ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.06.2016р. Справа № 905/1375/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Словянська виробнича компанія»

про стягнення 74 635 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_1, за довіреністю від 26.04.2016р. № 33/1

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ТОВ «Словянська виробнича компанія» штрафу в сумі 74 635 грн., який нарахований відповідачу за неправильно зазначену у залізничній накладній № 48790802 масу вантажу, який відправлений ТОВ «Словянська виробнича компанія» у вагоні № 65332942. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на положення ст.ст. 3, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 122 Статуту залізниць України, п.п. 5, 11, 28 Правил приймання вантажів до перевезення, п.п. 1.1, 2.3 Правил оформлення перевізних документів, а також на відомості, які зазначені відправником у залізничній накладній № 48790802 щодо маси вантажу та обставини, що встановлені у комерційному акті РА №007152/45/650, який складений на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці 07.10.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 11.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/1375/15 та призначено її розгляд на 26.04.2016р.

25.04.2016р. за вх. № 13389/16 господарський суд Донецької області одержав відзив відповідача на позовну заяву, згідно з яким, останній зазначає, що при складанні документів на відправку вказаного у позовній заяві вагону, особою, що складала ці документи була допущена технічна помилка і помилково зазначена маса вагону, яка при контрольному зважуванні на станції позивача виявилась завищеною, а тому, позовні вимоги позивача є законними. Водночас, відповідач просить зменшити розмір стягуваної суми штрафу до розміру однієї провізної плати користування зазначеним у позовній заяві вагоном з посиланням на відсутність збитків внаслідок неправильного зазначення відповідачем маси вантажу як для позивача так і для інших учасників господарських відносин, на здійснення господарського діяльності в зоні проведення антитерористичної операції. В додаток до відзиву відповідач надав належним чином засвідчену копію висновку експерта відділення в м. Краматорськ Донецької торгово-промислової палати України №ЕІ-157 від 28.08.2014р.

25.04.2016р. за вх.№ 15328/16 господарський суд Донецької області одержав клопотання позивача, згідно з яким, останній просить суд відкласти розгляд справи на пізніший термін у звязку з неможливістю прибуття повноважного представника позивача у судове засідання.

Ухвалою господарського суду від 26.04.2016р. розгляд справи відкладено на 19.05.2016р.

19.05.2016р. за вх.№ 15784/16 господарський суд Донецької області одержав клопотання відповідача, згідно з яким, останній просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до розміру однієї провізної плати, враховуючи важкий майновий стан ТОВ «Словянська виробнича компанія», що зумовлений у т.ч. проведенням антитерористичної операції в м. Словянськ Донецької області. Тією ж датою за вх.№ 15782/16 відповідач надав супровідний лист з додатком витребуваних судом документів, а саме: статут відповідача, виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 24.04.2015р. щодо відповідача.

Ухвалою господарського суду від 19.05.2016р. розгляд справи відкладено на 07.06.2016р.

07.06.2016р. за вх.№ 17690/16 господарський суд Донецької області одержав супровідний лист відповідача з довідкою № 40 від 25.05.2016р.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 23.06.2016р. та розгляд справи відкладено на 23.06.2016р.

21.06.2016р. господарський суд Донецької області одержав від позивача: за вх. № 19181/16 розрахунок провізної плати, а за вх.№ 19152/16 - клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії комерційного акту РА № 007152/45/650 від 07.10.2015р.

Позивач у судове засідання 23.06.2016р. не зявився, вимоги суду щодо надання витребуваних документів виконав не в повному обсязі. При цьому, про час, дату та місце судового засідання останній повідомлений належним чином, що підтверджується витягом з офіційного сайту УДППЗ «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштових відправлень про отримання ним ухвали суду від 07.06.2016р.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.06.2016р. позовні вимоги визнав та просив суд зменшити розмір стягуваної сум штрафу до розміру однієї провізної плати з підстав, викладених у клопотанні за вх.№ 15784/16 від 19.05.2016р., а також надав клопотання за вх. № 19541/16 від 23.06.2016р. про долучення до матеріалів справи фінансових звітів субєкта малого підприємництва за 2014р. та за 2015р., податкових накладних з податку на прибуток підприємства за 2014р. та за 2015р.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд встановив:

30.09.2015р. зі станції ім. Кожушко О.М. Донецької залізниці ТОВ «Словянська виробнича компанія» у напіввагоні № 65332942 відправлений вантаж (лом чорних металів, непоіменований в алфавіті), що підтверджується залізничною накладною № 48790802.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 150 т вагах (заводський №023) та становить у напіввагоні №65332942: 58 500 кг нетто, 23 600 кг тара; що вантаж розміщено і закріплено згідно Збірника 21, параграф 17; що вантаж марковано вапном. При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_2

