарги на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, просив суд її задовольнити.

Представники боржника заперечили проти задоволення скарги, надали усні пояснення.

Представник відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надав суду пояснення щодо заперечень проти скарги, просив суд відмовити в її задоволенні.

В судовому засіданні 14.07.2016, суд, розглянувши скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, вислухавши пояснення представників стягувача, боржника та представника державної виконавчої служби, встановив наступне.

Публічне акціонерне товариство «Укртрансгаз» у поданій до суду скарзі просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №31711856 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» 580 543 452,38 грн. основного боргу, 17 186,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 79,58 грн. витрат на ІТЗ судового процесу; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» та вчинити всі необхідні для цього дії відповідно До Закону України «Про виконавче провадження»; зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накласти арешт на природний газ в кількості 64 010,495 тис. куб. м., який зберігається в підземних сховищах газу Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ», про що винести відповідну постанову.

В обґрунтування скарги, скаржник зазначає, що з моменту поновлення виконавчого провадження - 28.05.2015, державним виконавцем не проведено жодних заходів примусового виконання рішень, встановлених статтею 32 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Бездіяльність державного виконавця в даному випадку призводить до порушення строку здійснення виконавчого провадження, встановленого статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Однак, станом на 06.04.2016 наказ Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 не виконано. Крім того, скаржник зазначає, що під час здійснення виконавчих дій у ВП № 31711856 державним виконавцем виявлено, що боржнику на праві власності належить 37 автомобілів, які підпадають під дію арешту рухомого майна, накладеного державним виконавцем своєю постановою від 28.11.2014 в межах ВП № 37513144, що також входить до складу зведеного виконавчого провадження, однак вказане майно не вилучено та не передано для примусового продажу. Також ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» неодноразово повідомляло державному виконавцю про наявність у боржника природного газу обсягом 64 010,495 тис. куб. м, та просило накласти арешт на вказане майно боржника. Однак, державним виконавцем ігнорується дана інформація та станом на теперішній час не винесено постанову про арешт майна боржника.

Відповідно до вимог ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV від 21.04.1999 передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Статтею 11 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 16.03.2012 відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284.

13.06.2013 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження № 31711856 на підставі ухвали Господарського суду м. Києва від 23.05.2013 № 42/78-17/284. Відповідно до зазначеної ухвали суду відстрочено виконання рішення Господарського суду м. Києва у справі № 42/78-17/284 від 13.10.2010 строком на два роки до 23.05.2015.

28.05.2015 виконавче провадження № 31711856 було поновлене після зупинення.

13.06.2015 виконавче провадження № 31711856 приєднано до зведеного виконавчого провадження № 47849798, до якого також увійшло виконавче провадження № 37513144.

28.11.2014 у мажах зведеного виконавчого провадження державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Вищевикладеними нормами Закону передбачено право державного виконавця з метою примусового виконання рішення накласти арешт на майно

15.06.2015 державним виконавцем складено Акти опису й арешту майна у зведеному виконавчому провадженні № 47849798, відповідно до яких описано та накладено арешт на 34 транспортні засоби боржника. У Актах зазначається, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 25.06.2015

06.07.2015 державним виконавцем складено Акти опису й арешту майна у зведеному виконавчому провадженні № 47849798, відповідно до яких описано та накладено арешт на 2 транспортні засоби боржника. У Актах зазначається, що описане майно буде передане для реалізації не раніше 16.07.2015.

Частиною 1 статті 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Як вбачається з матеріалів справи та копій матеріалів виконавчого провадження, а також не заперечується учасниками процесу, станом на дату подання скарги до суду арештоване та описане майно боржника реалізоване не було.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Враховуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що сам лише опис майна та накладення на нього арешту не свідчить про вчинення державним виконавцем заходів щодо примусового виконання рішення.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації (ч.1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, судом встановлено, що державним виконавцем починаючи з 25.06.2015 описане та арештоване майно не вилучене у боржника та не передане для примусової реалізації.

Заперечуючи проти скарги, державний виконавець зазначав, що для оцінки майна боржника, а саме арештованих транспортних засобів та подальшої їх реалізації, державному виконавцю необхідно залучити експерта (спеціаліста) для визначення вартості цього майна. Тобто для оцінки майна боржника необхідно здійснити авансування, оплату витрат суб'єкту оціночної діяльності, однак скаржником не спрямовувалось листів державному виконавцю щодо надання згоди на авансування витрат, пов'язаних з оцінкою майна.

Колегія суддів вважає такі заперечення безпідставними, з огляду на те, що починаючи з дати опису та арешту майна, державним виконавцем не повідомлялось стягувачу - ПАТ «Укртрансгаз», про необхідність здійснення авансування або про необхідність здійснення оплати витрат суб'єкта оціночної діяльності.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів звернення державного виконавця до ПАТ «Укртрансгаз» з пропозицією внесення коштів для здійснення необхідних витрат щодо здійснення оцінки та реалізації арештованого майна, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заперечень державного виконавця.

При цьому, судом враховано, що у Актах опису та арешту майна зазначено, що арештоване та описане майно потребує оцінки експерта.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження», для з'ясування та роз'яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання.

