ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р.Справа № 923/1994/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Колоколова С.І.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 873 від 23.12.2015 року ;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю б/н від 29.01.2016 року;

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке

на рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року

у справі № 923/1994/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке

про стягнення 829 987,13 грн.

та за зустрічним позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка

про визнання недійсним п. 6.2. Договору № 09ТК13/01-1 від 13.01.2013 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року по даній справі позовні вимоги за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка (Далі ТОВ НВФ „Агросвіт) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке (Далі СГТОВ „Аграрник) про стягнення 829 987,13 грн. задоволені частково. Суд стягнув з СГТОВ „Аграрник на користь ТОВ НВФ „Агросвіт 167 132,09 грн. пені, 409 528,65 грн. втрат від інфляції та 8 649,91 грн. компенсації по сплаті судового збору. В задоволенні іншої частини позовних вимог за первісним позовом було відмовлено. Позовні вимоги за зустрічним позовом СГТОВ „Аграрник до ТОВ НВФ „Агросвіт про визнання недійсним п. 6.2. Договору № 09ТК13/01-1 від 13.01.2013 року задоволені. Суд визнав недійсним пункт 6.2. договору № 09 ТК 13/01-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції, який був укладений 03.01.2013 року між ТОВ НВФ "Агросвіт" та СГТОВ "Аграрник". Крім того, суд стягнув з ТОВ НВФ "Агросвіт" на користь СГТОВ "Аграрник" 1378,00 грн. компенсації по сплаті судового збору.

Мотивуючи рішення в частині часткового задоволення первісного позову, місцевий господарський суд зазначив, що виконані позивачем за первісним позовом розрахунки заявлених до стягнення з відповідача за первісним позовом 167 132,09 грн. пені та 409 528,65 грн. втрат від інфляції було перевірено та зазначив, що дані розрахунки не містять арифметичних помилок, узгоджуються з наведеними нормами закону та положеннями договору, відповідають фактичним обставинам взаємовідносин за вказаним договором, а отже первісні позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В задоволенні позовних вимог за первісним позовом в частині стягнення 267 273,63 грн. додатково нарахованих відсотків судом першої інстанції відмолено, оскільки судом визнано недійсним пункт 6.2. Договору № 09ТК13/01-1 від 13.01.2013 року, укладеного між сторонами, на підставі якого були нараховані вказані додаткові відсотки і, як наслідок, задоволено зустрічний позов відповідача через неузгодженість даного пункту з приписами ст.61 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, СГТОВ „Аграрник звернулось з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду в частині задоволення первісних позовних вимог, прийнявши в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення інфляційних та зменшення розміру пені до 16 713,20 грн. В решті рішення суду першої інстанції скаржник просить залишити без змін.

Звертаючись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції у даній справі, відповідач за первісним позовом зазначив, що задовольняючи первісний позов в частині стягнення пені та інфляційних, суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, а саме не встановив наявність всіх фактичних обставин, з якими закон повязує виникнення підстав для стягнення господарських санкцій, не навів конкретний розрахунок заборгованості, не перевірив заперечення відповідача (СГТОВ „Аграрник) щодо стягнення інфляційних втрат, у звязку з чим було порушено вимоги Господарського процесуального кодексу України щодо повноти встановлення обставин справи. На думку заявника апеляційної скарги, спірна сума заборгованості не підлягає індексації, оскільки ціну товару сторонами визначено в гривневому еквіваленті, що повязується з погодженим курсом долара США на момент оплати. Крім того, апелянт не згодний з відмовою суду у зменшенні розміру неустойки, оскільки вважає, що судом не враховані всі обставини справи, зокрема, розмір пені, сплату 30 відсотків річних за Договором, майновий стан сторін, не прийнято до уваги ступінь виконання основного зобовязання.

