ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2016 р.Справа № 924/107/16

Господарський суд Хмельницької області у колегіальному складі суддів: Муха М.Є. головуючий, ОСОБА_1, ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м. Хмельницький

про стягнення 539 282,11 грн.

Представники сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю №651/18 від 09.02.16р.

Рішення виноситься 06.07.16р. після оголошеної в судовому засіданні 04.07.16р. перерви

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із позовом до суду про стягнення з відповідача 500 167,94грн. пені та 39 114,17грн. 3% річних у зв'язку із порушенням останнім умов договору від 04.01.13р. №13-165-Б купівлі - продажу природного газу.

Представник позивача в судове засідання не з'явився.

Представник відповідача в судовому засіданні та відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечують та із врахуванням п.1.1, 3.3, 3.4 договору від 04.01.13р. №13-165-Б купівлі - продажу природного газу, додаткових угод до нього зазначають, що ненаданням Позивачем доказів отримання Відповідачем підписаних актів приймання-передачі природного газу унеможливлює стягнення інфляційних втрат та 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідач вказує, що у відповідності до п. 7.2. Договору (редакція Додаткової угоди №2 від 31.12.2013 року) у разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу (Розділ XI Договору), Покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за Договором природного газу, Покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.1. Договору). Згідно статті 11 Договору (редакція Додаткової угоди №9 від 19.06.2015 року) Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між Сторонами з 1 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року (включно), а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення. Таким чином, враховуючи, що Договір припинив дію 30.06.2015 року, відповідач вважає, що право позивача на нарахування пені відповідно до п.7.2. Договору виникло лише з 20.07.2015р., натомість відповідачем проведено нарахування пені з 20.11.2014р.

Крім того, звертає увагу суду, що у розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат позивачем включено день фактичної сплати суми заборгованості в період часу, за який здійснюється стягнення відповідних нарахувань, що прямо суперечить п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

З огляду на зазначене в позові просить відмовити.

Розглядом наявних матеріалів справи встановлено:

Між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - продавець) та Публічним акціонерним товариством "Хмельницькгаз" (далі - покупець) 04.01.2013р. укладено договір №13-165 - Б на купівлю - продаж природного газу (далі - договір), згідно п. 1.1. якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013р. природний газ (далі - газ), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах цього договору. Газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для подальшої реалізації установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, які є кінцевими споживачами газу. (п. 1.2. договору).

Продавець передає покупцеві у 2013році газ в обсязі до 28 000 000 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.): січень - 5100,000, лютий - 5900,000, березень - 4400,000, квітень - 1900,000, травень - 125,000, червень - 90,000, липень - 80,000, серпень - 25,000, вересень - 80,000, жовтень - 1500,000, листопад - 3500,000, грудень - 5250,000 (п. 2.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобовязується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленого печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.п. 3.3-3.4 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору ціна за 1000 куб.м газу становить 3509,00 грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом, крім того, податок на додану вартість за ставкою - 20%. До сплати ціна за 1000 куб.м. газу - 3 509,00 грн., крім того ПДВ - 20% - 701,80 грн., всього з ПДВ - 4210,80 грн.

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання - передачі. Оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання покупця на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання продавця відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ, та зараховуються як оплата за газ. (п. 6.2 договору).

У разі невиконання покупцем умов п. 6.1 договору він зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.7.2 договору).

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 3 роки (п.9.2 договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013р. і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення (п. 11 договору).

Договір підписаний та скріплений печатками сторін.

Додатковими угодами №1 від 10.07.2013р., №2 від 31.12.2013р., №3 від 38.04.14р., №4 від 15.05.14р., №5 від 05.09.14р., №6 від 10.11.14р., №7 від 08.12.14р., №9 від 05.02.15р., №10 від 10.03.15р., №12 від 03.04.15р., №13 від 07.05.15р., №14 від 03.06.15р. сторони внесли зміни в п.5.2 договору щодо ціни газу за 1000 куб.м.

Крім того, додатковою угодою №2 від 31.12.2013р. викладено п.7.2 статті 7 договору у наступній редакції: "У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (Розділ ХІ Договору), покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу".

