ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13.07.16р. Справа № 904/153/14

Розглядається заява Іноземного підприємства "ГЕОТРАНС" про зміну вибулої сторони у виконавчому провадженні

За позовом Іноземного підприємства "ГЕОТРАНС", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД", М. Дніпропетровськ

про стягнення доходів від користування чужим майном в розмірі 403 119,47 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача (заявник) - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Іноземне підприємство Геотранс звернулося з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю Виробнича Фірма Дніпротехнобуд з позовом про стягнення 403 119,47 грн. доходів від користування чужим майном, а саме екскаватором гусеничним HYUNDAI 320 кузов № НОМЕР_1, власником якого є позивач.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.03.2014 у справі № 904/153/14 позовні вимоги задоволено та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фірма "ДНІПРОТЕХНОБУД" на користь Іноземного підприємства "ГЕОТРАНС" 403 119 грн. 47 коп. доходів від користування чужим майном; 8 062 грн. 38 коп. витрат по сплаті судового збору.

28.03.2014 на виконання рішення від 11.03.2014 видано наказ.

26.01.2016 року Іноземне підприємство «Геотранс» подало до суду заяву про заміну вибулої сторони правонаступником, в якій з урахуванням поданих уточнень Позивач проси в суд замінити вибулу сторону виконавчого провадження правонаступником, у межах стягнення грошової суми у розмірі 274 505,42 грн., за наказом господарського суду Дніпропетровської області № 904/153/14, виданим за рішенням суду від 11.03.2014 у справі № 904/153/14: Іноземне підприємство «Геотранс» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Автополюс»

Подана заява була мотивована тим, що 25.01.2016 року між Іноземним підприємством «Геотранс» (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Автополюс» (Новий кредитор), на підставі ст.ст. 512-519 ЦК України, був укладений Договір про уступку права вимоги № 24. Відповідно до умов вказаного договору, первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за виконавчим документом наказом господарського суду Дніпропетровської області № 904/153/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробнича Фірма «Дніпротехбуд» на користь Іноземного підприємства «Геотранс» 403 119 грн. 47 коп. доходів від користування чужим майном, 8 062 грн. 38 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 411 181,45 грн.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 року в задоволенні заяви Позивача про заміну вибулої сторони правонаступником відмовлено, з мотивів того, що предметом уступки договором про відступлення права вимоги № 24 від 25.01.2016 року, фактично виступає право вимоги виконання рішення суду, при цьому, рішення суду та відносини, повязані з його виконанням, не мають цивільно-правового характеру, та не можуть бути предметом відступлення за цивільно-правовою угодою.

29.06.2016 Іноземним підприємством "ГЕОТРАНС" звернулося до суду із заявою про заміну вибулої сторони у виконавчому провадженні, згідно якої Позивач просить суд в межах стягнення грошової суми у розмірі 274 505,42 грн. за наказом господарського суд Дніпропетровської області №904/153/14, виданим за рішенням суду від 11.03.2014 у справі № 904/153/14 замінити стягувача: Іноземне підприємство Геотранс на Товариство з обмеженою відповідальністю Автополюс.

Заява мотивована тим, що 25.01.2016 року між Іноземним підприємством Геотранс (Первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Автополюс (Новий кредитор), на підставі ст.ст. 512-519 ЦК України, був укладений договір про уступку права вимоги № 24.

Відповідно до умов п. 1.1. зазначеного договору, в редакції змін, внесених додатковою угодою від 04.05.2016 року, Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за виконавчим документом наказом господарського суду Дніпропетровської області №904/153/14 (далі «Основне зобов'язання») про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича Фірма Дніпротехнобуд на користь Іноземного підприємства Геотранс суми заборгованості.

Розглянувши заяву Іноземного підприємства Геотранс про заміну вибулої сторони у виконавчому провадженні, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 25 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобовязанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобовязанні допускається протягом усього часу існування зобовязання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Виходячи з викладеного слід дійти висновку, що заміна кредитора у зобовязанні, як і саме зобовязання, є інститутом цивільного права, при цьому, відносини, повязані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

Як убачається з матеріалів, за договором про уступку права вимоги № 24 від 25.01.2016 року (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 04.05.2016 року), на який Позивач посилається в обґрунтування заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за виконавчим документом - наказом господарського суду Дніпропетровської області № 904/153/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробнича Фірма Дніпротехбуд на користь Іноземного підприємства Геотранс суми заборгованості.

Тобто, предметом уступки за договором, як і раніше (до укладення додаткової угоди від 04.05.2016), фактично виступає право вимоги виконання рішення суду, названого сторонами договору «Основним зобов'язанням», при цьому, як вище зазначено судом, рішення суду та відносини, повязані з його виконанням, не мають цивільно-правового характеру, та не можуть бути предметом відступлення за цивільно-правовою угодою.

Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки виконання рішення суду є невідємною стадією процесу правосуддя, заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах, визначених ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження", які регулюють умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною пятою статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі вибуття однієї зі сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Питання заміни сторони її правонаступником, вирішується судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України, згідно якої заміна сторони її правонаступником, відбувається в тому числі у разі заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ст. 509 ЦК України).

В силу приписів ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.

Як убачається з рішення суду у даній справі, його прийнято на захист прав власника майна (Позивача), шляхом стягнення на його користь з особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно (Відповідач), усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння майном (ст. 390 ЦК України).

Тобто, зобов'язання, за яким прийнято рішення у даній справі, виникло з правовідносин, пов'язаних із захистом права власності.

З огляду на викладене, для заміни стягувача в подібних правовідносинах, повинна відбутися заміна кредитора саме у первісному зобов'язанні, що виникає з підстав закріплених, зокрема, але не виключно, ч. 1 ст. 390 ЦК України, за якою власник майна має право вимагати від особи, яка знала або могла знати, що вона володіє майном незаконно, усіх доходів від майна, які вона одержала або могла одержати за весь час володіння майном.

За відсутності доказів відповідної заміни кредитора у зобов'язанні, у суду відсутні правові підстави для заміни сторони за правилами ст. 25 ГПК України.

Уклавши договір про уступку права вимоги № 24 від 25.01.2016 (з урахуванням змін, внесених додатковою угодою від 04.05.2016) без заміни кредитора у первісному зобовязанні, сторони цього правочину замінили лише стягувача на стадії виконання судового рішення, не врахувавши, що заміна стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правового договору чинним законодавством не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 року по справі №3-56гс14 та постанові Вищого господарського суду України від 25.09.2014 у справі № 923/945/13.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Іноземного підприємства Геотранс про заміну вибулої сторони у виконавчому провадженні - відмовити.

Суддя ОСОБА_1