Під час перевезення цього вантажу на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці складений акт загальної форми №5464/12230 від 07.10.2015р., в якому встановлено, що при зважуванні вагону № 65332942 на динамічних вагах виявилось: брутто 71 500 кг, брутто згідно документу 82 100 кг, різниця 10 600 кг. Системою відеоспостереження виявлено: завантаження нижче бортів 0,2 м, вантаж укритий металом, маркований речовиною білого кольору, маркування не порушено. Повідомлений ДСП ст. Павлоград-1 Колпакова в 04:30 год., ВОХР ст. Синельниково-1 Агеєв в 04:35 год. При огляді по 6-ій електрифікованій колії південного парку виявлено: вагон бездверний, люки закриті. У звязку із наявністю контактної мережі завантаження у вагоні не оглянуто. Подається на неелектрофіковану колію для огляду завантаження та на статичні ваги для перевірки маси.

07.10.2015р. на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці здійснено комісійне зважування спірного напіввагону, за результатами якого складений комерційний акт РА № 007152/45/650 в якому встановлено наступні обставини: по документу значиться вантаж лом чорних металів, непоіменований в алфавіті. Вагон завантажений до повної місткості. Вид 510. Маркований вапном. Нетто 58 500 кг, тара 23600 кг (спосіб визначення не зазначено). Фактично виявилось: вантаж лом чорних металів, брутто 72000 кг, тара 23600 кг с бруса, нетто 48 400 кг, що менше маси по документу на 10 100 кг. Переважування здійснювалось 07.10.2015р. з 10:40 год. до 11:00 год. без відчеплення при повній зупинці на справних, перевірених 150т вагонних вагах №7 ст. Павлоград-1 (перевірка вагів 19.05.2015р.) старшим прийомоздавальником вантажу Лимаренко, в присутності в.о. ДС Распутнего, приймальника потягів Василенко. Переважування здійснювалось двічі комісією в тому ж складі, маса брутто 72 000 кг не змінилася. Завантаження у вагоні нижче бортів 0,2м, вантаж укритий листами металу, маркований речовиною білого кольору, маркування не порушено. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люки щільно закриті, додатково укручені дротом 0,6 мм в три витка.

13.10.2015р. при надходженні напіввагону № 65332942 на станцію призначення Сартана Донецької залізниці при перевірці вантажу різниці між комерційним актом, складеним на станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці не виявлено, про що свідчить відповідний запис у комерційному акті.

Технічний паспорт вагонних ваг № 7 станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці (заводський №1177) свідчить, що останню державну повірку цих ваг перед контрольним зважуванням спірного вагону проведено 19.05.2015р., якою встановлено, що ваги придатні для подальшої експлуатації.

Згідно з розрахунком позивача, штраф за неправильно зазначену у накладній масу вантажу у напіввагоні № 65332942 становить 74 635 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 14 927 грн. При цьому, розрахунок провізної плати здійснений відповідно до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги Тарифне керівництво № 1, затвердженого наказом Міністерства транспорту та звязку України від 26.03.2009р. № 317.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.2 ст.908 ЦК України, загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Аналогічні положення щодо регулювання правовідносин в галузі перевезення передбачені і у ч.5 ст.306 ГК України.

Відповідно до ст.37 Статуту залізниць України під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

У ст.23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Форма накладної і порядок її заповнення, а також форма квитанції затверджуються Мінтрансом.

Вимогами р. ІІ Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. №644 та зареєстрованих в Мінюсті України 24.11.2000р. за №863/5084, встановлено, що вантажовідправником заповнюються в т.ч. такі графи накладної як «Найменування вантажу» (графа 20), «Маса вантажу, визначена відправником» (графа 24), «Спосіб визначення маси» (графа 26), «Ким завантажено вантаж у вагон (контейнер)» (графа 28), «Правильність внесених відомостей підтверджую» (графа 55).

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 48790802 відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_2, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у напіввагоні №65332942: нетто - 58500 кг, тара - 23600 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 150 т вагах (заводський №023); навантаження здійснено засобами відправника.

Відповідно до ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах. Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

Так, обставини, які встановлені у комерційному акті, складеному на попутній станції перевезення вантажу, свідчать, що маса нетто вантажу у напіввагоні № 65332942 становить 48400 кг, що менше документа на 10 100 кг. При цьому, Технічний паспорт вагонних ваг № 7 станції Павлоград-1 Придніпровської залізниці (заводський №1177) свідчить про проведену перевірку ваг 19.05.2015р. та їх технічну справність.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

В силу вимог ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. У ст.118 Статуту залізниць України передбачено стягнення штрафу у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Поряд з цим, вимогами п.5.5. Правил оформлення перевізних документів також передбачено, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивачем доведені обставини неправильного зазначення відповідачем у накладній маси вантажу, які засвідчено належним та допустимим доказом комерційним актом, що, в свою чергу, є підставою для покладення на вантажовідправника (відповідача) відповідальності, передбаченої ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України.

