донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

12.07.2016 справа №910/22515/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Зубченко І.В., Ломовцева Н.В., Татенко В.М.
за участю представників:
від позивача:Апонащенко С.С., довіреність б/н від 08.07.2016р.
від відповідача-1: від відповідача-2:не з'явився; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл", м.Київ
на рішення господарського суду Запорізької області
від13.04.2016р. (повний текст підписано 15.04.2016р.)
у справі№910/22515/15 (суддя Черкаський В.І.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл", м.Київ
до1.Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер", м.Запоріжжя 2.Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Київ
про зобов'язання повернути майно вартістю 434647,01грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл", м.Київ, позивач, звернулося до господарського суду міста Києва з позовом, до відповідачів - Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер", м.Запоріжжя та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Київ про зобов'язання солідарно повернути майно вартістю 434647,01грн., а саме їдкий калій у кількості 10100кг, метилкремнегель у кількості 18500кг. Ухвалою господарського суду м.Києва від 01.09.2015р. порушено провадження у справі №910/22515/15 та призначено справу до розгляду.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 24.09.2015р. справу №910/22515/15 було передано за виключною підсудністю до господарського суду Запорізької області.

В господарському суді Запорізької області позивачем були надані уточнення до позовної заяви в частині підстав нормативного обґрунтування позовних вимог.

З урахуванням ст.22 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), судом прийнята зазначена заява та розглядалися позовні вимоги з врахуванням виключення з підстав нормативного обґрунтування позовних вимог статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Рішенням господарського суду Запорізької області від 13.04.2016р. (повний текст підписано 15.04.2016р.) у справі №910/22515/15 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" до відповідача-1 Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" та відповідача-2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про зобов'язання повернути майно вартістю 434647,01грн. відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що нормами ЦК України, які регулюють підрядні відношення, та умовами договору №141-КП від 11.10.2012р. не визначено обов'язку підрядника повертати замовнику передані ним для подальшого використання матеріали у разі відмови замовника від договору підряду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" не погодилося з прийнятим рішенням та звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що суд першої інстанції прийняв рішення з порушенням норм процесуального та матеріального права, що призвело до порушення прав позивача. Скаржник посилається на те, що рішення прийнято судом за наслідками неповного з'ясування обставин, які мають значення для справи, а висновки, викладені у рішенні господарського суду Запорізької області, не відповідають обставинам справи.

Апелянт зазначає про те, що договір переробки в частині переробки переданої сировини (їдкий калій у кількості 600кг, їдкий калій у кількості 7000кг; метилкремнегель у кількості 18500кг.) є припиненим, а лист №94 від 07.11.2014р., адресований Запорізькому державному підприємству "Кремнійполімер", є доказом спроб позивача вивезти сировину від відповідача - 1. Наявність зазначеного листа, відповідно, спростовує твердження суду першої інстанції про те, що в матеріалах справи не міститься доказів перешкоджання з боку відповідача - 1 у вивезенні товару позивачем.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 23.05.2016р. у справі №910/22515/15 (головуючий Зубченко І.В., судді Попков Д.О., Радіонова О.О.) було прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи на 07.06.2016р.

У судове засідання 07.06.2016р. представники відповідача-1 та відповідача-2 не з'явилися. Про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать матеріали справи.

Від Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-1 просив рішення господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Крім того, просив розглянути справу без участі його представника.

Відповідач-2 про причини неявки суд не повідомив, своїми правами, передбаченими ст.22 ГПК України, не скористався.

В судовому засіданні 07.06.2016р. представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів, що були в ній викладені. Заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме актів про недопуск представників позивача на територію відповідача-1. Судовою колегією відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання з огляду на те, що заявник не обґрунтував неможливість подання зазначених документів суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

З метою повного та всебічного дослідження обставин справи в їх сукупності, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необхідність відкладення судового засідання апеляційної інстанції в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, на 12.07.2016р.

