ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 909/293/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу відділу освіти Галицької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, за вих. №603/0205 від 01.06.2016р. (вх № ЛАГС 01-05/2744/16 від 06.06.2016р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016р.

у справі № 909/293/16

за позовом: приватного підприємства "Аресконт" (надалі ПП «Аресконт»), м. Івано-Франківськ

до відповідача: відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, м. Галич, Івано-Франківська область

про стягнення 108 800,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивач: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 21.04.2016р.)

від відповідача: ОСОБА_3 начальник відділу освіти (довіреність № 1 від 14.04.2016р.)

Представникам сторін розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22, 28 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення технічної фіксації від учасників судового процесу не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016р. у справі №909/293/16 (суддя Максимів Т.В.) позовні вимоги задоволено. Стягнуто з відділу освіти Галицької районної державної адміністрації, м. Галич, Івано-Франківська область на користь ПП "Аресконт" 108 800,00 грн. заборгованості та 1 632,00 грн. судового збору.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума боргу підтверджується матеріалами справи, в свою чергу відповідачем належним чином не спростована.

Не погоджуючись з даним рішенням, відділ освіти Галицької районної державної адміністрації подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано надані ним докази та аргументи, а відтак, винесено незаконне рішення, просить його скасувати, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. Зокрема, скаржник зазначає, що відповідач не мав наміру укладати договори на таких умовах в частині оплати, відповідно виконувати умови договорів про сплату зазначеної у них суми неможливо у звязку з відсутністю бюджетних асигнувань.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 06.06.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_1

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.06.2016р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 30.06.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечив з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, відтак просить суд залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав повністю.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.12.2015р. між ПП «Аресконт» (охорона) та Управління освіти Галицької РДА (клієнт) укладено договір №05/12-16 на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району, а саме: Демянівської ЗОШ (а.с. 9-11).

Також, 23.12.2015р. між ПП «Аресконт» (охорона) та Управління освіти Галицької РДА (клієнт) укладено договір №05/12-16-1 на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району, а саме: Бурштинського МНВК (а.с. 14-16).

Згідно з п.1.1 даних договорів, клієнт передає, а охорона приймає під охорону майно, що належить клієнту, яке знаходиться на обєкті.

Відповідно до п.1.2 договорів охорона не вступає у володіння цим майном, охорона приймає на себе зобовязання про надання централізованої охорони обєкта в цілому, шляхом забезпечення його цілісності, збереження майна клієнта, що в ньому знаходиться, у період знаходження обєкта під охороною. Періодом охорони вважається час з моменту прийняття обєкта під охорону до його зняття з охорони клієнтом, причому цей час фіксується автоматично центральним охоронним пультом охорони. Особливими умовами договору можуть бути передбачені обставини або умови, за яких період охорони вважається припиненим.

Пунктом 1.3 вищевказаних договорів встановлено, що сума вартості послуг визначається сторонами на основі розрахунку, що додається до договору (додаток №2).

У п.1, п.2 додатку № 2 до договору №05/12-16 від 23.12.2015р. на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району, а саме: Демянівської ЗОШ, вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 19 200,00 грн. Термін дії умов розрахунку з 01.01.2016р. по 31.12.2016р. (а.с. 12).

У п.1, п.2 додатку № 2 до договору №05/12-16-1 від 23.12.2015р. на централізовану охорону приміщень закладів освіти Галицького району, а саме: Бурштинського МНВК, вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 8 000,00 грн. Термін дії умов розрахунку з 01.01.2016р. по 01.06.2016р. (а.с. 17).

Відповідно до пунктів 4 додатків № 2 договорів № 05/12-16 та №05/12-16-1 від 23.12.2015р., оплата клієнтом вноситься до 15 числа наступного місяця згідно з актом виконаних робіт.

Пунктом 3.10 договорів на відповідача покладено обовязок своєчасно вносити плату за послуги охорони. Оплата витрат за додаткове обладнання обєкта технічними засобами сигналізації, їх капітального та поточного ремонту та охорону проводиться клієнтом у відповідності до умов саме цього договору. Оплата за послуги охорони проводиться щомісячно і вноситься клієнтом кожного наступного місяця згідно з актом виконаних робіт.

Зазначені вище договори та додатки до нього укладено у письмовій формі, підписано повноважними представниками сторін, скріплено печатками юридичних осіб.

Охоронна сигналізація на обєктах відповідача встановлена та введена в експлуатацію, доказом чого є акти вводу в експлуатацію охоронної сигналізації та технічного стану обєктів від 23.12.2015р. (додаток № 3), які підписані представниками сторін та скріплені їх печатками (а.с. 13, 18).

