РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016Справа №910/8530/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування"
доПриватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 56 886,10 грн.

СуддяБорисенко І.І.

Представники:
від позивача - Самойленко П.М., представник за довіреністю;
від відповідача - Цілик А.В., представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 56 886,10 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Цивільного кодексу України та Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не відшкодував позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП.

09.06.2016 через відділ діловодства суду позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якого позивач просив суд стягнути з відповідача 49 500 грн. (згідно ліміту відповідальності відповідача за полісом №АЕ3561203 за мінусом франшизи в розмірі 500 грн.).

Відповідно до п. 3.11. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» ГПК, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до 4 ст. 22 ПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки судом встановлено, що вищенаведені дії позивача не суперечать законодавству та не порушують права і охоронювані законом інтереси інших осіб, суд розцінив вказану заяву, як заяву про зменшення розміру позовних вимог та прийняв її до розгляду.

Отже, відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову, яка становить 49 500,00 грн.

Відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що за умовами договору добровільного страхування наземного транспорту від 20.05.2015 №18167а5аа (укладеного між позивачем та страхувальником позивача - ОСОБА_4.) позивачем не надано копії платіжних доручень сплати 2го платежу за договором. Згідно страхового акту Позивача вбачається що 2-й страховий платіж не сплачено. Відповідно позивач не мав сплачувати страхове відшкодування потерпілій особі, відтак такий договір є припиненим, а ПрАТ «УТСК» не є стороною відповідальною за завдані збитки, у зв'язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

20.09.2015 у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої відбулося зіткнення автомобіля "Фольцваген" (д.н. НОМЕР_1), під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля "Рено" (д.н. НОМЕР_2).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди були завдані механічні пошкодження автомобілю "Рено" (д.н. НОМЕР_2), який був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування", згідно з договором добровільного страхування наземного транспорту від 20.05.2015 №18167а5аа.

На виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту від 17.12.2014 №06/03-01-000272 на підставі заяви, розрахунку суми страхового відшкодування, а також на підставі страхового акту від 02.10.2015 №1.003.15.13745/VESKO21001 ПАТ "Страхова компанія "АХА Страхування" виплатило на рахунок СТО страхове відшкодування в розмірі 57 386,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 05.10.2015 №199 468.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позову заяву судом не приймаються до уваги, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Судом встановлено факт укладення між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" та ОСОБА_4 договору добровільного страхування наземного транспорту від 20.05.2015 №18167а5аа.

Судом у судовому засіданні було досліджено оригінал вказаного договору, який скріплений підписами сторін та печаткою позивача, відтак твердження відповідача про те, що договір не містить підписів сторін спростовується вищевикладеним.

Вказаний договір містить усі необхідні вимоги визначені ст. 16 Закону України «Про страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про страхування» страховий платіж (страховий внесок, страхова премія) - плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування.

Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до п. 31.1 Договір набирає чинності з 00-00 годин дати початку дії Договору, яка вказана в п. 19.1 Договору, але не раніше дня, наступного за днем сплати Страхувальником страхового платежу (першої частини страхового платежу) в обсязі, визначеному п. 18.2 Договору, на розрахунковий рахунок чи до каси Страховика та діє до 24-00 годин дня, вказаного в п. 19.2 Договору як дата закінчення дії Договору.

Відповідно до п. 31.1.3 у випадку ненадходження або надходження не в повному обсязі на розрахунковий рахунок чи до каси страховика чергової та кожної наступної частини страхового платежу в сумі відповідно до п. 18.2 Договору та в строк, вказаний в п. 18.3 Договору, відповідальність Страховика за договором припинається з 00-00 годин дня, наступного за днем, зазначеним в цьому договорі як дата граничного строку сплати відповідної чергової частини страхового платежу, сплата якої прострочена.

Пунктом 18.2 Договору визначено, що 1й платіж в сумі 3 851,80 грн. повинен бути сплачений в строк 21.05.2015, а другий в розмірі 3 851,00 грн. до 20.11.2015.

