КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. № 910/7129/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Пантелієнка В.О.

Сотнікова С.В.

за участю представників сторін:

від ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз": Нєжнова С.В. - голова правління ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз"- (наказ № 13-К від 04.04.2016);

Варданян А. А. - представник за довіреністю № 1 від 31.12.2015;

Кондратов А.В.- представник за довіреністю № 6 від 04.07.2016;

від ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України": Трегубов Д.В. - представник за довіреністю № 14-77 від 21.04.2016;

Федорова Т.В. - представник за довіреністю № 14-101 від 07.09.2015;

від ТОВ "СП "Стан-Комплект": Меше О.П.- представник за довіреністю від 16.05.2016;

від розпорядника майна публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" арбітражного керуючого Швачки С.В.: Матвєєв О.М. - представник за довіреністю № 1619 від 27.03.2014;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/7129/16 (суддя Яковенко А.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект", м. Київ

до публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", м. Київ

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" звернулася до суду з заявою про визнання банкрутом публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.04.2016 № 910/7129/16 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" було прийнято до розгляду, підготовче засідання призначено на 23.05.2016, визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого Швачку С.В. зобов'язано подати заяву про участь у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/7129/16 (суддя Яковенко А.В.) порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз", визнано грошові вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" до публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" в розмірі 417 774,74 грн, призначено розпорядником майна публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" арбітражного керуючого Швачку Сергія Васильовича, тощо.

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 1, 10, 16, 114 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою суду, публічне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2016, передати заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан- Комплект" про банкрутство публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафотогаз" на новий розгляд до відповідного господарського суду в іншому складі суду та витрати по сплаті судового збору покласти на товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект".

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 9 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт». Також скаржник зазначає, що суд передчасно дійшов висновку про порушення провадження справи про банкрутство щодо скаржника.

Не погоджуючись з оскаржуваною ухвалою господарського суду міста Києва ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/7129/16, відмовити ТОВ "СП "Стан-Комплект" в порушенні справи про банкрутство та витрати зі сплати судового збору за подання цієї апеляційної скарги покласти на ініціюючого кредитора ТОВ "СП "Стан-Комплект".

Апеляційна скарга мотивована неповним з'ясуванням обставин справи та порушенням норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ч. 9 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт».

29.06.2016 та 04.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ініціюючого кредитора подано відзиви на апеляційну скаргу, в яких сторона заперечує вимоги апеляційної скарги та просить залишити її без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду - без змін.

04.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано письмові доповнення.

04.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано клопотання про долучення в якості доказу по справі постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.2016 у справі № 02-21/901/1/1027/13.

05.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано письмові пояснення.

Київський апеляційний господарський суд частково задовольняє заявлене у судовому засіданні 07.07.2016 клопотання боржника про залучення до матеріалів справи постанови Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.2016 у справі № 02-21/901/1/1027/13.

Між тим, при розгляді апеляційної скарги у даній справі апеляційний суд не враховує, не досліджує та не оцінює зазначене клопотання у якості доказу у справі відповідно до ст.ст. 33, 34, 36, 43 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з наступним.

Частинами 1, 3 ст. 101 ГПК України передбачено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Апеляційна інстанція звертає увагу на те, що нормами означеної статті та будь-якими іншими положеннями ГПК України не передбачено здійснення перегляду в апеляційному провадженні на підставі нових доказів, які не існували на момент прийняття судом першої інстанції відповідного процесуального документу та на прийняття якого такі документи (докази) не могли вплинути ніяким чином, оскільки вони не існували взагалі.

Незважаючи на те, що вищевказане судове рішення датовано до прийняття оскаржуваної ухвали, у матеріалах справи відсутні докази подання такого клопотання представником боржника у суді першої інстанції. При цьому, постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 23.04.2016 у справі № 02-21/901/1/1027/13 подана представником боржника без обґрунтування неможливості її подання у суді першої інстанції, у зв'язку з чим вона не може бути доказом, який спростовує або підтверджує викладені в оскаржуваній ухвалі обставини та впливає на її прийняття.

07.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано додаткові пояснення, в яких зазначає про наявність у товариства ліцензій на провадження господарської діяльності, пов'язаної з постачання, транспортування та із зберіганням природного газу, що підтверджується постановами Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про видачу ліцензій ДАТ «Чорноморнафтогаз» № 1182 від 23.10.2002, № 878 від 05.10.2005, № 27 від 13.05.2011 та ч. 6 ст. 21 Закону України «Про ліцензування господарської діяльності» від 02.03.20015 №№222-VІІІ.

11.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником ініціюючого кредитора подано письмові пояснення в яких зазначає про неможливість застосування до боржника ч. 9 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт», оскільки боржник не підпадає під жодну категорію підприємств, визначених даною нормою.

12.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником розпорядника майна подано відзив на апеляційні скарги ПАТ «ДАТ «Чорноморнафтогаз» та ПАТ «НАК «Нафтогаз України», в якому заперечує вимоги апеляційних скарг та просить залишити їх без задоволення, а ухвалу суду - без змін та зазначає, що до боржника в цьому випадку необхідно застосовувати загальну процедуру банкрутства.

12.07.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду представником боржника подано додаткові пояснення яких зазначає про безпідставне зазначення судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про можливість застосування до боржника ст. 85 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В судовому засіданні представник боржника підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, зазначених в ній та підтримав доводи апеляційної скарги ПАТ «НАК «Нафтогаз України».

Представник ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, зазначених в ній та підтримав доводи апеляційної скарги боржника.

