Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" липня 2016 р. Справа № 906/421/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участі секретаря судового засідання: Кратюк О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич О.М. - директор (наказ №24-к від 01.02.2014), Невисевич М.В. - представник за дов. від 05.07.2016

від відповідача: ОСОБА_3 паспорт НОМЕР_2 від 06.02.2002, ОСОБА_4 - представник за дов. 04.07.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (м. Коростишів, Житомирська область)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 17689,00 грн.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з ФОП ОСОБА_3 17689,00 грн боргу, з яких: 1894,00 грн заборгованості по орендній платі згідно з договором НОМЕР_4 від 31.12.2013 та 15795,00 грн неустойки за час прострочення користування кіоском НОМЕР_3 в період з 01.01.2015 по 01.04.2016.

Ухвалою від 23.05.2016 господарський суд порушив провадження у справі, призначив судове засідання на 09.06.2016 та викликав в засідання суду повноважних представників сторін.

06.09.2016, на адресу суду повернулася ухвала, яка направлялася відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, з відміткою поштового відділення " за закінченням терміну зберігання" (а. с. 37, 38).

Ухвалою від 09.06.2016 господарський суд розгляд справи відклав; з метою повного та всебічного розгляду справи вирішив направити ухвалу суду на адресу розміщення металевого кіоску за Договором оренди НОМЕР_4 від 31.12.2013: АДРЕСА_3, призначив наступне судове засідання на 23.06.2016.

Ухвалою від 23.06.2016 господарський суд відклав розгляд справи, призначив наступне судове засідання на 06.07.2016 та зобов'язав відповідача виконати вимоги ухвали від 09.06.2016.

В засіданні суду представники позивача позов підтримали в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та заявили клопотання про долучення до матеріалів справи угоди №118 від 31.03.2009 на оплату резервування земельної ділянки, укладеної між Коростишівською міською радою та позивачем.

Відповідач та її представник проти позову заперечили, в засіданні суду надали письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого просять суд в задоволенні позову відмовити з підстав, в ньому викладених.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.1.1 Статуту, Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (далі 0 позивач) є підприємством, створеним Коростишівською районною спілкою споживчих товариств, яка є його засновником та власником всього майна (а. с. 9 - 12).

Згідно з п.1.2 Статуту, позивач також є правонаступником прав та обов'язків Кооперативного підприємства "Кооперативний ринок" й створений виділенням з райспоживспілки на базі майна КП "Кооперативний ринок" відповідно до рішення ради засновників зборів від 25.11.2003., протокол №5 з передачею йому прав і зобов'язань райспоживспілки в межах прав та зобов'язань КП "Кооперативний ринок".

Відповідно до пп. 2.3.2 та 2.3.3. п. 2.3 Статуту позивача, одним з предметів діяльності підприємства є організація і надання ринкових послуг населенню, організація, підприємствам, що здійснюють торгівлю на ринку і надають послуги та надання в оренду основних засобів та торгових місць ринку.

ОСОБА_3 в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець зареєстрована 29.12.2003. Основним видом її економічної діяльності є роздрібна торгівля з лотків і на ринках харчовими продуктами, напоями та тютюновими виробами.

31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець,позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар, відповідач) укладено договір оренди НОМЕР_4 (а. с 14, 15).

Відповідно до п. 1.1 Договору його предметом є металевий кіоск НОМЕР_3 загальною площею 6,75 кв.м, місцезнаходження якого зазначене на плані розміщення торговельних місць ринку.

За п. 1.3 Договору, об'єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дати початку дії Договору відповідно до п.6 Договору, тобто з 01.01.2014 до 31.12.2014 включно.

Пунктом 3.1 Договору сторони визначили, що орендна плата складає 526,50 грн на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата.

Відповідно до п. 4.3.3 Договору відповідач взяла на себе зобов'язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно з актом приймання - передачі об'єкта оренди позивач передав відповідачу у тимчасове користування металевий кіоск НОМЕР_3, загальною площею 6,75 кв.м, що є предметом оренди та розташований за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 16).