У зв'язку з перебуванням у відпустці суддів - членів колегії Попкова Д.О., Радіонової О.О. на підставі розпорядження в.о.керівника апарату суду, в результаті автоматичної зміни складу суду було сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий Зубченко І.В., судді Ломовцева Н.В., Татенко В.М.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" отримано додаткові пояснення до апеляційної скарги, які судовою колегією прийняті до уваги та долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 12.07.2016р. представник позивача просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду - скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Крім того, повторно заявив клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме актів про недопуск до вивезення сировини від 23.07.2015р. та 27.05.2016р. (аналогічне клопотання було заявлено в судовому засіданні 07.06.2016р. та викладене в додаткових поясненнях до апеляційної скарги).

Відповідно до ст.101 ГПК України додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання, представник позивача посилається на те, що акт про не допуск від 23.07.2015р. було виявлено лише під час проведення внутрішнього аудиту, що проводився в період з 06.06.2016р. по 17.06.2016р. Однак, позивачем не доведено неможливість проведення відповідної внутрішньої перевірки під час розгляду справи в суді першої інстанції. Стосовно акту про не допуск від 13.04.2016р. пояснив, що він був складений вже після ухвалення рішення по справі. Разом з тим, заявник не довів, що відповідний акт не міг бути складений в межах розгляду справи в господарському суді Запорізької області та наданий суду. Отже, оскільки не доведено необхідність доручення зазначених документів в порядку ст..101 ГПК України, зазначені документи підлягають поверненню.

У судове засідання 12.07.2016р. представники відповідачів не з'явилися. Від Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" отримано клопотання про розгляд справи без участі його представника, яке судовою колегією було розглянуто та задоволено.

Відповідач-2 про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Представник відповідача-2 відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору. Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З врахуванням вищенаведеного, судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників відповідачів.

Відповідно до ст.81-1 ГПК України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації та складено протокол.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила.

Як вбачається з матеріалів, 11.10.2012р. між Запорізьким державним підприємством "Кремнійполімер" (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" (далі - замовник) був укладений договір переробки товарів №141-КП (далі - договір переробки).

Згідно з п.1.1 договору виконавець зобов'язується в порядку та на умовах договору відповідно до письмової заявки замовника здійснювати переробку сировини (метилкремнегель, калій їдкий) (далі - сировина) з метою отримання гідрофобізуруючої рідини ГКЖ -11 К (далі - продукт переробки).

Кількість, якість товарів та продукта переробки, а також ціна переробки на кожну поставку визначаються в специфікаціях до цього договору, які є невід'ємними частинами договору (п.2.1).

Пунктом 4.4 договору передбачено, що поставка товарів та продукту переробки здійснюється в асортименті, в кількості та в строки згідно специфікацій, погоджених обома сторонами. Кількість і асортимент товарів, які підлягають переробці в продукт переробки, замовник заявляє письмово в строк до 15 числа місяця, що передує запланованому місяцю відвантаження.

Відповідно до п.4.8 договору, якщо замовник завозить товари без заявки, то після спливу 15 календарних днів замовник зобов'язаний вивезти поставлені на завод товари. У випадку неможливості його вивезення замовник відшкодовує виконавцю витрати, пов'язані з послугами по зберіганню сировини на заводі.

За приписами пункту 9.1 договору переробки (в редакції Додатку №1 від 28.12.2012р.) договір вступає в силу з моменту підписання його обома сторонами та діє до повного виконання сторонами зобов'язань по договору.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи актів приймання-передачі давальницької сировини для переробки, які підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" передало, а Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер" прийняло для переробки наступну сировину:

- їдкий калій у кількості 600кг за актом приймання-передачі від 03.06.2014р.;

- їдкий калій у кількості 7000кг за актом приймання-передачі від 15.07.2014р.;

- їдкий калій у кількості 500кг за актом приймання-передачі від 17.06.2014р.;

- їдкий калій у кількості 2000кг за актом приймання- передачі від 17.06.2014р.;

- метилкремнегель у кількості 18500кг за актом приймання-передачі сировини для переробки від 21.07.2014р.