Представник ініціюючого кредитора заперечив вимоги апеляційних скарг і просив суд відмовити в їх задоволенні, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Представник розпорядника майна заперечив вимоги апеляційних скарг і просив суд відмовити в їх задоволенні, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14.05.1992 року в редакції від 22.12.2011 зі змінами та доповненнями (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Суд першої інстанції порушуючи провадження у цій справі виходив з того, що кредиторські вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" є беззаперечними, доведеними належними та допустимими засобами доказування, а тому підлягають визнанню. Зазначив, що Закон є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері банкрутства і має перевагу для процедури відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом перед іншими нормативно-правовими актами, які були прийняті до набрання чинності Закону.

Законом встановлено банкрутство окремих категорій, а саме статтею 85 Закону встановлено особливості банкрутства суб'єктів підприємницької діяльності, що мають суспільну, іншу цінність або особливий статус, а статтею 96 Закону - особливості банкрутства державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків.

Отже, на думку, місцевого господарського суду, починаючи з 19.01.2013 Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який є спеціальним нормативно-правовим актом у сфері банкрутства, врегульовані провадження у справах про банкрутство окремих категорій боржників, включаючи і ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз". Зважаючи на викладене, суд першої інстанції зробив висновок, що відносно банкрутства боржника у цій справі ч. 9 ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» не діє, оскільки вона суперечить нормам Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Як вбачається з матеріалів справи до господарського суду міста Києва ТОВ "СП "Стан-Комплект" подано заяву про порушення справи про банкрутство ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз», яка мотивована наявністю заборгованості у розмірі 417 774,74 грн, що підтверджується рішенням господарського суду міста Києва № 910/18637/15 від 17.08.2015, яким з ПАТ "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" на користь кредитора стягнуто основного боргу у розмірі 223 659,82 грн, 15 055,68 грн - 3% річних, 170 867,58 грн - інфляційний втрат, 8 191,66 грн - судового збору; наказом господарського суду міста Києва від 07.09.2015 у справі № 910/18637/15; постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві № 49830431 від 15.01.2016; постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про арешт коштів № 49830431 від 09.02.2016; постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві № 49830431 від 23.02.2016 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 12 Закону у разі відсутності підстав для відмови у прийнятті або для повернення заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд приймає заяву до розгляду, про що не пізніше п'яти днів з дня її надходження виносить ухвалу.

Однак, відповідно до абзацу першого та другого частини першої статті 14 Закону господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження заяви про порушення справи про банкрутство відмовляє у її прийнятті, якщо провадження у справі про банкрутство боржника не допускається згідно із законом.

В даному випадку є спеціальний закон, який розповсюджується на боржника як певного суб'єкта правовідносин та певні правовідношення, а саме Закону України «Про трубопровідний транспорт».

Відповідно до частини дев'ятої статті 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» щодо державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», дочірніх та заснованих нею підприємств, а також підприємств, утворених внаслідок реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) державних підприємств, що провадять діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», дочірніх та заснованих нею підприємств, не може бути порушено справу про банкрутство.

Пунктом 1.2. статуту ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» встановлено, що боржник заснований відповідно до наказу Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України 18.08.1998 № 184 «Про створення ДАТ «Чорноморнафтогаз» на виконання Указу Президента України від 25.02.1998 № 151/98 «Про реформування нафтогазового комплексу України», постанови Кабінету Міністрів України від 25.05.1998 року № 747 «Про утворення Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», шляхом перетворення Державного виробничого підприємства по видобутку, сховищу і транспортуванню нафти та газу «Чорноморнафтогаз» у Державне іонерне товариство «Чорноморнафтогаз». Засновником боржника є держава в особі Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України.

Акціонером ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз» є Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», якій належить 100% акцій (п. 7.1. статуту товариства), що підтверджується витягом, наявним у справі.

Пунктом 4.2 статуту боржника передбачено, що предметом діяльності товариства є, зокрема, транспортування природного газу (в тому числі транспортування магістральними газопроводами) та газового конденсату; зберігання природного газу.

ПАТ "Чорноморнафтогаз" надані ліцензії № 507432 від 13.05.2011 на транспортування природного газу; № 507431 від 13.05.2011 на зберігання природного газу, що підтверджується роздруківкою з сайту Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Тобто боржник є підприємством утвореним внаслідок реорганізації (а саме перетворення) державного підприємства, що провадить діяльність з транспортування магістральними трубопроводами і зберігання у підземних газосховищах.

Однак, вищенаведену обставину справи не було досліджено та не було встановлено судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали в насідок чого ухвала прийнята судом з порушенням норм матеріального права.

Отже, приймаючи оскаржувану ухвалу судом першої інстанції неправомірно не застосовано ст. 7 Закону України «Про трубопровідний транспорт» і, як наслідок, в порушення норм чинного законодавства порушено справу про банкрутство ПАТ «Державне акціонерне товариство «Чорноморнафтогаз».

Стаття 80 Господарського процесуального кодексу України визначає підстави припинення господарським судом провадження у справі.

Провадження у справі про банкрутство може бути припинено у інших випадках, передбачених законом (п. 12 ч. 1 ст. 83 Закону).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів на підставі наявних в справі матеріалів зробила висновок про наявність підстав для часткового задоволення апеляційних скарг, ухвала місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - припиненню.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 80, 99, 101, 102 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Чорноморнафтогаз" та апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 01.06.2016 у справі № 910/7129/16 скасувати.

Припинити провадження у справі № 910/7129/16 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "СП "Стан-Комплект" до публічного акціонерного товариства "Державне акціонерне товариство "Чорноморнафтогаз" про банкрутство.

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді В.О. Пантелієнко

С.В. Сотніков