03.04.2014 Коростишівською міською радою було прийнято рішення, яким затверджено Правила торгівлі на ПКР "Кооперативний ринок" (а. с. 17-20).

19.12.2014 позивачем направлено на адресу відповідача повідомлення №317 від 19.12.2014 про те, що 31.12.2014 закінчується термін дії договору НОМЕР_4 від 31.12.2013 та наявна заборгованість по орендній платі в сумі 3394 грн (а.с. 31), що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення від 24.12.2014 (а.с. 31 на зворотній стороні)

Також 19.12.2014 складено акт про те, що відповідач відмовилась від отримання вказаного повідомлення та від підпису про ознайомлення з ним. Як вбачається з даного акту, повідомлення було зачитано відповідачу у присутності комісії (а. с. 32).

Претензією №33 від 16.01.2015 позивач повідомив відповідача про закінчення Договору оренди НОМЕР_4 від 31.12.2013, про наявність боргу по орендній платі на суму 3144,00 грн, про зобов'язання негайного звільнення об'єкта оренди та термінової сплати заборгованості (а. с. 33), проте дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач частково виконала договірні зобов'язання, доказом чого є копії платіжних доручень про сплату орендної плати на суму 4424,00 грн (а. с. 21-30) :

- платіжне доручення №@2PL1668 від 25.02.2014 - 390 грн;

- платіжне доручення №@2PL392591 від 13.03.2014 - 393 грн;

- платіжне доручення №@2PL789450 від 28.03.2014 - 391 грн;

- платіжне доручення №@2PL9862 від 03.07.2014 - 750 грн;

- платіжне доручення №@2PL0125 від 01.09.2014 - 250 грн;

- платіжне доручення №@2PL2795 від 30.09.2014 - 500 грн;

- платіжне доручення №@2PL3925 від 12.11.2014 - 250 грн;

- платіжне доручення №@2PL8396 від 26.12.2014 - 250 грн;

- платіжне доручення №@2PL1783 від 28.01.2015 - 500 грн;

- платіжне доручення №@2PL3811 від 27.05.2015 - 750 грн.

Таким чином загальна сума боргу складає (526,50*12)-4424,00=1894,00 грн.

У свою чергу, відповідачем було подано відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві та визнати договір оренди НОМЕР_4 від 31.12.2013 недійсним.

Також відповідач, заперечуючи проти позову, вказала, що договір не містить роз'яснення того, що являють собою об'єкти оренди. На місцевості торгівельні майданчики являють собою частину заасфальтованої земельної ділянки, на якій знаходиться об'єкт оренди - металевий кіоск позивача загальною площею 6,75 м.кв. Ця площа нерозривно пов'язана із земельною ділянкою, оскільки безпосередньо на земельну ділянку нанесено асфальтне покриття, тому фактичним предметом договору оренди є частина земельної ділянки. Зазначає, що земельна ділянка, на яку нанесено асфальтне покриття (торгівельний майданчик за договором), що розташована по АДРЕСА_3, рішенням Коростишівської міської ради від 17.10.2002 віднесена до земель комунальної власності. Цим же рішенням було припинено право постійного користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3. Оскільки асфальтне покриття не може бути самостійним цивільним об'єктом, а земельна ділянка не належить орендодавцю (позивач), останній не наділений правом передання цього майна у найм.

Відповідач також вказує, що Коростишівська міська рада, як власник земельної ділянки по АДРЕСА_3 володіє виключним правом на розпорядження зазначеною земельною ділянкою. Договір, укладений з позивачем, спрямований на використання земель комунальної власності всупереч закону, порушує публічний порядок, тому є нікчемним та таким, що не породжує жодних правових наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Сторони нікчемного правочину не зобов'язані виконувати його умови. Нікчемний правочин, відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України не потребує визнання його таким в судовому порядку.

