РІШЕННЯ

11 липня 2016 року Справа № 913/717/16

Провадження №6/913/717/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Луганського обласного управління АТ "Ощадбанк",

м. Сєвєродонецьк Луганської області,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Укрзалізничпром",

м. Попасна Луганської області

про стягнення 61 660 грн. 38 коп.

Суддя Василенко Т.А.

Секретар судового засідання Жданова Е.А.

У засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, довіреність №1038 від 02.06.2016р.;

від відповідача представник не прибув.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором №6 від 23.08.2011 в розмірі 61 660 грн. 38 коп., в тому числі: заборгованість по кредиту в розмірі 28 666 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим відсоткам в розмірі 9 628 грн. 72 коп., 3% річних за прострочення сплати кредиту в розмірі 1 597 грн. 49 коп., 3% річних за прострочення сплати відсотків за кредитом в розмірі 269 грн. 46 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати кредиту в розмірі 19 255 грн. 33 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати відсотків за кредитом в розмірі 2 242 грн. 82 коп.

Відповідач відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи не представив, правом на участь повноважного представника у судових засіданнях не скористався.

Так, ТОВ «Укрзалізничпром» зареєстроване за адресою Луганська область, м. Попасна, вул. 60 років Утворення СРСР, буд. 2 «б».

В ухвалах суду від 14.06.2016 р., 29.06.2016 р. явка учасників процесу в судові засідання не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідачем не заявлялося клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

В той же час, відповідач був належним чином повідомлений про дату та час слухання справи. Про що, в тому числі свідчить і відмітка органу поштового звязку на повідомленнях про вручення поштових відправлень, зокрема ухвал суду від 14.06.2016 р., 29.06.2016 р.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Тому, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування вимог за позовом, позивач посилається на наступне.

23.08.2011 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Укзалізничпром» був укладений кредитний договір № 6 із додатками та змінами.

Відповідно до п.п 2.1 - 2.4 договору кредит надано одноразово в сумі 28 666,56 грн. для придбання майна автомобіля MITSUBISHI PAJERO з остаточним терміном повернення не пізніше 22 серпня 2014 року. За умовами договору відповідач зобовязався використати кредит за цільовим призначенням та здійснити погашення кредиту не пізніше встановленого строку, а також сплатити інші платежі, передбачені договором.

Відповідно до п. 2.7, п. 2.7.1 договору за користування кредитом позичальник зобовязаний сплачувати банку проценти в розмірі 17% річних.

Всупереч взятих на себе зобовязань позичальником оплата за кредитом та процентами здійснювалася не в повній мірі та несвоєчасно.

Так, за розрахунком позивача станом на 18.05.2016 відповідач має заборгованість за кредитом за період з 02.09.2013 по 17.05.2016 в сумі 28 666,56 грн. та заборгованість за процентами з 07.07.2014 по 17.05.2016 в сумі 9 628,56 грн.

Також, у звязку із порушенням строків виконання грошового зобовязання за кредитним договором, позивачем нараховані втрати від інфляції за простроченим кредитом в сумі 19 255,33 грн., за простроченими процентами в сумі 2 242,82 грн. Крім цього нараховані 3% річних за простроченим кредитом в сумі 1 597,49 грн., за простроченими процентами в сумі 269,46 грн.

Оскільки, відповідач в добровільному порядку суму заборгованості не оплатив, позивач звернувся до суду із даним позовом який обґрунтовує посиланням на норми цивільного та господарського законодавства, в тому числі і ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та інші.

Відповідач проти позову не заперечив.

Встановивши фактичні обставини справи та оцінивши доводи сторін у їх сукупності, щодо первісного позову суд дійшов до наступного.

23 серпня 2011 року між сторонами у справі укладено кредитний договір № 6 відповідно до якого банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченності, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до умов та положень цього договору.

Згідно п.2.1 2.4 кредит надається для придбання автомобіля в розмірі 258 000,00 грн. з остаточним терміном повернення не пізніше 22 серпня 2014 року.

Також, між сторонами договору були підписані додаткові договори до кредитного договору №1 від 30.07.2012 р., №2 від 30.08.2012 р., №3 від 28.02.2014 та додаток №1.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно п. 2.7.1 проценти за користування кредитом встановлюються в розмірі 17% річних та нараховуються на фактичну суму заборгованості починаючи з першого дня користування кредитом та до повного погашення.

Згідно п. 2.7.2 проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом та за термін користування ним, починаючи з першого дня видачі кредиту включно і до повного погашення заборгованості за цим договором.

