КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа№ 910/792/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Дикунської С.Я.

Мальченко А.О.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №1108/101 від 12.04.2016 року публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року

у справі №910/792/16 (суддя - Балац С.В.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП»

до: Публічного акціонерного товариства «Київенерго»;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України;

2) Державне підприємство «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування»

про: зобов'язання укласти договір.

за участю представників сторін від:

позивача: Наумов О.В., довіреність №10 від 12.07.2016 року

відповідача: Козлов О.О., довіреність №91/2115/18/18-2 від 18.11.2015 року

третьої особи-1: Сідловська А.В., довіреність №7/8-2256 від 04.03.2016 року

третьої особи-2: Маслакова І.Ю., довіреність №042/9/1/7-07 від 18.01.2016

ВСТАНОВИВ:

19.01.2016 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПАТ «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» про зобов'язання укласти договір на постачання електроенергії.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для укладення між позивачем та відповідачем договору на постачання електричної енергії. Однак, у зв'язку з відмовою відповідача укласти договір позивач звернувся до господарського суду з вимогою про зобов'язання відповідача укласти договір на постачання електричної енергії на об'єкті належному позивачу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач, ПАТ «КиївЗНДІЕП», подав апеляційну скаргу в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у справі №910/792/16 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю .

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що при прийняті рішення судом невірно застосовані норми матеріального права, неповно з'ясовано всі обставини, що мають значення для справи, а відтак висновки суду не відповідають обставинам справи. За твердженням апелянта, судом не прийнято до уваги, що позивачем надано належні докази реєстрації прав на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 9854,2 м.кв., яке розташоване у м. Києві, бульв. Л.Українки, 26, а також, що за Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» дане приміщення не зареєстроване.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2016 року апеляційну скаргу №1108/101 від 12.04.2016 року ПАТ «КиївЗНДІЕП» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя-Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Мартюк А.І. та призначено розгляд справи на 08.06.2015 року.

В судовому засіданні 08.06.2015 року оголошено перерву до 22.06.2016 року.

Розпорядженням керівника апарата Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2488/16 від 21.06.2016 року щодо призначення повторного розподілу судових справ у зв'язку з відпусткою судді Мартюк А.І. було призначено повторний автоматизований розподіл справи за результатами якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя-Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу ПАТ «КиївЗНДІЕП» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року справу прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя-Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

За наслідками судового засідання 22.06.2016 року оголошено перерву до 13.07.2016 року.

У судовому засіданні 13.07.2016 року представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з мотивів викладених в апеляційній скарги, просить рішення місцевого господарського суду скасувати, прийняти нове рішення у справі, яким задовольнити позовні вимоги..

У судовому засіданні 13.07.2016 року представник відповідача заперечив доводи апелянта, просить рішення суду залишити без змін.

У судовому засіданні 13.07.2016 року представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача заперечили доводи апелянта, просять рішення суду залишити без змін.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Листом від 19.06.2015 року № 03-337 «Український зональний науково дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» звернувся до ПАТ «Київенерго» з проханням укласти договір про постачання електричної енергії до нежитлової будівлі за адресою:м. Київ, бульв. Л. Українки, 26-А, посилаючись на те, що майнові права на зазначену будівлю зареєстровано саме за ним, в підтвердження чого надав довідку Київського міського БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 09.10.2014 № 7731 та наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 23.02.2015 № 37, яким скасовано наказ від 31.03.2010 № 116 про передачу будівлі на баланс ДП «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування».

Листом від 13.07.2015 № 34КД/522/2828, ПАТ «Київенерго», посилаючись на Правила користування електроенергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ), повідомив позивача, що не заперечує щодо укладення нового договору на постачання електричної енергії на вказаному об'єкті за умови розірвання договору з попереднім споживачем та надання документів про підтвердження права користування об'єктом, а саме: копії свідоцтва про державну реєстрацію, копію документа, яким підтверджено право власності чи користування на об'єкт (приміщення), копії належним чином оформленої довіреності на право укладати договори особі, яку уповноважено підписувати договір, або протокол загальних зборів про повноваження керівника. При цьому, відповідач не заперечив щодо переукладення договору на постачання електроенергії за наявності доказів сплати всіх платежів попереднім споживачем, розірвання договору з ним та надання заявником всіх передбачених Правилами документів.

За твердженням апелянта на повторні звернення позивача щодо укладення договору відповідач відповіді не надав, що стало підставою звернення позивача з позовом до суду.

