номер провадження справи 2/144/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.2016 Справа № 908/5555/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі №908/5555/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газфаєр Інвест, м. Київ,

до відповідача: Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, с.Гірсівка, Запорізька область,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) Головне Управління Державної Казначейської Служби України в Запорізькій області, м.Запоріжжя,

2) Управління державної казначейської служби України у Приазовському районі Запорізькій області, смт. Приазовське, Запорізька область,

3) Приазовська районна державна адміністрація, смт. Приазовське, Запорізька область,

про стягнення 10036723,14 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 28.10.2015 р.);

від відповідача ОСОБА_2 (довіреність б/н від 01.12.2015 р.), ОСОБА_3 (довіреність №07 від 12.01.2016 р.);

від третіх осіб не зявились;

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі №908/5555/15 строком на один рік у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на покриття зазначеної заборгованості.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.07.2016р. у справі № 908/5555/15 прийнято заяву до розгляду та призначено судове засідання на 14.07.2016р. о 14-30 год.

Ухвалою суду від 08.07.2016 р. виправлено описку в ухвалі від 04.067.2016 р., виправивши дату та час судового засідання на 11.07.2016р. о 10-00 год.

В судовому засіданні 11.07.2016 р. були присутні представники позивача та відповідача, за їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представники відповідача в судовому засіданні підтримали заяву про відстрочку виконання рішення.

Представник позивача проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення заперечив. У відзиві на заяву про відстрочку позивач зауважив, що відповідачем не надано суду доказів неможливості виконання рішення, а скрутний фінансовий стан боржника не може вважатися достатньою підставою для відстрочки виконання рішення. Вказує на те, що зміни до державного бюджету на 2016 рік можуть бути внесені протягом року, тому немає необхідності в наданні відстрочки саме на 1 рік. Крім того, відстрочення виконання рішення негативно вплине на фінансовий стан позивача.

Від третіх осіб на момент проведення судового засідання відзивів на заяву про відстрочку не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України суд розглядає питання про відстрочку виконання рішення в десятиденний строк.

Неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду заяви про відстрочку в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали заяви, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви про відстрочку з наступних підстав

Рішенням господарського суду Запорізької області від 18.01.2016 р. у справі №908/5555/15 позов задоволено частково. Стягнуто з Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області (вул. Леніна, 50, с.Гірсівка, Приазовський район, Запорізька область, 72440, ідентифікаційний код 04353862) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газфаєр Інвест (АДРЕСА_1, 02217, ідентифікаційний код 36463916, п/р 6083 в ПАТ КБ ПриватБанк, МФО 380,64 грн. (пять мільйонів триста девяносто девять тисяч сто сорок сім грн. 64 коп.), 453084,64 грн. (чотириста пятдесят три тисячі вісімдесят чотири грн. 64 коп.) 3% річних, 4178748,26 грн. (чотири мільйони сто сімдесят вісім тисяч сімсот сорок вісім грн. 26 коп.) інфляційних втрат та 150464,71 грн. (сто пятдесят тисяч чотириста шістдесят чотири 71 коп.) витрат зі сплати судового збору. В задоволенні іншої частини позову відмовлено.

22.02.2016 р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.03.2016 р. на підставі заяви відповідача відстрочено виконання рішення суду в даній справі строком на 3 місяці.

01.07.2016 р. відповідач знов звернувся до господарського суду з заявою про відстрочку виконання рішення суду строком на один рік у звязку з відсутністю бюджетного фінансування на покриття зазначеної заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У пунктах 7.1.1, 7.2 постанови пленуму Верховного Суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування клопотання про відстрочку виконання рішення відповідач вказує, що під час дії першої відстрочки головою Гірсівської сільської ради було направлено ряд листів на імя голів Запорізької обласної державної адміністрації (вих. №124 від 28.03.2016 р.) та Запорізької обласної ради (вих. №125 від 28.03.2016 р.) з проханням вирішити питання заборгованості сільської ради перед ТОВ «Газфаєр Інвест», на що отримано відповіді про відсутність фінансових ресурсів, тому вирішити позитивно питання погашення заборгованості з обласного бюджету можливості немає (лист вих. №02199/08-20 від 28.04.2016 р.).