З виписки по рахунку від 21.05.2015 надходжень коштів, вбачається, що перший платіж в сумі 3 851,80 грн. був сплачений позивачем 21.05.2015 Страхувальником, з відповідним призначенням платежу.

Отже, на підставі умов Договору та ч. 4 ст. 18 Закону України «Про страхування» судом встановлено, що Договір добровільного страхування наземного транспорту від 20.05.2015 №18167а5аа набрав чинності.

Щодо другого платежу в сумі 3 851,00 грн., на який посилається відповідач, то суд вказує, що строк сплати вказаного платежу визначений до 20.11.2015, отже, як на момент ДТП так і на момент складання страхового акта від 02.10.2015, так і на момент страхового відшкодування, згідно платіжного доручення від 05.10.2015 №199 468 необхідний страховий платіж за договором КАСКО, строк сплати якого визначений до 21.05.2015 в сумі 3 851,80 грн. був сплачений страхувальником, у зв'язку з чим договір від 20.05.2015 №18167а5аа набрав чинності та був чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Судом не встановлено обставин припинення відповідальності Страховика згідно умов п. 31.1.3 Договору від 20.05.2015 №18167а5аа на момент виникнення спірних правовідносин.

В силу викладеного вище посилання відповідача на те, що Позивач, як страховик потерпілої особи не мав права сплачувати страхове відшкодування визнається судом необґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля "Фольцваген" (д.н. НОМЕР_1), ОСОБА_5, під час експлуатації вказаного автомобіля, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні правопорушення за ст. 124 КУпАП України встановлено постановою Жовківського районного суду Львівської області від 20.10.2015 (справа №444/2322/15-п, провадження №3/444/717/2015).

На час скоєння вищевказаної ДТП (20.09.2015) цивільно-правова відповідальність будь-яких осіб під час експлуатації автомобіля "Фольцваген" (д.н. НОМЕР_1), на законних підставах, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) №АЕ/3561203 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000 грн., франшиза - 500,00 грн., строк дії полісу з 14.07.2015 до 13.07.2016.

Отже, відповідач є особою на яку полісом №АЕ/3561203 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля "Фольцваген" (д.н. НОМЕР_1), на час спірної ДТП, у зв'язку з чим посилання відповідача на те, що останній не є особою відповідальною за завдані збитки визнається судом необґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що вартість матеріального збитку відповідно виставленого рахунку-фактура №СПд-000400 від 29.09.2015 складає 58 386,10 грн.

Також, на підтвердження розміру витрат необхідних для відновлювального ремонту автомобіля «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 позивачем надано суду ремонту калькуляцію №1.003.15.1 від 29.09.2015, згідно якої вартість матеріального збитку становить 58 386,10 грн.

Слід зазначити, що дані, зазначені у ремонтній калькуляції №1.003.15.1 від 29.09.2015, зробленій позивачем відповідають даним встановленим в п. 4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092. Зміст ремонтної калькуляції не суперечить умовам чинного законодавства України про оціночну діяльність та чітко відображає суму завданих збитків, оскільки калькуляція складалась на основі комп'ютерної програми Audatex, яка рекомендована п. 59 додатку 8 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Аналогічних висновків дійшов Вищий господарський суд України у постанові №42/92 від 23.08.2011.

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу №АЕ/3561203 та положення Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", статей 9, 27 Закону України "Про страхування", відповідач повинен був відшкодувати позивачу у встановлений законом строк шкоду в межах ліміту його відповідальності за спірним страховим випадком (50 000 грн.), у межах суми, що перейшла до позивача (57 386,10 грн.), за вирахуванням франшизи за полісом №АЕ/3561203, тобто відповідач повинен відшкодувати позивачу 49 500,00 грн.

Отже, позов підлягає задоволенню судом повністю.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) 49 500 (сорок дев'ять тисяч п'ятсот) грн. страхового відшкодування, а також 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.07.2015

Суддя І.І. Борисенко