Відповідач заперечив позовні вимоги позивача, посилаючись на укладений на даний об'єкт договір, який діє на момент звернення позивача з позовом та прийняття рішення місцевим господарським судом.

Так, 20.05.2010 між Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» (споживач за договором, третя особа у справі) та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», правонаступником якої є Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (постачальник за договором, відповідач у справі) укладено договір на постачання електричної енергії за №31526, відповідно до п.1 якого постачальник зобов'язався продавати споживачу електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок останнього за його об'єктами згідно з умовами цього договору та додатків до договору, що є його невід'ємною частиною, а споживач сплачувати відповідачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до Додатку «Перелік об'єктів» до вказаного договору електропостачання здійснюється на об'єкт за адресою: м. Київ, бульв. Лесі Українки, 26-А (а.с.66 ,т.1).

17.12.2015 року сторони уклали додаткову угоду до договору від 20.05.2010 року № 31526 про постачання електричної енергії, якою строк дії договору продовжено до 31.12.2016 року з можливістю щорічного продовження його дії на наступний календарний рік (а.с 32,т.1).

Додатковою угодою сторони обумовили, що у разі отримання постачальником підтвердженої інформації щодо відсутності права власності або користування на об'єкт у споживача від третіх осіб, постачальник має право в односторонньому порядку розірвати договір. В такому випадку договір вважається розірваним через 20 днів після відправлення постачальником споживачу письмового повідомлення про розірвання договору з наступним припиненням енергопостачання об'єктів згідно договору.

Згідно положень ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб'єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.

Управління об'єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб'єкти.

Виходячи із наведеного, право господарського відання щодо певного державного майна виникає у державного підприємства на підставі відповідного акту уповноваженого державного органу, зокрема, наказу міністерства, в управлінні якого перебуває дане державне підприємство.

Місцевим господарським судом досліджено, що на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України «Про передачу нерухомого майна ВАТ «Український зональний науково дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» від 01.03.2010 № 355-р було видано наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України «Про передачу нерухомого майна» від 31.03.2010 № 116, відповідно до якого від позивача на баланс третьої особи-2 передано нерухоме майно (нежитлові приміщення) загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 «А». Розпорядження Кабінету Міністрів України від 01.03.2010 № 355-р станом на сьогоднішній день є чинним.

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 21.08.2010 № 329 «Про закріплення нежитлових приміщень» нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: 01133, м Київ, бульвар Л. Українки, 26-А, загальною площею 9.854,2 кв. м. закріплено за Державним підприємством «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» на праві господарського відання.

В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що зазначене приміщення є власністю ПАТ «КиївЗНДІЕП» в підтвердження зазначеного посилається на інформаційну довідку, яка наявна в матеріалах справи у вигляді копії, у відповідності до якої нежитлове приміщення загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А" зареєстроване за позивачем на підставі свідоцтва про право власності, виданого головним управлінням комунальної власності м. Києва від 09.12.2010 згідно наказу від 09.12.2010 № 1115-В.

Однак, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 29.03.2011 у справі № 2а-18639/10/2670, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2012 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.10.2013, визнано протиправним та скасовано наказ від 09.12.2010 № 1115-В головного управління комунальної власності м. Києва, визнано протиправним та скасовано свідоцтво про право приватної власності від 09.12.2010 головного управління комунальної власності м. Києва на нежилі приміщення позивача, загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А".

Постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2015 № ВП 47529891 відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.11.2014 № 2а-18639/10/2670 про зобов'язання КП Київське БТІ та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна скасувати державну реєстрацію в електронному реєстрі від 15.12.2010 прав власності на нерухоме майно, номер витягу 28372119, реєстраційний номер 32374522, номер запису 215-З в книзі д.6з-282, як приватна власність за позивачем.

Приписами частини 4 статті 334 Цивільного кодексу України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Відтак, відомості, які містяться в інформаційній довідці, яка наявна в матеріалах справи на час прийняття рішення суду є невірними, оскільки реєстрацію права власності на нежилі приміщення загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А", визнано незаконною та скасовано в порядку адміністративного судочинства.

Листом від 06.11.2015 № 8/21-134-15 Мінрегіон повідомив відповідача про те, що енергопостачальні компанії мають право укладати договори на постачання електричної енергії виключно з особами, речові права яких зареєстровані у відповідності до закону і така реєстрація є чинною на момент укладення відповідного договору.