13.05.2016 року через відділ діловодства суду ТОВ НВФ „Агросвіт надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

В судовому засіданні, яке відкладалось представник СГТОВ „Аграрник підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. В свою чергу представник ТОВ НВФ „Агросвіт підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин повторно розглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.01.2013 року між сторонами укладено договір поставки №09ТК03/01-1 (Далі Договір).

Згідно з пунктом 1.2. Договору позивач в передбачені договором строки зобов'язався поставити відповідачу товар, найменування, кількість, ціна, строки поставки та загальна вартість якого зазначається на кожну окрему партію в доповненнях до договору (пункт 1.2), а відповідач зобов'язався прийняти товар і оплатити його вартість на передбачених договором умовах.

При укладенні договору поставки сторони узгодили умови поставки, зокрема: загальна кількість товару, еквівалент ціни товару, погоджений курс, асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачається за даним договором визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього (п. 1.2 договору поставки);

базові умови поставки: продавець постачає товар покупцю на умовах Франко-склад (ЕХW), 74840, Херсонська область, Каховський район, с. Роздольне, вул. Комплекс будівель, 15 (п. 2.1 договору поставки);

датою поставки вважається дата, вказана у накладних на відпуск товару (п. 2.4 договору поставки);

ціна товару, що постачається продавцем вказується сторонами в доповненнях до даного договору і визначається сторонами як тверда ціна та попередня ціна (п. 3.1 договору поставки);

загальна ціна цього договору визначається як сума вартості доповнень до цього договору (п. 3.6 договору поставки);

покупець зобов'язаний оплатити прийнятий ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в доповненнях до цього договору (п. 4.1 договору поставки);

за згодою покупця, можливий відпуск товару з перевищенням кількості та асортименту узгодженого сторонами. У разі прийняття товару, що не вказаний в доповненнях до договору, відповідач тим самим надав свою згоду, щодо ціни, кількості та асортименту прийнятого ним товару зазначеного в видаткових накладних, та зобов'язується оплатити товар, що був прийнятий ним, згідно п.2.5. договору, в строк зазначений в останньому доповненні (п. 2.5, 4.2, 4.3 договору поставки), а саме:

покупець оплачує отриманий ним товар, в строк, що указано в останньому доповненні до цього договору (п. 4.3 договору поставки);

за порушення строків оплати переданого товару покупець сплачує продавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (ч. 1 п. 11.2 договору поставки).

До договору поставки між сторонами були також підписані та скріплені печатками доповнення, а саме: №1/п від 31.01.2013р., №2/тк від 13.03.2013р., №3/тк від 02.04.2013р., №4/тк від 03.04.2013р., №5/тк від 03.04.2013р., №6/тк від 03.04.2013р., №7/тк від 10.04.2013р., №8/тк від 15.04.2013р., №9/тк від 15.04.2013р., №10/тк від 22.04.2013р., №11/тк від 22.04.2013р., №12/тк від 29.04.2013р., №13/тк від 15.05.2013р., №14/тк від 15.05.2013р., №15/тк від 16.05.2013р., №16/тк від 16.05.2013р., №17/тк від 22.05.2013р., №18/тк від 31.05.2013р., №19/п від 31.05.2013р., №20/тк від 17.06.2013р., №21/тк від 17.06.2013р., №22/тк від 21.06.2013р., №23/тк від 26.06.2013р., №24/тк від 05.07.2013р., №25/тк від 10.07.2013р., №26/тк від 22.07.2013р., №27/тк від 26.07.2013р., №28/тк від 05.08.2013р., №29/тк від 09.08.2013р., №30/тк від 14.08.2013р., №31/тк від 19.08.2013р.