Додаткової угодою № 8 від 22.12.14р. сторонами змінено п.1.1 статті 1 договору та передбачено, що за договором продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Відповідно до додаткової угоди №15 від 19.06.15р. строк дії договору в частині реалізації газу продовжено 30 червні 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

На виконання умов договору №13-165 - Б на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. позивач поставив, а відповідач прийняв газ на загальну суму 256 521 935,19грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.13р., від 28.02.13р., від 31.03.13р., від 30.04.13р., від 31.05.13р., від 30.06.13р., від 31.07.13р., від 31.08.13р., від 30.09.13р., від 31.10.13р., від 30.11.13р., від 31.12.13р., від 31.01.14р., від 28.02.14р., від 31.03.14р., від 30.04.14р., від 31.05.14р., від 30.06.14р., від 31.07.14р., від 31.08.14р., від 30.09.14р., від 31.10.14р., від 30.11.14р., від 31.12.14р., від 28.02.15р., від 31.03.15р., від 30.04.15р., від 31.05.15р., від 30.06.15р, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Станом на 15.10.2015р. відповідач повністю розрахувався за отриманий газ.

У зв'язку з несвоєчасною оплатою, позивач заявив до стягнення з відповідача 500 167,94 грн. пені згідно п. 7.2 договору та 39 114,17 грн. 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору №13-165-Б купівлі-продажу природного газу від 04.01.2013р. та додаткових угод позивач протягом січня 2013р. - червня 2015р. передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 256 521 935,19грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу від 31.01.13р., від 28.02.13р., від 31.03.13р., від 30.04.13р., від 31.05.13р., від 30.06.13р., від 31.07.13р., від 31.08.13р., від 30.09.13р., від 31.10.13р., від 30.11.13р., від 31.12.13р., від 31.01.14р., від 28.02.14р., від 31.03.14р., від 30.04.14р., від 31.05.14р., від 30.06.14р., від 31.07.14р., від 31.08.14р., від 30.09.14р., від 31.10.14р., від 30.11.14р., від 31.12.14р., від 28.02.15р., від 31.03.15р., від 30.04.15р., від 31.05.15р., від 30.06.15р, які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Відповідно до п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Пунктом 6.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 28.04.14р. передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Станом на 15.10.2015р. відповідач повністю розрахувався за отриманий газ, що не заперечується сторонами.

Положеннями ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання і одностороння зміна умов договору не допускається.

Невиконання зобовязання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобовязання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд приймає до уваги, що відповідач здійснював оплату за газ частинами, розрахунок за газ в кожному місяці проводився з порушенням строків, визначених договором № 13-165-Б на купівлю-продаж природного газу від 04.01.2013р. Отже, відповідачем були порушені умови договору в частині проведення своєчасної оплати за газ.

Посилання відповідача на те, що у позивача не виникло право вимоги виконання зустрічного зобов`язання - здійснення відповідачем остаточного розрахунку за фактично переданий газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, оскільки він не виконав свого обов`язку за договором щодо повернення підписаних актів приймання-передачі природного газу, на підставі яких здійснюється розрахунок, судом до уваги не приймається, оскільки не відповідає чинному цивільному законодавству та умовам укладеного між сторонами договору.

Так, ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 6.1. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 28.04.14р. передбачено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі газу за розрахунковий місяць.

Вказаний пункт договору узгоджується з вимогами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до яких покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, п. 6.1 договору встановлено конкретний строк остаточного розрахунку за фактично переданий газ - до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. Вказана умова договору, яка відповідає приписам ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, не містить жодних застережень щодо настання обов'язку відповідача з оплати газу після повернення одного примірника оригінала акта покупцю.

Разом з тим, згідно з п. 3.4 договору акти приймання-передачі газу визначаються в якості підстави для остаточних розрахунків сторін, але, з урахуванням змісту п. 6.1 договору, неповернення продавцем підписаних актів приймання-передачі за минулий місяць жодним чином не змінює встановлений конкретний строк оплати поставленого газу. Тобто настання обов'язку з оплати спожитого газу не прив'язується до моменту підписання та повернення вказаних актів, чим спростовуються доводи відповідача.