Представники позивача, заперечуючи проти тверджень відповідача, вказали, що Угодою № 118 на оплату резервування земельної ділянки від 31.03.2009 (з подальшими змінами), яка укладена між позивачем так Коростишівською міською радою, Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" для обслуговування майнового комплексу була надана земельна ділянка площею 1,2 га за адресою м. Коростишів, АДРЕСА_3. Виконуючи умови вказаної Угоди № 118, позивач систематично вносив плату за оренду вищевказаної земельної ділянки.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Згідно із ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 с. 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди НОМЕР_4 від 31.12.2013.

Відповідно до п. 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Сплата наймачем орендної плати у встановлений строк є обов'язком, який випливає з положень ст.759, 762 ЦК України та умов договору.

Водночас, порушенням зобов'язання згідно ст. 610 Цивільного кодексу України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Неналежним виконанням , виходячи з встановлених судом обставин, є несплата відповідачем орендної плати протягом значного періоду часу, що також тягне за собою правові наслідки, передбачені ч.1 ст.782 ЦК України.

Згідно з Актом технічної комісії про прийняття закінченого будівництвом орб"єкта в експлуатацію від 19.05.2008 позивач прийняв металеві кіоски для торгівлі в кількості 7 од. в переліку яких є кіоск НОМЕР_3 за адресою: АДРЕСА_3 (а. с. 13).

Таким чином, металевий кіоск, який є об'єктом оренди, належить позивачу на праві власності і він, як власник, має право на володіння, користування та розпорядження зазначеними об'єктами права власності, зокрема вправі як власник передавати в оренду іншим суб'єктам господарювання.

Факт передачі кіоску підтверджується актом приймання-передачі об"єкта оренди який підписаний сторонами по справі (а. с. 16).

Відтак, безпідставними є твердження відповідача про те, що договір не містить роз'яснення, щодо індивідуально визначеного майна об'єкти оренди та не надано доказів передачі об"єкта оренди.

Судом встановлено, що відповідач не виконала своїх договірних зобов'язань та не провела розрахунки з позивачем в установлені договорами строки, за таких обставин суд вважає вимогу позивача про стягнення з відповідача залишку боргу за 2014 рік в сумі 1984,00 грн обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення неустойки за час прострочення користування кіоском НОМЕР_3 за період з 01.01.2015 по 01.04.2016, в сумі 15795,00 грн суд зазначає таке.

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч.2 ст.785 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2.5 Договору у разі якщо орендар після припинення дії Договору в семиденний термін не звільнить об"єкт оренди. Орендодавець переміщає тимчасову споруду, що встановлена на орендованому торговельному місці на штрафмайданчик ринку. Тобто аналізуючи даний пункт суд прийшов до висновку, що металевий кіоск - є тимчасовою спорудою, яка розташована на території ринку.

Разом з тим,, відповідач наполягає, що у позивача відсутнє право користування земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка, на якій розташовано ринок, та орендований кіоск, не відведена позивачу у встановлений законом спосіб.

Так, на підтвердження користування земельною ділянкою позивачем надано Угоду №118 від 31.03.2009 на оплату резервування земельної ділянки укладену між Коростишівською міською радою.

У постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі №906/490/15зазначено, що додатковою угодою про внесення змін та доповнень до угоди про оплату резервування земельної ділянки №118 від 31.03.2009 від 13.01.2014 був продовжений термін її дії до 31.03.2014 (а. с. 56 - 62).

Відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Мінекономіки, Міністерства внутрішніх справ, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації від 26.02.2002. № 57/188/84/105 та прийнятих у відповідності з ними Правил торгівлі на ПР «Правил торгівлі на ПР «Кооперативний ринок» територія ринку має відокремлену і відгороджену від проїжджої частини, житлового і комунального секторів ділянку землі.

