ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2016 р.Справа № 916/1412/16

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17

про стягнення 403 562,70грн.

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 довіреність;

Від відповідача: ОСОБА_3 довіреність

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 про стягнення заборгованості в розмірі 403 562,70грн., яка складається з основного боргу в розмірі 222 568,64грн., 3% річних в сумі 13 113,66грн. та інфляційних втрат в сумі 167 880,40грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.06.2016р. було порушено провадження по справі №916/1412/16 із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання відзив на позов не надав, проте надав усні пояснення відповідно яких позовні вимоги не визнання, вважає їх необґрунтованими безпідставними в звязку з чим просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

В судовому засіданні 22.06.2016р. в порядку ст. 77 ГПК України проголошувалась перерва до 06.07.2016р.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 06.07.2016р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

22 жовтня 2013р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ (Продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 (Покупець) був укладений договір поставки №619-13.

Згідно п.1.1 договору, Покупець зобовязується у встановлені договором строки передати Покупцеві у власність вказаний в Специфікаціях (додатки до договору) товар, а Покупець зобовязується прийняти і оплатити товари на умовах цього договору. Підписані сторонами Специфікації є невідємною частиною цього договору.

Право власності на товар переходить від Продавця до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін відповідної видаткової накладної, яка засвідчує момент передачі товару (п.1.2 договору).

Пунктом 2.1 договору передбачено, що передача товару від Продавця до Покупця здійснюється за договірною ціною, яка встановлюється за взаємною згодою сторін та наведення у додатках (Специціфікаціях до договору). Загальна сума договору складається як загальна сума вартості усіх Специфікацій (додатків до договору) (п.2.2 договору).

Всі розрахунки за цим договором здійснюються сторонами виключно в національній валюті України гривні в безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Продавця (п.3.1 договору). Порядок оплати Покупцем за товар наведений у Специфікаціях (додатках до договору) (п.3.2 договору).

Відповідно п.4.1 договору, поставка товару Продавцем здійснюється на умовах наведених у Специфікаціях (додатках до договору). Строк поставки товару Покупцю вказується у Специфікаціях (додатках до договору) (п.4.2 договору). Датою поставки товару покупцю є дата, вказана в видатковій накладній Продавця, що підписана уповноваженою особою Покупця (п.4.3 договору).

Передача товару відбувається за видатковою накладною, уповноваженій особі Покупця, яка має належним чином оформлене доручення на отримання товару. З моменту підписання сторонами вказаної видаткової накладної право власності на товару переходить до Покупця (п.4.5 договору).

Пунктом 9.3 договору передбачено, що договір вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

22.10.2013р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №1 на поставку товару на суму 16 477,81грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 11.11.2013р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №2 на поставку товару на суму 7 214,18грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 14.11.2013р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №3 на поставку товару на суму 45 009,22грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 05.12.2013р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №4 на поставку товару на суму 7 629,59грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 20.12.2013р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №5 на поставку товару на суму 45 854,71грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 13.01.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №6 на поставку товару на суму 45 586,32грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 28.02.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №7 на поставку товару на суму 102 197,84грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 12.03.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №8 на поставку товару на суму 25 187,48грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 25.06.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №9 на поставку товару на суму 42 432,43грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 16.07.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №10 на поставку товару на суму 41 868,01грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата. 11.08.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №11 на поставку товару на суму 44 228,26грн. з визначенням порядку оплати як 100% протягом 20 календарних днів від дати поставки. 28.08.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №12 на поставку товару на суму 89 235,29грн. з визначенням порядку оплати як 100% протягом 30 календарних днів від дати поставки.12.09.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №13 на поставку товару на суму 44 330,72грн. з визначенням порядку оплати як 100% протягом 20 календарних днів від дати поставки. 17.10.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №14 на поставку товару на суму 111 910,13грн. з визначенням порядку оплати як 100% протягом 20 календарних днів від дати поставки. 16.07.2014р. 17.11.2014р. між сторонами по справі була укладена Специфікація №15 на поставку товару на суму 60 795,30грн. з визначенням порядку оплати як 100% передоплата.