Факт передачі продавцем та прийняття покупцем товару на загальну суму 3202656,94 грн. підтверджується наданими до матеріалів справи видатковими накладними: № ПФ/02-006 від 27 лютого 2013р., № ПФ/04-011 від 02 квітня 2013р., № ПФ/04-024 від 03 квітня 2013р., № ПФ/04-025 від 03 квітня 2013р., № ПФ/04-053 від 05 квітня 2013р., № ПФ/04-086 від 10 квітня 2013р., № ПФ/04-087 від 10 квітня 2013р., № ПФ/04-119 від 15 квітня 2013р., № ПФ/04-120 від 22 квітня 2013р., № ПФ/04-212 від 22 квітня 2013р., № ПФ/04-213 від 22 квітня 2013р., № ПФ/04-284 від 29 квітня 2013р., № ПФ/05-147 від 15 травня 2013р., № ПФ/05-148 від 15 травня 2013р., № ПФ/05-166 від 16 травня 2013р., № ГІФ/05-167 від 16 травня 2013р., № ПФ/05-240 від 21 травня 2013р., № ПФ/05-244 від 22 травня 2013р., № ПФ/05-376 від 31 травня 2013р., № ПФ/05-377 від 31 травня 2013р., № ПФ/06-203 від 17 червня 2013 року, №ПФ/06-204 від 17 червня 2013року, №ПФ/06-290 від 21 червня 2013року, №ПФ/06-291 від 21 червня 2013року, №ПФ/06-333 від 26 червня 2013року, №ПФ/07-110 від 05 липня 2013року , № ПФ/07-166 від 10 липня 2013року, №ПФ/07-167 від 10 липня 2013року, № ПФ/07-351 від 22 липня 2013року, №ПФ/07-416 від 26 липня 2013року, № ПФ/08-038 від 05 серпня 2013року, № ПФ/08-108 від 09 серпня 2013року, №ПФ/08-168 від 14 серпня 2013року, № ПФ/08-212 від 19 серпня 2013року, № ПФ/08-213 від 19 серпня 2013року.

Товар за вищезазначеними накладними отримано представниками відповідача, які діяли відповідно до наданих ним довіреностей, копії яких надані до матеріалів справи (арк. справи 58-84).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.3 договору поставки відповідач зобовязаний здійснити розрахунки за отриманий товар у строк, зазначений в останньому доповненні до договору.

Вказані обставини встановлені Рішенням господарського суду Херсонської області від 15.05.2014 року по справі №923/474/14, яке набрало чинності 03.07.2014 року, у звязку з чим видано наказ від 10.07.2014 року.

В зазначеному рішенні було встановлено, що СГТОВ "Аграрник" здійснило розрахунки за отриманий товар частково в сумі 703 550,84 грн., крім того, ним повернуто товар на суму 139 106,10 грн. Борг відповідача - СГТОВ "Аграрник" на день звернення з позовом до суду становить 2 360 000,00 грн., у звязку з чим позовні вимоги ТОВ НВФ „Агросвіт задоволені та його користь стягнуто 2 360 000,00 грн. основного боргу.

Обставини, відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розмінні частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, пункту 2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18 з наступними змінами та доповненнями.

Преюдиціальні обставини є обовязковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки істинність встановлено рішенні, у звязку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

Преамбулою та статтею 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України», а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою №28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому випадку спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Таким чином, обставини, встановлені в рішенні господарського суду Херсонської області від 15.05.2014 у справі №923/474/14, яке набрало законної сили, мають преюдиціальне значення і не потребуються повторного доказування.

З матеріалів справи вбачається, що після ухвалення господарським судом Херсонської області рішення від 15.05.2014 року у справі № 923/474/14, СТОВ "Аграрник" було здійснено наступні платежі на погашення заборгованості перед ТОВ "Агросвіт" за укладеним між ними договором № 09ТК13/01-1 від 03.01.2013р.: 22.08.2014р. сплачено 30 000,0 грн., 28.08.2014р. сплачено 30 000,0 грн., 08.09.2014р. сплачено 100 000,0 грн., 15.09.2014р. сплачено 150 000,00 грн., 29.09.2014р. сплачено 400 000,00 грн., 08.10.2014р. сплачено 400 000,00 грн., 15.10.2014р. сплачено 500 000,00 грн., 30.10.2014р. сплачено 500 000,00 грн., 31.10.2014р. сплачено 297 200,00 грн. (а.с.133, т.1). 31.10.2014 року вказану заборгованість було погашено в повному обсязі. Вказана обставина не заперечується сторонами.

