номер провадження справи 11/63/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 Справа № 908/1592/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд.2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-художня фірма «Коло» (вул. Трегубенка, буд. 6«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, ),

у присутності представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №182/20-19 від 07.06.2016;

від відповідача: не зявився;

про: стягнення 34210,81грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-художня фірма «Коло» 5529,60грн., як вказано в позові, 4860,23грн. основного боргу за поставлену теплову енергію, 474,38грн. пені, 34,22грн. річних і 160,77грн. інфляційних втрат.

09.06.2016 порушено провадження по справі, призначені дата і час судового засідання. В порядку попередньої підготовки справи до слухання суд зобовязав сторони вчинити дії та надати документи, необхідні для повного, всебічного та обєктивного вирішення спору.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих зобовязань за договором №381 від 01.10.2002 про постачання теплової енергії в гарячій воді в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг. Затримка оплати вартості поставленої теплової енергії обумовила нарахування пені, сум 3% річних та втрат від інфляції. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, акт звіряння взаємних розрахунків, направлений на його адресу позивачем, не підписав. В судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило.

У відповідності до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

Згідно до даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (minjust.gov.ua), юридичною адресою товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-художня фірма «Коло» є 69006, Запорізька область, місто Запоріжжя, Дніпровський район, вулиця Трегубенка, будинок 6-А.

Ухвала господарського суду направлялась за вказаною адресою.

За таких обставин справа розглядається в порядку передбаченому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також ретельно дослідивши додатково надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

01.10.2002 між Концерном «Міські теплові мережі» (надалі - Енергопостачальна організація) та товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-художня фірма «Коло» (надалі - Споживач) укладено договір №381 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно п. 1.2 вказаного Договору, із змінами внесеними Додатковою угодою №4 від 12.05.2015, Енергопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати теплову енергію в гарячій воді для опалення та надання послуг з центрального постачання гарячої води Споживачу, а останній, в свою чергу оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами теплової енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, передбачені цим договором.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач, виконуючи договірні зобовязання, за період з листопада 2015 року по квітень 2016 року відпустив відповідачу теплову енергію на суму 5393,23грн., що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі за поставлену теплову енергію за вказаний період.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 6.3 Договору споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Енергопостачальної організації документи за розрахунковий період: рахунок, акт приймання-передачі теплової енергії.

Позивач щомісяця направляв акти та рахунки на адресу відповідача, про свідчать реєстри на відправку рахунків та актів, з відмітками поштових відділень.

В примітках вказаних актів приймання-передачі теплової енергії зазначено, що у разі неповернення оформленого акту або ненадання письмових заперечень про підписання акту в установлені договором терміни, акт вважається погодженим.

Відповідач письмових заперечень про підписання актів в установлені договором термін, щодо зазначених актів за спірний період не надав.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Відповідно до п. 3.2.2 Договору Споживач зобовязується виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Відповідно до п. 6.6 Договору, споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Споживач має право робити передплату.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої теплової енергії виконав частково сплативши 533,00, у звязку з чим за вказаний період залишається неоплаченою поставлена теплова енергія на суму 4860,23грн.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України одним з наслідків порушення зобовязань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Також, у відповідності до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.7.2.3 договору в разі несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію, Відповідачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від належної до сплати суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 474,38грн. за період з 20.12.2015 по 26.05.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 34,22грн. за період з 20.12.2015 по 26.05.2016 і інфляційні втрати в сумі 160,77грн. за період з січня 2016 року по квітень 2016 року.

Суми пені, 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Позовні вимоги законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-художня фірма «Коло» (вул. Трегубенка, буд. 6«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул.Гвардійський, буд. 137, м. Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд. 2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ) 4860 (чотири тисячі вісімсот шістдесят) грн. 23коп. основного боргу за поставлену теплову енергію, 474 (чотириста сімдесят чотири) грн. 38коп. пені, 34 (тридцять чотири) грн. 22коп. річних, 160 (сто шістдесят) грн. 77коп. інфляційних втрат і 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 07.07.2016 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 11.07.2016.

Суддя С.А. Гончаренко