Додатковою угодою №2 від 17.07.2014р. сторони перерахували вартість поставленого товару за Специфікацією №9 від 25.06.2014р. в сторону зменшення та зобовязалися оформити відповідні бухгалтерські документи. Позивач надав коригувальний рахунок №222-к від 17.07.2014р. на суму (-29 702,72грн.), сторони підписали коригувальну накладну №221-к від 17.07.2014р. та на підставі листа відповідача №18/03 від 18.07.2014р. позивач 21.07.2014р. повернув відповідачу кошти в розмірі 29 702,72грн.

Позивач вказує, що свої зобовязання за договором виконав належним чином та в повному обсязі, так за 15 заявками, з урахування керування Специфікації №9 поставив відповідачу товар на загальну суму 623 030,71грн., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товару.

Проте, відповідач свої зобовязання за договором належним чином та в повному обсязі не виконав на протязі жовтня 2013р. по листопад 2014р. здійснив часткову оплату отриманого товару на суму 400 462,07грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 222 568,64грн.

Факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 222 568,64грн. серед іншого підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором поставки щодо своєчасної оплати вартості отриманого товару, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ звернулось з відповідним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, що регулюють спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно ст.. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних вимогах звичайно ставляться.

Статтею 626 Цивільного кодексу України передбачено що, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Як встановлено судом, 22.10.2013р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 (Покупець) був укладений договір поставки №619-13, умовами якого передбачено, що позивач зобовязується у встановлені договором строки передати відповідачеві у власність вказаний в Специфікаціях (додатки до договору) товар, а відповідач зобовязується прийняти і оплатити товари на умовах цього договору.

Статтю 712 ЦК України передбачено, що договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Водночас вимогами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Відповідно до ч.1 ст.664 ЦК України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Абзацом 1 ч. 1. ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 статті 692 ЦК України встановлює, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобовязання щодо поставки товару виконав належним чином та в повному обсязі, що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними та довіреностями на отримання товару. Проте відповідач за товар розрахувався частково.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання ( неналежне виконання).

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки №619-13 від 22.10.2013р. в сумі 222 568,64грн. є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно абз.5, 6 п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012р. №01-06/928/2012 „Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові... Тієї ж позиції дотримується ВСУ у постановах від 04.07.2011 по справі №13/210/10, від 12.09.2011р. по справі № 6/433-42/183 та ВГСУ у постанові від 16.03.2011 по справі № 11/109.

Позивачем було нараховано три відсотки річних на суму простроченого грошового зобовязання в розмірі 13 113,66грн. та інфляційні втрати в сумі 167 880,40грн. Розглянувши надані позивачем розрахунки трьох відсотків річних за прострочення виконання відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань та інфляційних витрат, суд доходить висновку, що вказані розрахунки було здійснено позивачем обґрунтовано, з урахуванням приписів чинного законодавства, у звязку з чим позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 трьох відсотків річних в сумі 13 113,66грн. та інфляційні втрати в сумі 167 880,40грн. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Заперечення відповідача до уваги судом не приймаються оскільки спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно зі ст.ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „СПМК-17 (65025, Одеська область, Комінтернівський район, 21-й км. Старокиївського шосе, буд.. 30А, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „ЕЛЛАЙ (54001, и. Миколаїв, вул.. Адміральська, буд. 331Б/5, ) 222 568 (двісті двадцять дві тисячі пятсот шістдесят вісім)грн. 64 коп. основного боргу, 13 113 (тринадцять тисяч сто тринадцять)грн. 66 коп. 3% річних, 167 880(сто шістдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят)грн. 40 коп. інфляційних втрат та 6 053 (шість тисяч пятдесят три)грн. 44коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 11 липня 2016 р.

Суддя С.В. Літвінов