Позивач стверджує, що за період з січня 2016 року по квітень 2016 року ним надано охоронні послуги у зазначених обєктах. Факт надання таких послуг підтверджується відомостями надання послуг технічної охорони, з яких вбачається, що уповноважені, згідно звернень дирекцій Демянівської ЗОШ та Бурштинського МНВК, особи знімали та ставили під охорону приміщення навчальних закладів у період січень - квітень 2016 року. Також з листів опитування користувачів охоронних послуг ПП"Аресконт" вбачається, що претензії до якості отримуваних послуг відсутні (а.с. 83-105).

ПП «Аресконт» направляв відповідачу акти наданих послуг за січень-лютий 2016р. для підписання та оплати їх вартості, однак, відділом освіти вони повернуті позивачу без підпису та без оплати у звязку з тим, що в такому розмір бюджетних призначень для надання послуг з охорони на 2016 рік кошторисом не передбачено (а.с. 19-23).

З метою досудового врегулювання спору, позивачем повторно 07.03.2016р. направлено на адресу відповідача лист №07/02 з вимогою підписати акти наданих послуг за січень, лютий та оплатити вартість цих послуг, однак дана вимога залишена без відповіді та задоволення (а.с. 24).

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по наданих з охорони послуг за період з січня по квітень 2016 року в розмірі 108 800,00 грн. (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог а.с. 107-108).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно з приписами статей 526 ЦК України та 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За своєю природою укладені між сторонами договори №05/12-16 та №05/12-16-1 від 23.12.2015р. є договорами про надання послуг, до них застосовуються положення глави 63 Цивільного кодексу України.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

За договором охорони охоронець, який є суб'єктом підприємницької діяльності, зобов'язується забезпечити недоторканність особи чи майна, які охороняються. Володілець такого майна або особа, яку охороняють, зобов'язані виконувати передбачені договором правила особистої та майнової безпеки і щомісячно сплачувати охоронцю встановлену плату (ст. 978 ЦК України).

В силу ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, приписи закону, які регулюють відносини про надання послуг, пов'язують обов'язок оплатити послуги за фактом їх надання виконавцем.

Як зазначалося вище, факт надання послуг підтверджується відомостями надання послуг технічної охорони, крім того даний факт не заперечується і самим відповідачем.

Відділ освіти Галицької РДА заперечує укладання договорів щодо розміру оплати за надані послуги. При цьому зазначає, що вартість послуг по охороні обєктів не змінювалася із 2014 року, що підтверджується, на його думку, даними бюджетних кошторисів та укладеними договорами (а.с. 35-53).

Проаналізувавши дані докази, колегія суддів зазначає наступне.

Майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч.1, ч.7 ст. 179 ГК України).

Відповідно до ч.2, ч.3 ст. 180 ГК України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (ч.1 ст. 632 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи спірні договори та додатки до нього підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками.

Пунктом 1.3 договорів передбачено, що сума вартості послуг визначається сторонами на основі розрахунку, що додається до договору (додаток № 2).

Сторонами було погоджено, що по договору №05/12-16-1 від 23.12.2015р. вартість послуг за один повний календарний поточний місяць становить 8 000,00 грн. По до договору №05/12-16 від 23.12.2015р. 19 200,00 грн. Оплата клієнтом вноситься до 15 числа наступного місяця згідно з актом виконаних робіт.

Тобто, підписуючи вказані вище договори та додатки до нього, відповідач погодився саме на ту на вартість послуг, яка вказана в додатках № 2 до договорів. А відтак, посилання скаржника на відсутність у нього необхідних коштів для оплати послуг не є підставою для звільнення його від оплати.

Відповідно до положень статей 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України договір є підставою для виникнення зобов'язання, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ГК України господарське зобов'язання може бути розірвано сторонами відповідно до правил, встановлених статтею 188 цього Кодексу.

Зі змісту ч.ч. 1-4 ст. 188 ГК України вбачається, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Представником відповідача не надано суду доказів розірвання чи визнання договорів № 05/12-16 та № 05/12-16-1 від 23.12.2015р. недійсними, в цілому чи в частині. Також не надано суду доказів внесення змін до спірних договорів щодо ціни договору.

З огляду на викладене та враховуючи, що заборгованість відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не сплачена, її розмір підтверджується матеріалами справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовна вимога про стягнення з відділу освіти Галицької РДА на користь ПП «Аресконт» заборгованості в сумі 108 800,00 грн. є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а, відтак, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Однак, скаржником всупереч вищенаведеним нормам права, не подано доказів, які б спростували факти, викладені в позовній заяві, а доводи, наведені в апеляційній скарзі не спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду є законним, обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись, ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 17.05.2016р. у справі № 909/293/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

3. Справу передати до господарського суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Мирутенко О.Л.

ОСОБА_1