У звязку з неналежним виконанням грошового договірного зобовязання відповідачем за первісним позовом, позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення пені, втрат від інфляції, додатково нарахованих відсотків, які в ході розгляду справи були збільшені. Згідно з заявою про збільшення розміру позовних вимог, позивачем заявлено до стягнення пені в сумі 167 132,09 грн., втрат від інфляції 409 528,65 грн. та додатково нарахованих відсотків відповідно до п. 6.2. договору в розмірі 267 273,63 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 7 ст. 193 Господарського кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязання, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) та сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 6 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, а також, що покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Згідно з частиною 2 цієї ж статті товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з частиною 5 цієї ж статті якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати. Договором може бути передбачений обов'язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 2 цієї ж статті розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ст. 610 та ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правові наслідки порушення юридичними і фізичними особами своїх грошових зобов'язань передбачені, зокрема, приписами ст.ст. 549-552, 611, 625 Цивільного кодексу України. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 9 Цивільного кодексу законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, є припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, а також, зміна умов зобов'язання та сплата неустойки.

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами або договором. Згідно з ч. 1 ст. 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також річні (3 %) від простроченої суми, якщо інший розмір річних не встановлено договором.

Наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу не є фінансовою санкцією, а виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів (девальвації грошової одиниці України) та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ця міра відповідальності нараховується незалежно від вини боржника, оскільки передбачена законом і є частиною грошового зобовязання боржника до моменту його припинення згідно норм чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.1. укладеного між сторонами у даній справі договору № 09 ТК 13/01-1 від 03.01.2013р. поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції (надалі - договір) ціна товару вказується сторонами у Доповненнях до даного договору і визначається сторонами як "тверда ціна" та "попередня ціна".

Сторони Договору підписали низку доповнень до нього щодо встановлення строків та інших умов оплати товару (надалі - доповнення). Зокрема, згідно з доповненням № 1/п від 31.01.2013р. для оплати товару вартістю 5 445,00 грн. (з ПДВ) був встановлений строк до 01.02.2013р. За тестом усіх інших доповнень (з № 2/тк від 13.03.2013р. по № 31/тк від 19.08.2013р.) сторони договору узгодили, що вказаний у доповненні товар передається позивачем відповідачеві, й, відповідно, приймається від позивача відповідачем на умовах товарного кредиту з процентною ставкою 0,01 (нуль цілих одна сота) відсотка від суми переданого товару на весь строк кредитування, що зазначений у відповідному доповненні. Строки оплати товару, згідно цих доповнень були наступними (т.1 а.с.32-61):

- товару вартістю 14 172,48 грн. (з ПДВ): 7 086,24 грн. (50 % від вартості товару) до 25.03.2013р. та 7 086,24 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення №2/тк від 13.03.2013р.);

- товару вартістю 139 200,00 грн. (з ПДВ): 41 760,00 грн. (30 % від вартості товару) до 05.04.2013р., 13 920,00 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 83 520,0 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 3/тк від 02.04.2013р.);

- товару вартістю 10 083,46 грн. (з ПДВ): 3 025,04 грн. (30 % від вартості товару) до 05.04.2013р., 1008,35 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 6050,08 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 4/тк від 03.04.2013р.);

- товару вартістю 73 740,00 грн. (з ПДВ): 22 122,00 грн. (30 % від вартості товару) до 05.04.2013р., 51 618,00 грн. (70 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 5/тк від 03.04.2013р.);

- товару вартістю 227 112,00 грн. (з ПДВ): 68 133,60 грн. (30 % від вартості товару) до 05.04.2013р., 158 978,40 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 6/тк від 03.04.2013р.);

