КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа№ 911/4333/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Мартюк А.І.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Чорної Л.В.

при секретарі Єременко К.Л.

за участю представників

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

від ВДВС: Кулінська С.Н., дов. б/н від 04.01.2016р.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Відділу Державної виконавчої служби Володарського

районного управління юстиції

на ухвалу Господарського суду Київської області

від 26.04.2016 р.

у справі № 911/4333/15

за позовом Управління державної служби охорони при ГУ МВС

України в Київській області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітно-

насіннєва Агрофірма "Мрія"

про стягнення 1 635 636,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Київської області від 26.04.2016р. у справі № 911/4333/15 скаргу Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 12.04.2016 № 129я/43/30/1/02-2016 на дії державного виконавця відділу ДВС Володарського РУЮ задоволено. Визнано дії відділу ДВС Володарського РУЮ щодо винесення постанови від 25.01.2016 про закінчення виконавчого провадження №4982291 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області №911/4333/15 протиправними. Визнано незаконною та скасовано постанову відділу ДВС Володарського РУЮ про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2016 № 49822951. Зобов'язано відділ ДВС Володарського РУЮ винести постанову про поновлення виконавчого провадження з виконання рішення господарського суду Київської області від 07.12.2015р. по справі №911/4333/15.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою, відділ Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2016р. у справі № 911/4333/15.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 06.06.2016р. апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції у справі № 911/4333/15 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Корсакова Г.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 у справі № 911/4333/15 у складі колегії суддів: головуючий суддя Станік С.Р., судді: Власов Ю.Л., Корсакова Г.В. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 21.06.2016 р.

Розпорядженням від 05.07.2016р. № 09-52/2827/15 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, в зв'язку з перебуванням судді-доповідача Станік Р.С. на лікарняному справу № 911/4333/15 передано на повторний авторозподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2016р. апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції у справі № 911/4333/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Баранець О.М., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суді від 06.07.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Баранець О.М., Пономаренко Є.Ю. апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 14.07.2016р.

Розпорядженням від 14.07.2016р. № 09-52/3128/15 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ, в зв'язку з перебуванням судді Баранця О.М. у відпутці справу № 911/4333/15 передано на повторний авторозподіл.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.07.2016р. апеляційну скаргу Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції у справі № 911/4333/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Чорна Л.В., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суді від 06.07.2016 р. колегією суду у складі головуючого судді Мартюк А.І., суддів Чорна Л.В., Пономаренко Є.Ю. апеляційну скаргу прийнято до провадження в названому складі.

Представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд апеляційну скаргу задовольнити, а скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2016р. у справі № 911/4333/15.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з'явились. Враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників позивача та відповідача.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ВДВС, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

Рішенням Господарського суду Київської області від 07.12.2015 у справі № 911/4333/15 позов Управління Державної служби охорони при ГУ МВС в Київській області задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Елітно-насіннєва Агрофірма "Мрія" на користь управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській 200000,00 грн. штрафу та 8178,18 грн. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 07.12.2015, яке набрало законної сили 22.12.2015, видано наказ від 24.12.2015.

До Господарського суду Київської області 13.04.2016 від Управління Державної служби охорони при ГУ МВС у Київській області (стягувач, скаржник) надійшла скарга від 12.04.2016 № 129я/43/30/1/02-2016 на дії державного виконавця відділу ДВС Володарського РУЮ Кулінської С.А., у якій скаржник просить суд:

- визнати дії відділу ДВС Володарського РУЮ щодо винесення постанови від 25.01.2016 про закінчення виконавчого провадження №4982291 з примусового виконання наказу господарського суду Київської області №911/4333/15 протиправними;

- скасувати постанову відділу ДВС Володарського РУЮ про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2016 № 49822951;

- зобов'язати відділ ДВС Володарського РУЮ винести постанову про поновлення виконавчого провадження відповідно до рішення господарського суду Київської області від 07.12.2015 по справі №911/4333/15, до повного виконання рішення.

13.04.2016 скаржником подано заяву від 12.04.2016 №130я/43/30/1/02-2016 про поновлення строків для подання скарги на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції в порядку ст.121-2 ГПК України.

В силу ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно частини п'ятої ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. ст. 115, 116 ГПК України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в ст. 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач звернувся до відділу ДВС Володарського РУЮ із заявою № 13/1-1-48я від 28.12.2015, в якій просив відкрити виконавче провадження із виконання наказу Господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/4333/15, накласти арешт на грошові кошти боржника, та зазначив номер розрахункового рахунку, на який належить стягнути кошти.

