РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 904/3112/16 13.07.16 р.

За позовом Заступника прокурора Чернігівської області в інтересах держави

в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській

області

до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України"

про стягнення 24 316,39 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Качуровський В.В. за довіреністю № 46 від 25.12.2015 р.;

від відповідача: не з'явився;

від прокуратури: Гончаренко Р.Ю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Чернігівської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" про стягнення 24 316,39 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 р. матеріали справи № 904/3112/16 передано за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.04.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначений на 25.05.2016 р.

13.05.2016 р. через відділ діловодства суду від прокуратури надійшли документи на виконання вимог ухвали суду.

23.05.2016 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшли пояснення по справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 25.05.2016 р. розгляд справи відкладено на 15.06.2016 р.

26.05.2016 р. через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

14.06.2016 р. від відповідача надійшли доповнення до відзиву.

У судовому засіданні 15.06.2016 р. представник позивача подав клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 15.06.2016 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів, розгляд справи відкладено на 30.06.2016 р.

Ухвалою суду 30.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 13.07.2016 р.

07.07.2016 р. від прокуратури надійшла заява про уточнення позовних вимог.

У судовому засіданні 13.07.2016 р. представники прокуратури та позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні 13.07.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників прокурора та позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

01.10.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернігівській області (надалі - позивач, Орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Телесистеми України" (надалі - відповідач, Орендар) укладено Договір оренди № 138-10 індивідуально визначеного (нерухомого) майна, що належить до державної власності (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування без права передачі у суборенду, приватизації та переходу права власності третім особам державне окреме індивідуально визначене нерухоме майно - 1/8 частини вежі радіорелейного зв'язку (надалі - майно), що обліковується на балансі Ніжинської дистанції сигналізації зв'язку ДТГО «Південно-Західна Залізниця» (надалі - Балансоутримувач) та розміщене за адресою: Чернігівська область, м. Бобровиця, вул.. Дзержинського, 113, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку на « 31» травня 2010 р. і становить за незалежною оцінкою 142 089,38 грн. Майно передається в оренду для розміщення антен стільникового мобільного зв'язку.

Пунктами 3.1. - 3.7. Договору визначено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 з урахуванням змін і доповнень до неї і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - липень 2010 р. 3 509,61 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - жовтень 2010 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за серпень, вересень, жовтень 2010 р. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого місяця оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 70 % до 30 % щомісяця не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

Угодою від 28.09.2015 р. до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.10.2010 р. № 138-10 сторони продовжили термін дії договору до 31.12.2015 р., на умовах, визначених Договором.

Угодою від 04.12.2013 р. до Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 01.10.2010 р. № 138-10 сторони погодили, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за держане майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 з урахуванням змін і доповнень до неї і за базовий місяць оренди - жовтень 2013 р. становить 4 790,38 грн.

За Актом приймання-передавання від 01.10.2010 р. Орендодавець передав, а Орендар прийняв нерухоме майно - 1/8 частини вежі радіорелейного зв'язку (надалі - майно), що обліковується на балансі Ніжинської дистанції сигналізації зв'язку ДТГО «Південно-Західна Залізниця» (надалі - Балансоутримувач) та розміщене за адресою: Чернігівська область, м. Бобровиця, вул.. Дзержинського, 113.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють: Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна; органи, уповноважені Верховною Радою Автономної Республіки Крим, - щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим; органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання за Договором щодо сплати орендних платежів належним чином та у встановлені строки не виконував, у зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем за період з жовтня - грудня 2015 р. та січня 2016 р. у загальному розмірі 20 443,88 грн., яка станом на час розгляду справи залишається несплаченою.

Пунктом 3.8 Договору встановлено, що у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, перевіреним судом та не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 1 828,12 грн. пені та 2 044,39 грн. штрафу.

Відповідач, заперечуючи проти позову, зазначає, зокрема, що протягом спірного періоду Регіональне відділення Фонду держаного майна України по Чернігівській області не могло виступати орендодавцем за договором від 01.10.2010 р. № 138-10, оскільки право вимоги щодо погашення заборгованості з орендної плати належить ПАТ «Укрзалізниця», як орендодавцю майна.

На підтвердження власної позиції відповідачем надано до матеріалів справи копію Додаткового договору від 22.03.2016 р. до Договору оренди, відповідно до якого орендодавцем майна являється ПАТ «Укрзалізниця».

Проте, позивачем до матеріалів справи надано копію Договору про заміну сторони від 01.02.2016 р. в Договорі оренди, укладеного між позивачем та відповідачем, у якому встановлено, що орендодавцем майна за Договором з 01.02.2016 р. виступає ПАТ «Укрзалізниця».

Статтею 287 ГК України передбачено, що орендодавцями щодо державного та комунального майна є: Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 770 Цивільного кодексу України, у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендар стає правонаступником прав та обов'язків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обов'язків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу. У разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обов'язки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником об'єкта договір оренди припиняється.

Таким чином, судом встановлено, що у період до 01.02.2016 р. орендодавцем спірного приміщення виступало Регіональне відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області, відтак, зобов'язання щодо сплати орендних платежів відповідач мав виконувати на користь діючого орендаря. Укладення Додаткового договору від 22.03.2016 р. до Договору оренди, у якому, зокрема, визначено, що договір вступає в силу з 01.12.2015 р., жодним чином не звільняє відповідача від виконання зобов'язань перед позивачем.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обов'язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (04080, м. Київ, вул. В.Хвойки, 15/15; ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Чернігівській області (проспект Миру, 43, м. Чернігів, 14000, ) з подальшим перерахуванням до Державного бюджету України (отримувач -УК у Бобр.р-ні/БОБРОВИЦЬК. Р- Н/22080300, номер рахунку - 0031 код ЄДРПОУ - 37370959, МФО - 853592) 20 443 (двадцять тисяч чотириста сорок три) гривні 88 коп. заборгованості з орендної плати, 1 828 (одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 12 коп. пені та 2044 (дві тисячі сорок чотири) грн. 39 коп. штрафу.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Телесистеми України" (04080, м. Київ, вул. В.Хвойки, 15/15; ) на користь прокуратури Чернігівської області (14000, м. Чернігів, вул. Князя Чорного, 9; ) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя Н.І. Зеленіна