Як зазначає позивач та не спростовано відповідачем - 1, сторонами не було підписано специфікацій на переробку зазначеної сировини. Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" не подавало заявки в строк до 15 числа місяця, що передує запланованому місяцю відгрузки, про кількість і асортимент товарів, які підлягають переробці в продукт переробки.

Листом №86 від 18.09.2014р. замовник запропонував виконавцю належним чином оформити необхідні документи для переробки зазначеної вище сировини (підписати специфікацію). Також, зазначеним листом було повідомлено Запорізьке державне підприємство "Кремнійполімер" про те, що у випадку незгоди оформити відповідні документи на переробку сировини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" відмовиться від договору переробки в частині переробки переданої сировини, а саме: їдкий калій у кількості 600кг; їдкий калій у кількості 7000кг; метилкремнегель у кількості 18500кг та буде просити повернення зазначеної сировини. Однак, відповіді від відповідача - 1 отримано не було.

Разом з тим, листом №94 від 07.11.2014р. позивач повідомив відповідача-1про відмову від договору переробки товарів №141-КП від 11.10.12р. в частині переробки сировини: їдкий калій у кількості 600кг; їдкий калій у кількості 7000кг; метилкремнегель у кількості 18500кг. У зв'язку з цим Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" вимагало негайно повернути передану в переробку вищезазначену сировину та просило протягом трьох днів з моменту отримання листа призначити конкретний день і час для вивезення представником замовника зазначеної сировини з території заводу.

Як вбачається з довідки Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" №628 від 05.04.2016р., з поставлених позивачем на підставі договору переробки товарів №141 -КП від 01.10.2012р. протягом червня-липня 2014р. 10100кг їдкого калію і 18500кг метилкремнегелю заводом частково перероблено їдкий калій і метилкремнегель. Залишилось не переробленим 250кг їдкого калію і 8406кг метилкремнегелю, з яких 5000кг метилкремнегелю на складі і 3406кг у суміші у виробництві.

В забезпечення належного виконання зобов'язань Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" за договором переробки, 03.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" (далі - кредитор) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (далі - поручитель) було укладено договір поруки №03/01/14-1 (далі - договір поруки). За умовами п.1.1 договору поруки в порядку та на умовах, визначених цим договором, поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором в межах суми 1000,00грн. за виконання Запорізьким державним підприємством "Кремнійполімер" (далі - боржник) його зобов'язань за договором переробки товарів №141-КП від 11.10.2012р., укладеним між кредитором і боржником, а також усіх додаткових угод до нього, додатків, змін, специфікацій, які можуть бути укладені до закінчення строку його дії, включаючи зобов'язання із переробки сировини, поставки на користь кредитора продукта переробки, повернення поставленої в переробку сировини, сплати відповідних грошових коштів передбачених основним договором, відшкодування збитків.

У зв'язку з невиконанням Запорізьким державним підприємством "Кремнійполімер" зобов'язань за договором переробки в частині повернення сировини, Товариство з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" звернулося до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 з вимогою вих.№95/01 від 05.01.2015р. про виконання зазначених зобов'язань. Проте, зазначена вимога залишилася без задоволення.

Зазначене стало причиною звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл" з позовом до відповідача - 1 Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" та відповідача - 2 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про зобов'язання солідарно повернути майно вартістю 434647,01грн., а саме їдкий калій у кількості 10100кг, метилкремнегель у кількості 18500кг.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач передав, а відповідач - 1 прийняв для переробки наступну сировину: їдкий калій у кількості 600кг (акт приймання-передачі від 03.06.2014р.); їдкий калій у кількості 7000кг (акт приймання-передачі від 15.07.2014р.); їдкий калій у кількості 500кг (акт приймання-передачі від 17.06.2014р.); їдкий калій у кількості 2000кг (акт приймання- передачі від 17.06.2014 р.); метилкремнегель у кількості 18500кг (акт приймання-передачі від 21.07.2014р.). В актах зазначено, що відповідна сировина передається на виконання договору переробки та саме для подальшої переробки. Акти приймання-передачі сировини для переробки підписані з обох сторін та скріплені печатками підприємств.