- товару вартістю 203 485,80 грн. (з ПДВ): 61 045,74 грн. (30 % від вартості товару) до 12.04.2013р., 20 348,58 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 122 091,48 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 7/тк від 10.04.2013р.);

- товару вартістю 328 806,64 грн. (з ПДВ): 98 641,99 грн. (30 % від вартості товару) до 17.04.2013р., 32 880,66 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 197 283,98 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 8/тк від 15.04.2013р.);

- товару вартістю 37 884,00 грн. (з ПДВ): 18 942,00 грн. (50 % від вартості товару) до 17.04.2013р., 18 942,00 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 9/тк від 15.04.2013р.);

- товару вартістю 276 278,35 грн. (з ПДВ): 82 883,51 грн. (30 % від вартості товару) до 25.04.2013р., 27 627,84 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 165 767,01 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 10/тк від 22.04.2013р.);

- товару вартістю 59 952,00 грн. (з ПДВ): 29 976,00 грн. (50 % від вартості товару) до 26.04.2013р., 29 976,00 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 11/тк від 22.04.2013р.);

- товару вартістю 115 788,00 грн. (з ПДВ): 34 736,40 грн. (30 % від вартості товару) до 03.05.2013р., 81 051,60 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 12/тк від 29.04.2013р.);

- товару вартістю 120 017,25 грн. (з ПДВ): 36 005,18 грн. (30 % від вартості товару) до 20.05.2013р., 12 001,73 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 72 010,35 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 13/тк від 15.05.2013р.);

- товару вартістю 15 048,60 грн. (з ПДВ): 7 524,30 грн. (50 % від вартості товару) до 20.05.2013р., 7 524,30 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 14/тк від 15.05.2013р.);

- товару вартістю 46 682,38 грн. (з ПДВ): 14 004,71 грн. (30 % від вартості товару) до 21.05.2013р., 4 668,24 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 28 009,43 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 15/тк від 16.05.2013р.);

- товару вартістю 64 998,00 грн. (з ПДВ): 32 499,00 грн. (50 % від вартості товару) до 21.05.2013р., 32 499,00 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 16/тк від 16.05.2013р.);

- товару вартістю 46 303,55 грн. (з ПДВ): 13 891,07 грн. (30 % від вартості товару) до 27.05.2013р., 4 630,36 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 27 782,13 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 17/тк від 22.05.2013р.);

- товару вартістю 89 854,56 грн. (з ПДВ): 26 956,37 грн. (30 % від вартості товару) до 04.06.2013р., 8 985,46 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 53 912,74 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 18/тк від 31.05.2013р.);

- товару вартістю 26 771,18 грн. (з ПДВ): 13 385,59 грн. (50 % від вартості товару) до 04.06.2013р., 13 385,59 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 19/тк від 31.05.2013р.);

- товару вартістю 181 516,56 грн. (з ПДВ): 54 454,97 грн. (30 % від вартості товару) до 19.06.2013р., 18 151,66 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 108 909,94 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 20/тк від 17.06.2013р.);

- товару вартістю 38 998,80 грн. (з ПДВ): 19 499,40 грн. (50 % від вартості товару) до 19.06.2013р., 19 499,40 грн. (50 % від вартості товару) до 10.08.2013р. (доповнення № 21/тк від 17.06.2013р.);

- товару вартістю 105 321,90 грн. (з ПДВ): 31 596,57 грн. (30 % від вартості товару) до 26.06.2013р., 10 532,19 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 63 193,14 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 22/тк від 21.06.2013р.);

- товару вартістю 24 439,20 грн. (з ПДВ): 7 331,76 грн. (30 % від вартості товару) до 01.07.2013р., 2 443,92 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 14 663,52 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 23/тк від 26.06.2013р.);

- товару вартістю 41 444,34 грн. (з ПДВ): 12 433,30 грн. (30 % від вартості товару) до 09.07.2013р., 4 144,43 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 24 866,60 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 24/тк від 05.07.2013р.);