Суд зазначає, що Гірсівська сільська рада є органом місцевого самоврядування територіальної громади с. Гірсівка Приазовського району Запорізької області.

Відповідно до повноважень, визначених у ч. ч. 1, 3, 6, ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Бюджетного кодексу України Гірсівська сільська рада є головним розпорядником місцевого бюджету.

Як вказує відповідач, за підсумками 2015 року до загального фонду місцевого бюджету сільської ради надійшло 1182,230 тис. грн., значну частину з яких, а саме: 84% було витрачено на забезпечення заробітною платою та енергоносіями бюджетних установ, які утримуються за рахунок місцевого бюджету Гірсівської сільської ради. Крім того, на її балансі та утриманні знаходиться, в тому числі, дитячий садок, школа та лікарня, які потребують постійного фінансування та утримання, і є неприбутковими установами.

Згідно з ч. 5 ст. 22 Бюджетного кодексу України та ч. 23 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» у грудні 2015 року був затверджений сільський бюджет на 2016 рік, яким заплановано отримати доходів загального фонду 1166,509 тис. грн., але видатки по захищеним статтям складають 1004,516 тис. грн., що складає 86% бюджету Гірсівської сільської ради.

Як вбачається з балансу на 1 липня 2016 року та звіту про заборгованість за бюджетними коштами на 1 липня 2016 року, кредиторська заборгованість Гірсівської сільської ради по розрахункам з постачальниками, підрядниками за товари, роботи і послуги складає 5 399 147,64 грн.

Відповідно до пояснювальної записки за ІІ квартал 2016 року Гірсівською сільською радою було відкрито КФК 7781800 (Будівництво, реконструкція та ремонт обєктів соціальної інфраструктури у Запорізькій області) для проведення видатків по державному бюджету з метою фінансування робіт з будівництва міжселищного газопроводу. Станом на 01.01.2016 р. по зазначеному КФК залишилась кредиторська заборгованість у сумі 5 399 147,64 грн. У звязку з тим, що на вищезазначене КФК немає кошторису та плану асигнувань на 2016 рік, то станом на 01.07.2016 р. кредиторська заборгованість не перереєстрована.

Відповідно до вищезазначеного Гірсівська сільська рада не має можливості на даний час погасити заборгованість перед ТОВ «Газфаєр Інвест».

Відповідач вказує, що відповідно до ст. 91 Бюджетного кодексу України, Гірсівська сільська рада як головний розпорядник бюджетних коштів місцевого бюджету не має права погасити кредиторську заборгованість, яка виникла у грудні 2012 року по КФК 7781800 державного бюджету, у звязку з тим, що відповідно до ч. 28 ст. 116 Бюджетного кодексу України сільська рада не має права проводити здійснення видатків, які зареєстровані по державному бюджету, за рахунок коштів місцевого бюджету. Цей факт буде кваліфіковано як нецільове використання бюджетних коштів відповідно до ст. 119 Бюджетного кодексу України, що тягне за собою кримінальну відповідальність посадових осіб.

Вплинути на виділення коштів з державного бюджету для погашення боргових зобовязань перед ТОВ «Газфаєр Інвест» сільська рада не має можливості, а здійснити розрахунок з позивачем до того часу, доки не буде затверджено бюджет, відкрито спеціальний рахунок та виділено асигнувань на погашення заборгованості відповідач не може.

Суд зазначає, що сума стягнення за наказом у даній справі є значною. Відсутність бюджетних коштів на відповідні цілі не дозволяє стягнути суму боргу на даний час.

Разом із цим, відповідач не обґрунтував і документально не підтвердив необхідність надання відстрочки саме на один рік.

Суд зазначає, що до державного бюджету на 2016 рік протягом року можуть бути внесені зміни та передбачені кошти для погашення заборгованості. Матеріали справи свідчать про можливість позитивного вирішення питання про виділення бюджетних коштів для погашення заборгованості вже в липні-серпні 2016 року.