06.01.2016 державним виконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ Кулінською С.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 49822951 з виконання наказу господарського суду Київської області від 24.12.2015 у справі №911/4333/15, встановлено боржнику строк добровільного виконання - до 12.01.2016.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Володарського РУЮ від 21.01.2016 за заявою боржника відкладено провадження виконавчих дій до 27.01.2016.

25.01.2016 боржником подано до відділу ДВС Володарського РУЮ платіжне доручення № 20 від 25.01.2016 про сплату 200000,00 грн. штрафу та 8178,18 грн. судового збору.

25.01.2016 державним виконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ складено акт про добровільне виконання рішення.

25.01.2016 державним виконавцем відділу ДВС Володарського РУЮ винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження".

Скаржник зазначає, що постанову про закінчення виконавчого провадження він отримав лише 09.02.2016, тоді як він 01.02.2016 звернуся до відділу ДВС Володарського РУЮ із заявою, в якій повідомив про помилку у заяві про відкриття виконавчого провадження, а саме про помилку в реквізитах рахунку, на який мала бути перерахована сума боргу за судовим рішенням.

На думку скаржника, відділом ДВС Володарського РУЮ неправомірно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки рішення суду фактично не виконано, гроші на рахунки стягувача не надходили.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Тобто, при здійсненні державним виконавцем дій, що спрямовані на примусове виконання рішення, державний виконавець при отриманні від боржника копії платіжного доручення, мав пересвідчитись у правомірності та достовірності дій останнього, зокрема, щодо зарахування коштів на банківський рахунок стягувача.

Скаржником надано суду довідки АТ "Укрсиббанк" № 58-4-22/154 від 10.02.2016, № 58-4-22/205 від 19.02.2016, в яких наведено перелік рахунків стягувача, відкритих у даному банку, згідно яких у період з 07.12.2015 по 18.02.2016 грошові кошти від ТВО "Елітно-насіннєва Агрофірма "Мрія" на рахунки скаржника не надходили.

Відповідно до п. 30.1. ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Відтак, моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора.

Судом встановлено, що на момент винесення постанови про закінчення виконавчого провадження грошові кошти на рахунок стягувача не надходили, відтак рішення суду є невиконаним. Платіжне доручення від 25.01.2016р. №20, на яке боржник посилається як на доказ належного виконання своїх зобов'язань та погашення боргу, містить помилковий номер рахунку отримувача в АТ "Укрсиббанк", який позивачу не належить, що зокрема, вбачається з поданих скаржником довідок банку.

Також судом встановлено, що зазначена помилка сталася з вини не боржника, а стягувача, який зазначив помилковий рахунок у заяві про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2015р. № 13/1-1-48.

Рішення суду, яке набрало законної сили, є невиконаним, стягувач кошти не отримав, а в порядку частини 2 ст. 527 ЦК України кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Відповідно до п. 8. ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Оскільки рішення суду не було виконано, грошові кошти на рахунок стягувача не надходили, суд вважає, що державним виконавцем було передчасно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження від 25.01.2016р., без перевірки надходження коштів на рахунок стягувачу, таким чином колегія суддів погоджується з місцевим судом, що постанову належить визнати незаконною та скасувати.

Згідно з частиною 4 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (пункт 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця, але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби. Про відновлення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову, копії якої не пізніше наступного дня надсилаються до суду, який визнав незаконною постанову державного виконавця, сторонам, а також органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), якому повернуто виконавчий документ, зобов'язаний у тримісячний строк з дня надходження відповідної постанови пред'явити його до виконання.

За таких обставин, вимога стягувача про зобов'язання органу ДВС винести постанову про поновлення виконавчого провадження є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що скарга Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Київській області від 12.04.2016 № 129я/43/30/1/02-2016 на дії державного виконавця відділу ДВС Володарського РУЮ є обґрунтованою та підлягає задоволенню повністю.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені скаржником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що ухвала Господарського суду Київської області від 26.04.2016р. у справі № 911/4333/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга скаржника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 32-34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу відділу Державної виконавчої служби Володарського районного управління юстиції залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Київської області від 26.04.2016р. у справі № 911/4333/15- без змін.

2. Матеріали справи № 911/4333/15 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів у встановленому законом порядку.

Головуючий суддя А.І. Мартюк

Судді Є.Ю. Пономаренко

Л.В. Чорна