При цьому, доказів, які свідчили б про намагання оскаржити викладені у комерційному акті відомості, сторонами суду не надано. Спірний вантаж з комерційним актом прийнятий вантажоодержувачем без будь-яких заперечень та інше не доведено матеріалами справи. Більш того, у відзиві на позов відповідач визнав, що невірне зазначення маси вантажу у залізничній накладній сталося саме з його вини внаслідок допущення останнім технічної помилки при оформленні перевізного документу.

Згідно з розрахунком штрафу, який здійснений позивачем за неправильне зазначення відповідачем у залізничній накладній маси вантажу у напіввагоні №65332942 розмір штрафу становить 74 635 грн., виходячи при цьому із пятикратної вартості провізної плати цього вантажу у спірному вагоні, яка складає 14 927 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд встановив, що він є арифметично вірним.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Вказана норма кореспондується з пунктом 3 частини першої статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В листі Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917 «Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства» зазначено, що виходячи із загальних засад, встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України, а саме справедливості, добросовісності та розумності при винесенні рішення про стягнення штрафу, передбаченого пунктами 118 та 122 Статуту залізниць України, суд має право зменшувати його розмір (п. 22). Аналогічна правова позиція викладена у п. 6.4. Роз'яснень Президії ВГСУ від 29.09.2008р. №04-5/225 «Про внесення змін та доповнень до роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 N 04-5/601 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею».

У пункті 3.17.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У клопотанні за вх.№15784/16 від 19.05.2016р. відповідач просить суд зменшити розмір штрафних санкцій до розміру однієї провізної плати з посиланням на скрутне матеріальне становище відповідача, здійснення господарської діяльності в зоні проведення антитерористичної операції, відсутність негативних наслідків для позивача, повязаних з оформленням перевізних документів.

Як вбачається з спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 23.06.2016р., місцезнаходженням відповідача є Донецька обл., Словянський район, с. Селезнівка.

Так, указом Президента України №405/2014 від 14 квітня 2014року «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» запроваджено антитерористичну операцію на території України.

Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» визначений період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності зазначеним Указом Президента України та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

На час розгляду справи антитерористична операція триває.

У відповідності до ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014від 14 квітня 2014 року, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення.

02.12.2015р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України», до якого також увійшло с. Селезнівка Словянського району.

Отже, відповідач здійснює господарську діяльність в зоні проведення антитерористичної операції.

Згідно висновку експерта Донецької торгово-промислової палати України відділення в м. Краматорськ №ЕІ-157 від 28.08.2014р. значна частина виробничих потужностей відповідача постраждала внаслідок проведення активної фази антитерористичної операції на території Донецької області, що в свою чергу унеможливлює подальше здійснення останнім господарської діяльності. Загальний збиток внаслідок знищення товарно-матеріальних цінностей становить 1 781 725 грн., про що свідчить довідка відповідача від 25.05.2016р. №40.

Відповідно до Балансу відповідача станом на 31.12.2015р. непокритий збиток підприємства складав 44 665,5 тис. грн. Згідно Звіту відповідача про фінансові результати у 2015р. збиток підприємства складав 1523,7 тис. грн. За даними податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Словянська виробнича компанія» за 2015р. збиток останнього складає 3 336 317 грн., а отже, підприємство відповідача є збитковим.

Згідно з вимогами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи знаходження відповідача в зоні проведення антитерористичної операції, тяжкий фінансовий стан останнього, надмірно великий розмір нарахованого штрафу, відсутність негативних наслідків від неправильного зазначення маси вантажу в залізничній накладній, а також те, що вказане порушення не завдало збитків позивачу та іншим учасникам господарських відносин, суд вважає за можливе задовольнити клопотання відповідача та зменшити розмір штрафу до однієї провізної плати 14 927 грн.

Таким чином, позов ПАТ «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» до ТОВ «Словянська виробнича компанія» підлягає частковому задоволенню в сумі 14 927 грн.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Словянська виробнича компанія» (84110, Донецька область, Словянський район, с. Селезнівка, вул. Торецька, буд.12, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ) в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, буд.108, , штраф у розмірі 14 927 (чотирнадцять тисяч девятсот двадцять сім) грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

3. В решті позовних вимог відмовити

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 27 червня 2016 року.

Суддя Л.В. Ніколаєва