РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016Справа №910/7207/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Містер Хорека»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Емблер»
простягнення 6 653,60 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Дорошенко А.Ю.
від відповідача:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Містер Хорека» (надалі - ТОВ «Містер Хорека») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емблер» (надалі - ТОВ «Емблер») про стягнення 6 653,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору поставки №МК-001627 від 18.07.2011 р. позивач поставив товар, а відповідач зобов'язання з оплати поставленого товару не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 4 948,25 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 338,79 грн. та інфляційних у розмірі 1 366,56 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.04.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.05.2016 р. розгляд справи відкладено на 04.07.2016 р. у зв'язку із неявкою представника відповідача та неподанням витребуваних доказів.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №048.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

18.07.2011 р. між ТОВ «Містер Хорека» (постачальник) та ТОВ «Емблер» (покупець) був укладений договір поставки №МК-001627 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, поставляти покупцю товар, а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором, приймати й оплачувати товар.

За змістом п. 1.2 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями. Партія товару, яку повинен поставити постачальник визначається погодженими сторонами замовленнями. На підставі погодженого сторонами замовлення постачальник складає: товарну накладну та/або товарно-транспортну накладну, які підписуються сторонами та податкову накладну при прийманні-передачі товару.

Згідно з п. 5.2 Договору оплата покупцем здійснюється на умовах відстрочення платежу протягом 7 календарних днів з моменту приймання кожної окремої партії товару покупцем. Оплата може здійснюватися як частинами, так і загальною сумою/вартістю зазначеною в специфікації та/або первинних документах.

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 7 701,17 грн., що підтверджується товарно-транспортною накладною №МХ-28704 від 30.12.2013 р.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті поставленого згідно Договору товару, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі суму 4 948,25 грн.

Договір є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно із ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи (товарно-транспортною накладною №МХ-28704 від 30.12.2013 р.) підтверджується факт виконання позивачем зобов'язання з поставки товару за Договором на суму 7 701,17 грн.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 5.2 Договору, відповідач був зобов'язаний розрахуватися за отриманий товар протягом 7 календарних днів з моменту приймання кожної окремої партії товару.

З огляду на викладене, заборгованість відповідача за поставлений товар (з урахування часткової сплати на користь позивача вартості поставленого товару) 4 948,25 грн., а строк виконання грошового зобов'язання на момент подання позовної заяви настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі Договору за переданий товар. Відповідачем вказана заборгованість не погашена.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідачем обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Містер Хорека» про стягнення з ТОВ «Емблер» заборгованості у розмірі 4 948,25 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 338,79 грн. та інфляційних у розмірі 1 366,56 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання у період з 06.01.2014 р. по квітень 2016 року.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та, враховуючи відсутність підстав для виходу за межі позовних вимог, вважає за можливе задовольнити вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 338,79 грн. та інфляційних у розмірі 1 366,56 грн.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з ТОВ «Емблер» на користь ТОВ «Містер Хорека» заборгованості у розмірі 4 948,25 грн., 3% річних у розмірі 338,79 грн. та інфляційних у розмірі 1 366,56 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Хорека» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Київського державного підприємства геодезії, картографії, кадастрових та геоінформаційних систем «Київгеоінформатика» (03190, м. Київ, пр. Перемоги, 84; ідентифікаційний код 24920878) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Хорека» (04212, м. Київ, вул. Маршала Тимошенка, 9; ідентифікаційний код 36265252) заборгованість у розмірі 4 948 (чотири тисячі дев'ятсот сорок вісім) грн. 25 коп., 3% річних у розмірі 338 (триста тридцять вісім) грн. 79 коп., інфляційні у розмірі 1 366 (одна тисяча триста шістдесят шість) грн. 56 коп. та судовий збір у розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.07.2016 р.

Суддя В.П. Босий