ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2016 р. Справа № 909/497/16

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О.В.,

секретар судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094,

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна", с. Бринь, Галицький район, Івано-Франківська область, 77165,

про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором №Ф005Г/С від 18.12.2002 у розмірі 794 480,75 грн,

за участю:

від позивача: представник ОСОБА_2, НОМЕР_1 від 13.09.2002, довіреність №804-К-О від 02.03.2016,

від відповідача представник не з'явився,

встановив:

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 "ПриватБанк" звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором №Ф005Г/С від 18.12.2002 у розмірі 794480,75 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18.12.2002 між ПАТ ОСОБА_1 "ПриватБанк", як кредитодавцем, та ТзОВ "Фортуна", як позичальником, укладено кредитний договір №Ф 005Г/С (надалі кредитний договір). Відповідно до умов даного договору кредитодавець надав позичальнику кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії с загальним лімітом 450 000,00 грн в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди, в обумовлені цим договором строки. Відповідно до умов кредитного договору та додаткових угод, строк повернення кредиту становить до 30.07.2005. Згідно додаткових угод до даного договору від 24.10.2003, 19.12.2003, 08.01.2004, 11.03.2004, 01.06.2004, 17.07.2004, 17.12.2004 та 27.05.2005 ліміт було збільшено до 2056491,50 грн. Вказує, що згідно п.4.1. кредитного договору за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти в розмірі 27% річних. Зазначає, що 19.12.2003 процентну ставку було змінено на 28% річних, 11.03.2004 процентну ставку було змінено на 21%, а починаючи з 31.12.2004 відповідачеві нараховуються проценти за ставкою 8% річних. Посилається на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2013, яким задоволено позов ПАТ ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ТзОВ "Фортуна" про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № Ф005Г/С від 18.12.2002 в сумі 5 933 498,72 грн, з яких 2 056 491,50 грн - заборгованість за кредитом; 1 510 498,81 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 366 518,41 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Вказує на те, що у зв'язку з відсутністю покупця дане рішення до цього часу не виконане, а заборгованість не погашена, у зв'язку з чим за період з 12.07.2011 по 10.05.2016 заборгованість по сплаті процентів збільшилась на 794 480,75 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує положеннями ст.ст.526, 527,530, 1050, 1054 ЦКУ, 54, 57, 64, 82, 193 ГК України.

Аналогічні пояснення представник позивача дала у судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином ухвалою суду про порушення провадження у справі від 15.06.2016 та ухвалою суду про відкладення розгляду справи від 30.06.2016.

Слід зазначити, що відповідно до п. 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата. Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві. Адреса відповідача, вказана в позовній заяві, підтверджується спеціальним витягом з ЄДРЮОФОП, сформованим за запитом господарського суду Івано-Франківської області від 15.06.2016.

Як зазначено в листі ВГСУ №01-8/1228 від 02.06.2006 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені в доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, то примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т.п., можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Таким чином, суд належним чином повідомив відповідача про час і місце розгляду даної справи.

На адресу суду електронною поштою надійшов відзив на позов відповідача (вх.№9802/14 від 14.07.2016 ), в якому зазначено, що він визнає вказану позивачем заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом в розмірі 794 480,75 грн, заперечення щодо предмету та підстав позов у ТзОВ "Фортуна" відсутні. Також вказано, що у зв'язку із скрутним фінансовим становищем та загальною ситуацією, що склалась у державі, у нього немає можливості погасити заборгованість за кредитом. Дане клопотання не містило електронного цифрового підпису.

Відповідно до п.1.5.17. Інструкції з діловодства в господарських судах України (затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 N28) документи, отримані електронною поштою без електронного цифрового підпису або каналами факсимільного зв'язку, не належать до офіційних. У разі надсилання електронних документів без електронного цифрового підпису та факсограм необхідно надсилати також оригінал документа в паперовій формі.