- товару вартістю 85 502,40 грн. (з ПДВ): 25 650,72 грн. (30 % від вартості товару) до 12.07.2013р., 8 550,24 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 51 301,44 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 25/тк від 10.07.2013р.);

- товару вартістю 131 780,52 грн. (з ПДВ): 39 534,16 грн. (30 % від вартості товару) до 24.07.2013р., 13 178,05 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 79 068,31грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 26/тк від 22.07.2013р.);

- товару вартістю 199 879,20 грн. (з ПДВ): 59 963,76 грн. (30 % від вартості товару) до 30.07.2013р., 19 987,92 грн. (10 % від вартості товару) до 10.08.2013р., 119 927,52 грн. (60 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення № 27/тк від 26.07.2013р.);

- товару вартістю 16 632,00 грн. (з ПДВ): 4 989,60 грн. (30 % від вартості товару) до 07.08.2013р., 11 642,40 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення №28/тк від 05.08.2013р.);

- товару вартістю 141 654,53 грн. (з ПДВ): 42 496,36 грн. (30 % від вартості товару) до 13.08.2013р., 99 158,17 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення №29/тк від 09.08.2013р.);

- товару вартістю 20 998,80 грн. (з ПДВ): 6 299,64 грн. (30 % від вартості товару) до 16.08.2013р., 14 699,16 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення №30/тк від 14.08.2013р.);

- товару вартістю 173 759,34 грн. (з ПДВ): 52 127,80 грн. (30 % від вартості товару) до 21.08.2013р., 121 631,54 грн. (70 % від вартості товару) до 10.10.2013р. (доповнення №31/тк від 19.08.2013р.).

Як вже зазначалося раніше, СТОВ "Аграрник", після рішення суду 15.05.2014 року по справі№923/474/14 було здійснено наступні платежі на погашення заборгованості перед ТОВ "Агросвіт" за укладеним між ними договором № 09ТК13/01-1 від 03.01.2013р.: 22.08.2014р. - 30 000,0 грн., 28.08.2014р. - 30 000,0 грн., 08.09.2014р. - 100 000,0 грн., 15.09.2014р. - 150 000,00 грн., 29.09.2014р. - 400 000,00 грн., 08.10.2014р. - 400 000,00 грн., 15.10.2014р. - 500 000,00 грн., 30.10.2014р. - 500 000,00 грн., 31.10.2014р. - 297 200,00 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, що сума боргу відповідачем перед позивачем була погашена в повному обсязі тільки 31.10.2014 року.

З огляду на наявність прострочки відповідачем з оплати отриманого товару, судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 167 132,09 грн. за період з 10.10.2013 року по 09.04.2014 року на підставі ст.231 Господарського кодексу України та п.11.2 Договору з врахуванням шестимісячного присікального строку нарахування такої штрафної санкції.

В звязку з вищевикладеним, судовою колегією відхилений довід скаржника щодо неправомірності стягнення судом першої інстанції штрафної договірної санкції у вигляді пені з причини нібито невстановлення судом суми основного боргу за договором.

Також колегія суддів зазначає, що місцевим господарським судом правильно відмовлено скаржнику у задоволенні заяви про застосування позовної давності, але з інших мотивів. Зокрема, як вбачається з матеріалів справи, апелянт просив суд про таке застосування тільки по відношенню до позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат, а не пені та додатково нарахованих відсотків (а.с.16, т.2). Оскільки норми ст. 232 Господарського кодексу України про припинення нарахування штрафних санкцій через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконане не розповсюджуються на дію ст. 625 Цивільного кодексу України, то підстав для задоволення такого клопотання не існує.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. Якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Згідно з ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Повноваження суду щодо зменшення розміру штрафних санкцій обумовлені необхідністю співмірності розміру відповідальності порушенню, його об'єктивній та суб'єктивній стороні, об'єкту та суб'єкту, що окрім викладених статей законів слідує з таких загальних засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність, передбачених ст. 3 Цивільного кодексу України.

Судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволенні клопотання скаржника про зменшення нарахованих штрафних санкцій, оскільки ним не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів наявності встановлених законом підстав для цього, тому довід апеляційної скарги в цій частині відхилений в звязку з недоведеністю.

Відносно позовних вимог в частині нарахування та стягнення з відповідача за первісним позовом втрат від інфляції у розмірі 409 528,65 грн. за період з жовтня 2013 по жовтень 2014 року, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції помилково стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача інфляційні в розмірі 409528,65 грн. за період з жовтня 2013 року по жовтень 2014 року з огляду на наступне.

Як вбачається з розрахунку позивача за первісним позовом ним нараховані інфляційні поденно, зокрема, за період прострочки виконання грошового зобовязання відповідачем від пяти до пятнадцяти днів (а.с. 95, т.2), що є невірним, оскільки при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць, причому може мати місце як інфляція грошових коштів, так і дефляція. У випадку, коли строк виконання зобовязання настає до 15-го числа місяця, то застосовується індекс інфляції за поточний місяць, а коли строк виконання зобовязання після 15-го числа місяця, то застосовується індекс інфляції за наступний місяць, але не розраховується поденний індекс, що зроблено позивачем. Суд першої інстанції також зазначив про це, проте не врахував, що в даному випадку можна застосовувати цей вид відповідальності до відповідача тільки у випадку наявності його прострочки виконання грошового зобовязання за період, коли офіційно державою визначено про наявність інфляції за місячний термін. Інші періоди прострочки , вказані позивачем, складають, як зазначалося вище, кількість днів від 5 до 15 в одному місяці зі зміною відповідно сум боргу протягом одного місяця, по закінченні якого борг погашався.

За таких обставин, судовою колегією було здійснено власний розрахунок інфляційних за період з січня 2014 року по липень 2014 року включно, розмір яких становить 283512,46 грн.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних в розмірі 409 528,65 грн. необхідно змінити, з відповідача на користь позивача за первісним позовом підлягає стягненню 283 512,46 грн. інфляційних з відмовою у стягненні 121 179,94 грн.

Судовою колегією не приймається довід заявника апеляційної скарги, що спірна сума заборгованості не підлягає індексації, оскільки ціну товару сторонами визначено в гривневому еквіваленті, що повязується з погодженим курсом долара США на момент оплати, з огляду на наступне.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Норми частини другої статті 625 Цивільного кодексу України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобовязання, визначеного у гривнях.

Сторони при укладенні Договору поставки №09ТК03/01-1 03.01.2013 погодили, що платіжна одиниця за цим Договором є національна валюта гривня, грошове зобовязання Покупця у цьому Договорі встановлено сторонами у національній валюті України гривні (п.п. 3.10, 3.11).

За таких обставин позивачем за первісним позовом правомірно здійснено нарахування інфляційних втрат в сумі та за період, визначений судовою колегією в даній постанові.

Стосовно первісних позовних вимог про стягнення з відповідача 267 273,63 грн. додатково нарахованих відсотків на підставі п.6.2 Договору та зустрічних позовних вимог про визнання недійсним п.6.2. Договору № 09 ТК 13/01-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції, який був укладений 03.01.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "Агросвіт" та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрник" судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до п. 3.2. Договору на товар, що передається покупцю (відповідачеві) на умовах товарного кредиту, встановлюється "попередня ціна", яка визначається у гривнях, а також, встановлюється "еквівалент ціни товару" в іноземній валюті та зазначаються у доповненнях до договору, а також, визначається "погоджений курс", який вказується у доповнені до договору. При цьому, ціна на товари вітчизняного виробництва не підлягають коригуванню продавцем у бік збільшення.