Згідно п. 2.7.3 договору нараховані за період з першого дня видачі кредиту або з першого числа звітного місяця по останнє число звітного місяця або по останній день повернення позичальником кредиту (або його частини) проценти (з урахуванням положень п. 2.7.4 цього договору) повинні бути сплачені позичальником не пізніше пятого числа місяця наступного за звітним, а в разі повного та дострокового погашення кредиту одночасно з погашенням кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

На виконання умов кредитного договору, відповідно до заявки позичальника, банк надав останньому кредитні кошти в сумі 258 000,00 грн, які останній в повному обсязі не повернув, у звязку з чим з 02.09.2013 по 17.05.2016 утворилась заборгованість в сумі 28 666,56 грн. Вказане підтверджується виписками щодо руху коштів на особових рахунках відповідача та не оспорено останнім.

За розрахунком позивача, відповідачем зобовязання щодо сплати щомісячних процентів за користування кредитом виконувалося неналежним чином, у звязку з чим за період з 07.07.2014 по 17.05.2016 утворилась заборгованість за процентами в сумі 9 628,72 грн.

Відповідачем доказів оплати вказаної суми не надано.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідач доказів належної оплати заборгованості за кредитом та процентами не представив та не надав власного розрахунку суми боргу, у звязку з чим суд керується розрахунком позивача.

В той же час, з метою отримання заборгованості за кредитним договором, позивачем як на електронну адресу відповідача так і за допомогою послуг УДППЗ «Укрпошта» направлялася вимога від 14.08.2015 № 46-02/78-373.

Виходячи з фактичних обставин справи та зібраних доказів, слід зазначити, що на момент звернення позивачем до суду у останнього виникло право вимоги заборгованості за кредитом та відсотками. Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 28 666,56 грн., заборгованості за процентами в сумі 9 628,72 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за прострочення сплати кредиту за період з 02.09.2013 по 17.05.2016 в сумі 1 597 грн. 49 коп., 3% річних за прострочення сплати процентів за період з 08.01.2014 по 17.05.2016 в сумі 269 грн. 46 коп., інфляційних нарахувань за прострочення сплати кредиту за період серпень 2014 року квітень 2016 року в сумі 19 255 грн. 33 коп., інфляційних нарахувань за прострочення сплати відсотків за кредитом за період серпень 2014 року квітень 2016 року в сумі 2 242 грн. 82 коп.

Сплата інфляційних нарахувань і трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) відповідно до ст. 625 ЦК України не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

При цьому, суд погоджується із розрахунком позивача щодо 3% річних та задовольняє вказані вище вимоги в повному обсязі, використовуючи саме розрахунок позивача, оскільки відповідачем позовні вимоги оспорені не були та не було наданого відповідного контррозрахунку заявлених до стягнення сум.

В той же час, суд погоджується із розрахунком позивача щодо інфляційних нарахувань на суму боргу за кредитом, у звязку з чим задовольняє вказані вимоги, виходячи з наведених вище підстав.

Разом з цим, розрахунок інфляційних нарахувань на суму прострочених відсотків за користування кредитом позивачем здійснений неточно та перерахований судом за допомогою юридичної інформційно - пошукової системи «Законодавство», у звязку з чим загальна сума інфляційних за простроченими процентами становить 2 213 грн. 82 коп.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача: заборгованість по кредиту в розмірі 28 666 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим відсоткам в розмірі 9 628 грн. 72 коп., 3% річних за прострочення сплати кредиту в розмірі 1 597 грн. 49 коп., 3% річних за прострочення сплати відсотків за кредитом в розмірі 269 грн. 46 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати кредиту в розмірі 19 255 грн. 33 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати відсотків за кредитом в розмірі 2 213 грн. 82 коп. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору слід покласти на відповідача в повному обсязі в сумі мінімального розміру судового збору (за подачу позовної заяви з майновими вимогами) 1 378,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Укзалізничпром», Луганська область, м. Попасна, вул. 60 років утворення СРСР, буд. 2 «Б», , на користь:

- Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України в особі філії Луганське обласне управління АТ «Ощадбанк», Луганська область, м. Сєвєродонецьк, проспект Гвардійський, буд. 40 «а», , заборгованість за кредитом в сумі 28 666 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим відсоткам в сумі 9 628 грн. 72 коп., 3% річних за прострочення сплати кредиту в сумі 1 597 грн. 49 коп., 3% річних за прострочення сплати відсотків за кредитом в сумі 269 грн. 46 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати кредиту в розмірі 19 255 грн. 33 коп., інфляційні нарахування за прострочення сплати відсотків за кредитом в розмірі 2 213 грн. 82 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп. Видати наказ позивачу.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 93 Господарського процесуального кодексу України рішення може бути оскаржено до апеляційної інстанції протягом десятиденного строку.

Дата виготовлення повного тексту та підписання рішення 18.07.2016.

Суддя Т.А.Василенко