За таких обставин згідно з ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України, суд встановив наступне.

18.12.2002 між ПАТ ОСОБА_1 "ПриватБанк", як кредитодавцем, та ТзОВ "Фортуна", як позичальником, укладено кредитний договір №Ф 005Г/С (надалі кредитний договір). Відповідно до п.1.1 даного договору кредитодавець зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді непоновлюваної кредитної лінії с загальним лімітом 450000,00 грн в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплати процентів та винагороди зі строком повернення до 17.12.2003.

Додатковою угодою №1 від 24.10.2003 позичальнику збільшено ліміт до 650000,00грн, додатковою угодою від 08.01.2004 збільшено ліміт до 1 298 620,00 грн, додатковою угодою від 11.03.2004 збільшено ліміт до 1 458 620,00грн, додатковою угодою від 01.06.2004 збільшено ліміт до 1 908 620,00грн, додатковою угодою від 17.07.2004 збільшено ліміт до 2020 491,50грн, додатковою угодою від 27.05.2005 збільшено ліміт до 2 056 491,50 грн.

Додатковою угодою від 22.06.2002 встановлено строк позовної давності - 25 років.

Згідно п.4.1. кредитного договору, за користування кредитом в період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту позичальник сплачує проценти в розмірі 27% річних. При порушенні позичальником обов'язків щодо погашення кредиту, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі 54% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.4.2. договору).

Додатковою угодою від 19.12.2003 внесені зміни до кредитного договору, відповідно до якої збільшено процентну ставку на 28% річних. Додатковою угодою від 11.03.2004 процентну ставку змінено на 28% річних, а починаючи з 31.12.2004 позичальнику нараховуються проценти за ставкою 8% річних.

В п.4.3 зазначено, що сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п.4.1, 4.2 цього договору, відбувається в дату сплати процентів. Датою сплати процентів є дата фактичного погашення кредиту, починаючи з дати підписання цього договору, але не пізніше строку, встановленого в п.1.3, якщо інше не передбачено п.7.3. цього договору. При несплаті процентів у зазначений строк, вони вважаються простроченими.

Пунктом 4.10 передбачено, що розрахунок процентів за користування кредитом проводиться з дати списання коштів з позичкового рахунку до попередньої сплати процентів або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів по кінцеву дату сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості по кредиту. Нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з фактичної кількості днів в році.

Відповідачем умови кредитного договору належним чином не виконувались і рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 03.03.2013 було задоволено позов ПАТ ОСОБА_1 "ПриватБанк" до ТзОВ "Фортуна" про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №Ф005Г/С від 18.12.2002 в сумі 5 933 498,72 грн, з яких : 2 056 491,50 грн - заборгованість за кредитом; 1 510 498,81 грн - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 2 366 518,41 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором Дане рішення набрало законної сили.

Як передбачено ч. 2 ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Згідно розрахунку заборгованості станом на 10.05.2016 заборгованість по відсотках за весь період дії договору становить 2 304 979,56 грн.

За період з 12.07.2011, коли заборгованість по відсотках становила 1 510 498,81 грн, по 10.05.2016 заборгованість по процентах збільшилась на 794 480, 75 грн.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору і повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено в ч.1 ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України). Аналогічні положення містяться в ст.ст. 173, 175, 193 ГК України. За приписами ст.193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК України передбачено надання банками кредитів під відсоток.

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

Спірна заборгованість по відсотках підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача 7301 з 18.12.2002 по 29.06.2016.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 -ст.85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" про стягнення заборгованості по відсотках за кредитним договором №Ф005Г/С від 18.12.2002 у розмірі 794480,75 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Фортуна" в користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" 794 480,75 грн. (сімсот дев'яносто чотири тисячі чотириста вісімдесят гривень сімдесят п'ять копійок) та 11 917,20 грн (одинадцять тисяч дев'ятсот сімнадцять гривень двадцять копійок).

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.07.16

Суддя Малєєва О. В.