В п. 3.3. договору сторони погодили, що ціну товару може бути змінено, в залежності від умов вказаних у доповненнях до договору: якщо згідно доповнення продаж товару здійснюється на умовах "товарного кредиту", то вказана у доповненні ціна товару є "попередньою ціною" та може коригуватися продавцем (п. 3.3.1. договору), а якщо згідно доповнення продаж товару здійснюється на умовах "попередньої оплати", то ціна на товар є "твердою ціною", але при порушенні покупцем строків виконання грошового зобов'язання ціна на переданий товар є (стає) "попередньою ціною" та може коригуватися продавцем (п. 3.3.2. договору).

Згідно з п. 6.1. Договору відсотки за користування товарним кредитом, нараховані згідно з п. 1.1. Доповнень до договору та включені до вартості товару. Процентна ставка становить 0,01% від суми переданого товару на весь строк кредитування, який вказаний в п.2.1 Доповнення (а.с. 32-61, т.1).

Пунктом 6.2. Договору сторони передбачили, що Продавець має право, а Покупець погоджується з тим, що якщо у разі порушення Покупцем строків оплати, вказаних в Доповненнях до даного Договору, Продавець може додатково нарахувати відсотки за користування товарним кредитом, без додаткового погодження з Покупцем, за період з моменту передання Товару до моменту виконання грошового зобовязання, вказаного в Доповненні у розмірі 0,1% в день від вартості переданого, але неоплаченого Товару. Додатково нараховані відсотки за користування товарним кредитом Покупець зобовязаний сплатити на протязі 5-ти днів з моменту отримання рахунку фактури.

Суд першої інстанції, застосувавши до спірних правовідносин положення статті 692, частини 2 статті 536, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що додаткові відсотки, передбачені п. 6.2 Договору, нараховуються за кожен день прострочення виконання зобовязання, за своєю правовою природою, ураховуючи спосіб їх обчислення за кожен день прострочення, підпадають під визначення пені (частина 3 статті 549 Цивільного кодексу України), яка вже нарахована відповідно до п. 11.2 Договору в розмірі двох облікових ставок Національного банку України від несплаченої покупцем суми боргу за кожен день прострочення за цей самий період, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, за змістом якої ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Верховного Суду України у справах №№ 42/252, 41/13-09, 11/434, 11/5026/1925/2012.

Частиною 1 статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

З огляду на вищевикладене, місцевим господарським судом правомірно відмовлено в задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення з відповідача додатково нарахованих на підставі п.6.2 Договору відсотків у сумі 267 273,63 грн. та прийнято рішення про задоволення зустрічних позовних вимог про визнання недійсним п.6.2. Договору № 09 ТК 13/01-1 поставки товару для виробництва сільськогосподарської продукції, який був укладений сторонами у справі 03.01.2013р.

За таких обставин апеляційна скарга Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року у даній справі зміні в частині стягнення розміру інфляційних в сумі 288 348,71 грн. з відмовою у стягненні 121 179,94 грн. В решті рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49; 99; 101; 102; п. 4 ст. 103; п. 4 ч.1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке на рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року по справі № 923/1994/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року по справі № 923/1994/15 змінити.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке про стягнення інфляційних в сумі 409 528,65 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке (75300, Херсонська область, Новотроїцький район, смт.Новотроїцьке, вул. Залізнична, буд.17, код 30981635) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка (28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, буд.2/1, код 23233729) інфляційні в розмірі 288 348,71 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке в частині стягнення інфляційних в розмірі 121 179,94 грн.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке (75300, Херсонська область, Новотроїцький район, смт.Новотроїцьке, вул. Залізнична, буд.17, код 30981635) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка (28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, буд.2/1, код 23233729) витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 6 832,21 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Херсонської області від 17.03.2016 року по справі № 923/1994/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробнича фірма „Агросвіт, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт Приютівка (28020, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Приютівка, вул. Свердлова, буд.2/1, код 23233729) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Аграрник, Херсонська область, Новотроїцький район, смт Новотроїцьке (75300, Херсонська область, Новотроїцький район, смт.Новотроїцьке, вул. Залізнична, буд.17, код 30981635) 117,89 грн. судового збору за апеляційний перегляд.

Доручити господарському суду Херсонської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_3