Так, відповідач зазначає, що на засіданні Приазовської районної державної адміністрації було розглянуто питання про способи та можливість погашення існуючої заборгованості та прийнято рішення про внесення подання щодо змін до державного бюджету на 2016 рік і включення до нього необхідної суми для погашення заборгованості. Вказана пропозиція знайшла підтримку депутатів Верховної Ради України та місцевої адміністрації, що свідчить про реальну можливість отримання коштів з державного бюджету та подальший розрахунок по заборгованості.

В листі депутата Запорізької обласної ради від 30.06.2016 р. №4 міститься інформація про те, що розгляд питання та прийняття рішення щодо виділення коштів в сумі 5 399 507,64 грн. для погашення заборгованості за надані послуги з будівництва газопроводу планується здійснити на обласній сесії в липні-серпні 2016 року.

На звернення Гірсівської сільської ради народний депутат України ОСОБА_4 повідомив у листі від 02.07.2016 р. № 130, що ним 13.04.2016 р. зареєстровано депутатський запит на адресу Премєр-Міністра України щодо фінансування будівництва газопроводів Веселівського, Приазовського, Якимівського районів Запорізької області та порушено питання щодо виділення коштів у сумі 75 574 972 грн. на будівництво газопроводів у зазначених районах області. На пленарному засіданні Верховної Ради України 15.04.2016 р. даний депутатський запит головою Верховної Ради України було направлено на розгляд Премєр-Міністру України. Також для вирішення поставленого питання було підготовлено депутатське звернення Міністру фінансів України. Відповідно до тесту звернення запропоновано опрацювати проект закону «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та передбачити субвенції з державного бюджету на соціально-економічний розвиток територій для Запорізької області, в тому числі районному бюджету Приазовського району Запорізької області на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій у сумі 6 000,0 тис. грн., що можуть бути спрямовані, у тому числі, на будівництво міжселищного газопроводу високого тиску другої категорії до сіл ОСОБА_3, Добрівка, Гірсівка, Дунаївка, Олександрівка, Степанівка Перша та смт.Приазовське. На даний момент очікується прийняття Кабінетом Міністрів України постанови про надання субвенцій місцевим бюджетам на соціально-економічний розвиток територій, де буде передбачено кошти в тому числі районному бюджету Приазовського району.

Приазовська районна рада Запорізької області в листі від 06.07.2016 р. №164/01-28 повідомила Гірсівському сільському голові, що за результатами обговорень та враховуючи відповідь, надіслану Запорізькою державною обласною адміністрацією, погашення боргових зобовязань перед ТОВ «Газфаєр Інвест» Гірсівською сільською радою буде здійснюватися за рахунок субвенцій з державного бюджету.

Таким чином, відповідачем вживаються заходи щодо ініціювання розгляду компетентними органами питання виділення бюджетних коштів для погашення заборгованості, що стягнута судовим рішенням в даній справі.

Разом з цим слід зазначити, що за приписами ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обовязковість рішень суду.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 виконання всіма субєктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Виходячи з того, що згідно зі ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обовязковість виконання судових рішень є обовязковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 р. у справі Чіжов проти України (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обовязком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України рішення суду, яке набрало законної сили, є обовязковим до виконання та має бути виконане.

Враховуючи наведене та досліджені судом докази на підтвердження майнового стану відповідача, інші обєктивні обставини, що перешкоджають виконанню рішення суду в повному обсязі на даний час, з урахуванням існуючого фінансового стану боржника, значного розміру стягнутого у справі боргу, термінів розгляду питання щодо виділення фінансування погашення боргу у 2016 році (липень-серпень), а також враховуючи інтереси стягувача, який заперечує проти надання відстрочки строком на 1 рік, суд дійшов висновку частково задовольнити заяву боржника про надання відстрочки виконання рішення строком на три місяці.

Боржник не позбавлений можливості повторно звернутися із заявою про відстрочку виконання рішення, надавши необхідні докази в обґрунтування поданого клопотання.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відстрочити виконання рішення господарського суду Запорізької області від 18.01.2016р. у справі №908/5555/15 строком на 3 місяці до 11.10.2016 р.

Суддя Т.В.Мойсеєнко