Копії постанови державного виконавця про призначення у виконавчому провадженні експерта, спеціаліста або суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання надсилаються сторонам у триденний строк з дня її винесення (ч. 6 ст. Закону України «Про виконавче провадження»).

Нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку стягувача вносити авансування для здійснення оцінки арештованого майна.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що наказ Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 № 42/78-17/284 приєднано до зведеного виконавчого провадження 09.06.2015, однак станом на 09.12.2015 рішення суду у справі № 42/78-17/284 виконане не було.

18.01.2016 до зведеного виконавчого документу було приєднано наказ Господарського суду міста Києва від 24.04.2015 № 910/17885/14. Однак, суд зазначає, що станом на дату розгляду скарги у суді рішення Господарського суду міста Києва у справі № 42/78-17/284 не виконане, звернення стягнення на арештоване та описане майно не відбулося, арештоване майно, а саме транспортні засоби, у боржника вилучені не були та для реалізації не передавались.

Вищезазначені обставини свідчать про порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», що полягає у нездійсненні державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду.

Таким чином, оскільки державним виконавцем протягом тривалого часу не було вчинено передбачених законодавством заходів примусового виконання рішення, а саме: не звернене стягнення на арештоване та описане майно боржника, суд дійшов висновку що скарга Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» підлягає задоволенню в частині зобов'язання державного виконавця звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО».

Що стосується вимоги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» про зобов'язання держаного виконавця накласти арешт на природній газ в кількості 64 010,495 тис. куб. м., який зберігається в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз», то суд зазначає наступне.

Так, скаржник зазначає, що неодноразово звертався до державного виконавця та повідомляв, що в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» зберігається майно боржника - природній газ у кількості 64 010,495 тис. куб. м., на який просив накласти арешт, однак державним виконавцем не було вчинено жодних дій щодо накладення арешту на зазначене майно.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до державного виконавця з вимогою про накладення арешту на майно боржника - природній газ у кількості 64 010,495 тис. куб. м, стягувачем не надано жодних відомостей щодо місцезнаходження вказаного майна, а також не надано доказів на підтвердження того факту, що боржнику належить природній газ саме у кількості 64 010,495 тис. куб. м.

Крім того, як встановлено судом, у провадженні Київського апеляційного господарського суду перебуває справа № 5011-74/9393-2012 за позовом приватного акціонерного товариства «Укргаз-Енерго» до публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», про визнання права власності та зобов'язання не чинити перешкоди.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 у справі № 5011-74/9393-2012 призначено судову експертизу на вирішення якої поставлені наступні питання: 1) яким є документально підтверджений обсяг залишку природного газу ПрАТ «Укргаз-Енерго» в газотранспортній системі України та в підземних сховищах газу ПАТ «Укртрансгаз» станом на 01.01.2007, на 29.11.2007, на дату ухвалення рішення - 07.07.2015 та на даний час?; 2) яким є документально підтверджений обсяг природного газу, що був отриманий ПрАТ «Укргаз-Енерго» за період з 2007-20015 роки?; 3) встановити реальні обсяги природного газу, який належить ПрАТ «Укргаз-Енерго» та зберігався за договором зберігання від 15.03.2006 станом на 01.01.2007, на 29.11.2007, на дату ухвалення рішення - 07.07.2015 та на даний час?

Таким чином, на даний час триває спір щодо дійсного об'єму газу, який належить боржнику - ПАТ «УКРГАЗ-ЕНЕРГО», та знаходиться у підземних сховищах газу стягувача - ПАТ «Укртрансгаз».

Враховуючи викладене, оскільки дійсний об'єм природного газу, який належить боржнику, не встановлений та не був встановлений (документально підтверджений) на момент звернення до державного виконавця із заявами про накладення арешту, суд дійшов висновку, що у державного виконавця відсутня можливість накладення такого арешту.

Суд зазначає, що накладення арешту на майно боржника - природній газ, буде можливе після встановлення дійсного об'єму природного газу, який належить боржнику на даний час, та знаходиться у підземних сховищах газу стягувача, що є предметом спору у справі № 5011-74/9393-2012.

Таким чином, враховуючи встановлені вище обставини, колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість скарги Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» в частині зобов'язання державного виконавця накласти арешт на природній газ боржника у кількості 64 010,495 тис. куб. м.

Відповідно до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 17.10.2012 за № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Враховуючи вищевикладене, суд задовольняє скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України частково.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртрансгаз» на бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у виконавчому провадженні №31711856 з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 28.03.2011 у справі № 42/78-17/284 щодо стягнення з Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» на користь Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» 580 543 452,38 грн. основного боргу, 17 186,30 грн. витрат по сплаті державного мита та 79,58 грн. витрат на ІТЗ судового процесу.

Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернути стягнення на арештоване рухоме майно Приватного акціонерного товариства «УКРГАЗ-ЕНЕРГО» та вчинити всі необхідні для цього дії відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя С.О. Турчин

Суддя І.М. Отрош

Суддя Ю.О. Підченко