Згідно з п. 6.18 ПКЕЕ, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики від 31.07.1996 № 28, з новим споживачем укладаються договори відповідно до вимог законодавства України, зокрема цих Правил та нормативно-технічних документів після розірвання договорів із споживачем, який звільняє приміщення.

Апелянт стверджує, що судом при прийнятті рішення не досліджено та не взято до уваги, що ПАТ «КиївЗНДІЕП» є власником нежитлового приміщення , яке розташовано за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А", оскільки дане майно увійшло до статутного капіталу товариства, а відтак відчуження даного майна у будь-який спосіб заборонено законом. Водночас апелянт , посилаючись на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2015 року у справі №910/21633/13 стверджує, що право господарського відання на нерухоме майно загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А" у ДП «НДПІ містобудування» припинилося та відповідно відновилося у ПАТ «КиївЗНДІЕП».

Наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 23.02.2015 № 37 скасовано накази «Про передачу нерухомого майна» від 31.03.2010 № 116 та «Про закріплення нежитлових приміщень» від 21.08.2010 № 329. Крім того, наказом від 23.02.2015 № 37 рекомендовано позивачу та Державному підприємству «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» в місячний термін вирішити питання щодо розміщення підрозділів останнього в приміщеннях позивача на умовах оренди.

Постановою КМУ від 21.09.1998 року № 1482 затверджено Положення про порядок передачі об'єктів права державної власності та Порядок подання на розгляд пропозицій щодо передачі об'єктів комунальної власності у державну власність та утворення і роботи комісій з питань передачі об'єктів у державну власність.

Відповідно до п.8,10 Положення № 1482 передача об'єктів права державної власності здійснюється комісією з питань передачі об'єктів до складу якої входять представники органу, уповноваженого управляти державним майном або самоврядної організації, які приймають та передають державне майно у разі передачі підприємств та нерухомого майна, а також представники підприємства, майно якого підлягає передачі - у разі передачі нерухомого майна. Передача оформлюється актом приймання передачі за формою згідно додатку до Порядку подання на розгляд пропозицій щодо передачі об'єктів комунальної власності у державну власність та утворення і роботи комісій з питань передачі об'єктів у державну власність, затвердженого цією ж постановою КМУ.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що наказ Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 23.02.2015 № 37, яким скасовано Накази Міністерства «Про передачу нерухомого майна» № 116 від 31.03.2010 року та «Про закріплення нежитлових приміщень» № 329 від 21.08.2010 року на сьогоднішній день не реалізовані, оскільки не створено відповідну комісію з передачі вказаного майна, відповідний акт приймання передачі не складався, не підписувався і фактично приміщення загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А" з балансу державного підприємства «Науково-дослідний і проектний інститут містобудування» на баланс позивача не передавалося.

В матеріалах справи відсутні відомості про закріплення чи передачу даного майна іншим особам. З пояснення представника Міністерства регіонального розвитку та будівництва України наказів чи розпоряджень про включення приміщення загальною площею 9.854,2 кв. м., розташованого за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А" до статутного капіталу будь якої юридичної особи Міністерством не приймалося.

Посилання же апелянта на рішення Господарського суду м. Києва від 06.04.2015 року у справі №910/21633/13 є некоректним, оскільки дане рішення скасовано Постановою Вищого господарського суду України від 26.04.2016 року.

Крім того, колегія вважає за доцільне звернути увагу на те, що згідно Єдиного реєстру об'єктів державної власності Фонду державного майна України, нерухоме майно загальною площею 9.854,2 кв. м., за адресою м. Київ, бул. Л.Українки 26 "А" обліковується за ДП «НДПІ містобудування» та на даний час перебуває у господарському віданні даного державного підприємства (виписка з Єдиного реєстру станом на 01.07.2016 року наявна в матеріалах справи).

Враховуючи наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами, а тому суд апеляційної інстанції вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, тому рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у справі № 910/792/16 відповідає фактичним обставинам справи та не суперечить чинному законодавству України, а відтак, передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення місцевого господарського суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 та 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу №1108/101 від 12.04.2016 року Публічного акціонерного товариства «Український зональний науково дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ «КиївЗНДІЕП» на рішення Господарського суду міста Києва від 28.03.2016 року у справі №910/792/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 28.03.2016 року у справі №910/792/16 залишити без змін.

3. Справу № 910/792/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді С.Я. Дикунська

А.О. Мальченко