Разом з тим, всупереч умовам договору, сторонами не було підписано специфікацій на переробку зазначеної сировини, а позивач не подавав заявки в строк до 15 числа місяця, що передує запланованому місяцю відгрузки, про кількість і асортимент товарів, які підлягають переробці в продукт переробки.

Зі змісту листа замовника №86 від 18.09.2014р. вбачається, що він запропонував виконавцю підписати специфікацію та попередив про те, що у випадку незгоди, він відмовиться від договору переробки в частині переробки переданої сировини: їдкий калій у кількості 600кг; їдкий калій у кількості 7000кг; метилкремнегель у кількості 18500кг.

Оскільки відповіді на зазначений лист не було отримано, позивач листом №94 від 07.11.2014р. відмовився від договору №141-КП від 11.10.2012р. в частині переробки зазначеної вище сировини та вимагав негайно повернути передану в переробку сировину.

Однак, як вбачається з довідки Запорізького державного підприємства "Кремнійполімер" №628 від 05.04.2016р. підприємство розпочало перероблення сировини, завезеної позивачем та переданої останнім підприємству згідно актів приймання-передачі давальницької сировини для переробки.

У якості правових підстав для повернення майна позивач посилається в тому числі на ст.316 (поняття права власності), 321 (непорушність права власності) та ч.4 ст.849 ЦК України.

Разом з тим, нормами ЦК України, які регулюють підрядні правовідносини, не передбачено обов'язку підрядника повертати замовнику передані ним для подальшого використання матеріали у разі відмови замовника від договору підряду.

Комплексний аналіз договору переробки №141-КП від 11.10.2012р. свідчить про те, що умови договору також не містять зазначеного вище обов'язку підрядника повернути сировину. Крім того, пунктом 4.8 договору саме на замовника покладається обов'язок вивезення товару, завезеного без заявки впродовж 15 календарних днів. Як вірно зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не містять доказів перешкоджання з боку відповідача - 1 у вивезенні товару позивачем.

Посилання апелянта на те, що лист №94 від 07.11.2014р., адресований Запорізькому державному підприємству "Кремнійполімер", є доказом спроб позивача вивезти сировину від відповідача - 1 судовою колегією не приймається, оскільки зазначений лист є лише вимогою негайно повернути сировину, та не підтверджують створення перешкод з боку відповідача.

Отже, господарський суд Запорізької області дійшов вірного висновку про відсутність у відповідача-1 обґрунтованого обов'язку повернути позивачу отриману від нього для подальшої переробки сировину.

Вимоги позивача щодо відповідача-2 стосовно зобов'язання повернути частину переданої відповідачу-1 сировини в межах договору поруки також є безпідставним, адже згідно договору поруки підприємець в межах суми 1000,00грн. зобов'язався відповідати перед позивачем за виконання підприємством умов договору переробки товарів №141-КП, умови якого зобов'язання останнього повернути сировину позивачу не встановлювали.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Твердження заявника апеляційної скарги про порушення і неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2016р. (повний текст підписано 15.04.2016р.) у справі №910/22515/15 колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутесіл", м.Київ на рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2016р. (повний текст підписано 15.04.2016р.) у справі №910/22515/15 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 13.04.2016р. (повний текст підписано 15.04.2016р.) у справі №910/22515/15 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя І.В. Зубченко

Судді: Н.В. Ломовцева

В.М. Татенко

Надруковано 6 примірників: 1 - позивачу; 1 - відповідачу-1; 1- відповідачу-2; 1 - до справи; 1 - ДАГС; 1 - ГСЗО