При цьому суд враховує, що відповідно до п. 3.4 договору саме на відповідача покладений обовязок надати позивачу підписані та скріплені печаткою відповідача два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість, що спростовує також доводи відповідача з приводу того, що до підписання актів приймання-передачі газу не можливо встановити чий саме газ із загального потоку газу отримано.

Отже, пункт 6.1 договору та його інші положення не ставлять обовязок відповідача щомісячно сплачувати за отриманий газ до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, в залежність від дати повернення відповідного акта приймання-передачі природного газу. Тобто прострочення грошового зобовязання відповідача за договором не повязане з моментом реального підписання сторонами відповідного акта та його повернення продавцем, а відтак неповернення позивачем відповідного акта ніяк не впливає на момент виникнення прострочення за грошовим зобовязанням відповідача (аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України у справі № 914/4191/15 від 14.06.2016р.).

За приписами ч. 1 ст. 230 ГК України, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 4 ст. 231 ГК України передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України визначено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Позивачем заявлено до стягнення пеню в розмірі 500 167,94грн., яка нарахована за період з 20.03.15р. по 07.09.2015р. З поданого розрахунку вбачається, що позивач нарахував пеню на заборгованість без урахування днів її часткової сплати.

Згідно п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9 вищевказаної постанови).

Зважаючи на викладене, сума заборгованості зменшується у день її часткової сплати, і нарахування пені на неї не проводиться.

Поряд із цим при здійсненні перерахунку заявленої до стягнення пені, судом береться до уваги, що Додатковою угодою №2 від 21.12.13р. сторони виклали п.7.2 договору в новій редакції згідно з яким якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (Розділ ХІ Договору), покупець не здійснить повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, покупець зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Крім того, додатковою угодою №15 від 19.06.15р. сторонами строк дії договору в частині реалізації газу продовжено до 30 червня 2015 року, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення. Тобто сторони змінили строк виконання зобов'язання розрахунку за газ, що узгоджується із правовими позиціями Вищого господарського суду України, викладеними у постановах від 01.03.16р. у справі №924/1069/15 та від 27.04.2016р. у справі №918/908/15.

Із врахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що нарахування пені повинно здійснюватись на заборгованість, що існувала станом на дату закінчення строку договору (30 червня 2015 року) починаючи з 20.07.2015р.

З огляду на зазначене, правомірно заявленою є пеня у розмірі 16 380,60грн. У стягненні 483 787,34грн. пені слід відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в розмірі 39 114,17грн. за періоди з 20.02.2013р. по 23.09.13р., з 20.03.14р. по 26.03.14р.

Розрахунок 3 % річних здійснено по кожному періоду наявності заборгованості з урахуванням розміру боргу за вказаний період. Однак, при проведенні розрахунку позивачем безпідставно віднесено до днів прострочки заборгованості дні, в які здійснювалася її часткова сплата.

При перерахунку 3 % річних судом встановлено, що позивачем правомірно заявлено до стягнення 20 858,19грн. У стягненні 18 255,98грн. 3% річних слід відмовити, оскільки останні нараховані на суму заборгованості за дні фактичної її сплати.

Таким чином, позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" підлягають частковому задоволенню в сумі 16 380,60грн. пені та 20 858,19грн. 3% річних.

Відповідно ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 4, 5, 12, 15, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ до Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м. Хмельницький про стягнення 539 282,11 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" м. Хмельницький на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) 20 858,19грн. (двадцять тисяч вісімсот п'ятдесят вісім гривень 19коп.) 3% річних, 16 380,60грн. (шістнадцять тисяч триста вісімдесят гривень 60коп.) пені та 558,58грн. (п'ятсот п'ятдесят вісім гривень 58коп.) судового збору.

Видати наказ.

У позові про стягнення 18 255,98грн. 3% річних та 483 787,34грн. пені відмовити.

Повний текст рішення складено 11.07.2016р.

Головуючий суддя М.Є. Муха

Суддя В.О. Кочергіна

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 - позивачу (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6).