ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.07.16р. Справа № 904/3952/16
За позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ОСОБА_1 Придніпров`я"

до Приватного підприємства "ТРЕЙД-М"

про стягнення помилково перерахованих коштів у сумі 47 520,45грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - не з'явився

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 43 875,00грн. - помилково перерахованих коштів, 989,32 грн. 3 % річних, 2 704,13 грн. збитків від інфляції.

09.06.16р. від Позивача надійшло клопотання про надання для огляду у судовому засіданні оригіналів документів доданих до позовної заяви, а саме: лист від 05.02.16р., опис вкладення до цінного листа від поштового відправлення за №140 від 05.02.16р., лист від 29.03.16р., опис вкладення до цінного листа від поштового відправлення за №916 від 29.03.16р. витяг з ЄДР на Відповідача станом на 07.06.16р., які після огляду, просить повернути. Справу розглянути без участі представника Позивача.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ухвали суду) №485.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

З урахуванням того, що сторонами не надано судових рішень, на виконання яких Позивач сплачував кошти Відповідачеві, з урахуванням положень ст. 65 ГПК України, судом роздруковано вказані рішення з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.15р. у справі № 910/21947/14 з Позивача на користь Відповідача стягнуто 48 000,00 грн. попередньої оплати, 3 354,74 грн. - пені, 2 400,00 грн. - штрафу та 1 449,04 грн. - судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.04.15р. рішення господарського суду міста Києва від 04.02.15р. у справі №910/21947/14 скасовано в частині стягнення з Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "ОСОБА_1" на користь Приватного підприємства "Трейд-М" неустойки в розмірі розмірі 17 376,00 грн. та штрафу в сумі 2 400,00 грн., стягнуто з ПП "Трейд-М" на користь Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "ОСОБА_1" 913,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 18.06.15р. частково задоволено касаційну скаргу ПП "Трейд-М", постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі №910/21947/14 в частині вирішення позовної вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "ОСОБА_1" неустойки в сумі 17376,00 грн. та штрафу в сумі 2400,00 грн. скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.04.2015 та рішення Господарського суду міста Києва від 04.02.2015 у справі №910/21947/14 залишити без змін.

За результатами нового розгляду вказаної справи, у частині стягуваних штрафу та пені, рішенням господарського суду міста Києва від 12.10.15р. у позові відмовлено повністю. Стягнуто з Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "ОСОБА_1" на користь ПП "Трейд-М" 913,50 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

На час вирішення спору у даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень судом не виявлено рішень апеляційної та касаційної інстанцій з перегляду рішення господарського суду міста Києва від 12.10.15р. у справі №910/21947/14.

Позивач платіжним дорученням №193 від 15.04.15р. на користь Відповідача сплатив 48 000,00 грн. із призначенням платежу: "оплата боргу згідно постанови від 07.04.15р. по справі № 910/21947/14", зазначену суму перераховано на рахунок Відповідача.

Платіжним дорученням №306 від 10.08.15р. Позивач перерахував на рахунок Відповідача 43 827,00 грн., у графі призначення платежу вказано: "оплата боргу згідно постанови ВГСУ від 28.04.15р. по справі № 910/21947/14, судовий збір 1 827,00". Позивач наполягає, що зазначену суму направив Відповідачеві помилково.

05.02.16р. Позивач направив Відповідачеві вимогу про повернення помилково перерахованих коштів у сумі 43 827,00 грн., у якій просив Відповідача сплатити зазначену суму впродовж 5 днів. Згідно з витягом з єдиного реєстру поштових відправлень даний лист Відповідач одержав 16.02.16р.

29.03.16р. Позивач, повторно, направив Відповідачеві лист-вимогу, у якій просив Відповідача сплатити зазначену суму впродовж 5 днів. За даними витягу з єдиного державного реєстру поштових відправлень даний лист Відповідач отримав 30.04.16р.

За даними Позивача, відповіді на листи-вимоги Відповідач не надав, помилково перераховані кошти не повернув.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за період з 10.08.15р по 10.05.15р. Позивачем нараховані 3 % річних 989,32 грн. та збитки від інфляції 2 704,13грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Статтею 6 Указу Президента України "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" від 16.03.95р. № 227/95 установлено, що підприємства незалежно від форм власності мають повертати у п'ятиденний строк платникам помилково зараховані на їх рахунки кошти.

Відповідно до абз.2 п.1.24 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" помилковим переказом вважається рух певної суми коштів, внаслідок якого з вини банку або іншого субєкта переказу відбувається її списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача чи видача йому цієї суми у готівковій формі.

Згідно з п.1.4. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті (далі Інструкція) під терміном помилкове списання/зарахування коштів розуміється списання/зарахування коштів, внаслідок якого з вини банку або клієнта відбувається їх списання з рахунку неналежного платника та/або зарахування на рахунок неналежного отримувача.

Відповідно до п.2.35. Інструкції, кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно з законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причини коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється у судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів повернення Позивачеві одержаних від Позивача спірних грошових коштів чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши доводи Позивача, беручи до уваги, що рішенням господарського суду міста Києва від 04.02.15р. у справі № 910/21947/14, з урахуванням його перегляду судами апеляційної і касаційної інстанцій з Позивача на користь Відповідача стягнуто 48 000,00 грн. попередньої оплати та 1 449,04 грн. - судового збору, що платіжними дорученнями №193 від 15.04.15р. та №306 від 10.08.15р. Позивач на виконання рішення у справі № 910/21947/14 перерахував на рахунок Відповідача 48 000,00 грн. і 43 827,00 грн., суд частково погоджується з Позивачем, а саме - про безпідставність набуття Відповідачем 42 377,96 грн. ( 48 000,00 грн. + 43 827,00 грн. - 48 000,00 грн. - 1 449,04 грн.).

Перевіривши розрахунки Позивача щодо нарахованих річних і збитків від інфляції, виходячи з суми боргу (42 377,96 грн.), а також з того, що прострочка Відповідача почалася з 18.08.15р. (10.08.15р. (дата помилкового переказу коштів) + 5 днів на повернення помилково перерахованих коштів 16.05.15р. (неділя, яка переноситься на перший робочий день), суд встановив, що 3% річних становлять 925,26 грн., збитки від інфляції перевищують нараховані Позивачем, тому суд приймає розрахунок Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, стягненню підлягають; 42 377,96 грн. помилково перерахованих коштів, 925,26 грн. 3 % річних, 2 704,13 грн. - збитків від інфляції; решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Трейд-М", 51814, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Куліші, вул. Зелена, буд. 78-а (код 34827627) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"ОСОБА_1", 01024, АДРЕСА_1 (код 30932551) 42 377,96 грн. - помилково перерахованих коштів, 925,26 грн. 3 % річних, 2 704,13 грн. збитків від інфляції, 1 334,12 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________