Відповідно до п.2 "Правил торгівлі на ринках", затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №57/188/84/105 від 26 лютого 2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №288/6576 від 22 березня 2002 року, в яких встановлено вимоги щодо функціонування створених в установленому порядку ринків усіх форм власності, організації оптового та роздрібного продажу на них товарів, надання послуг, додержання ветеринарних, санітарних, протипожежних вимог і правил безпеки праці, прав споживачів і вимог податкового законодавства, зазначено що ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Ринок незалежно від форми власності та організаційно-правової форми керується у своїй діяльності законодавством України. (п.3 "Правил торгівлі на ринках")

Рішенням Коростишівської міської ради №762 від 03.04.2014 затверджені "Правила торгівлі на ПР "Кооперативний ринок", пунктом 2 яких, також вказується на обов'язковість відведення земельної ділянки для функціонування ринку (а. с. 18-20)

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішення Коростишівської міської ради про відведення ПР "Кооперативний ринок" земельної ділянки не приймалось. Земельна ділянка загальною площею 1,2 га, яка розташована по АДРЕСА_3 в м. Коростишеві Житомирської області, не передавалась в оренду ні позивачу, ні Коростишівській РССТ і є комунальною власністю міста та віднесена до земель резерву міської ради, що підтверджується рішенням Коростишівської міської ради від 17.10.2002 "Про припинення права користування земельною ділянкою Коростишівському ринку" (а. с. 94).

Посилання позивача на те, що відносини щодо користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 було врегульовано між підприємством та Коростишівською міською радою на підставі Угоди №118 на оплату резервування земельної ділянки від 31.03.2009 (зі змінами та доповненнями), метою якої було резервування, на період виготовлення технічної документації, земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га, яка надавалась ПР "Кооперативний ринок" для обслуговування майнового комплексу, судом не береться до уваги, оскільки термін дії даної угоди був продовжений до 31.03.2014.

Тобто враховуючи вищевикладене суд зазначає, що з 01.04.2014 позивач, як суб'єкт господарювання, здійснював свою діяльність на земельній ділянці не відведеній для цього рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування.

Даного висновку дійшов Рівненський апеляційний господарський суд у постанові від 25.05.2016 у справі №906/490/15.

Таким чином, позивачем неправомірно нарахована неустойка за період з 01.01.2015 по 01.04.2016, оскільки дія Угоди №118 на оплату резервування земельної ділянки від 31.03.2009 (зі змінами та доповненнями) на якій знаходиться металевий кіоск, закінчилася 31.03.2014.

Одночасно, термін дії Договору оренди НОМЕР_4 від 31.12.2013, укладений між сторонами, закінчився 31.12.2014.

у зв"язку з цим суд відмовляє в задоволенні неустойки в розмірі 15795,00 грн.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено вину Коростишівської міської ради у спорі, що виник, виражену у формі бездіяльності посадових осіб щодо виконання покладених на них законом обов'язків з контролю за використовуваною відповідачем земельною ділянкою, що порушує вимоги чинного законодавства, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Державну політику у сфері оренди здійснюють, зокрема, органи місцевого самоврядування - щодо майна, яке перебуває в комунальній власності.

Згідно із ст. 19 цього ж Закону орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються, зокрема, органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Приписами ст. 32 названого Закону передбачено, що контроль за використанням майна, переданого в оренду (крім іншого окремого індивідуально визначеного майна), покладається на органи, які відповідно до цього Закону здійснюють державну політику у сфері оренди.

Контроль за використанням іншого окремого індивідуально визначеного майна, переданого в оренду, здійснюють органи, уповноважені управляти підприємством, яке є орендодавцем цього майна.

З матеріалів справи вбачається, що Кооперативний ринок знаходиться за адресою АДРЕСА_3, та розташований на земельній ділянці, яка віднесена до комунальної власності міста, без будь яких дозвільних документів.

Отже, контроль за використанням вищевказаного майна, переданого в оренду покладається безпосередньо на Коростишівську міську раду.

Частинами 1,2,3 ст. 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, в порядку та розмірі, передбачених частиною першою статті 119 цього Кодексу.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку про надіслання окремої ухвали Коростишівській міській раді Житомирської області з метою виявлення причин порушення вимог чинного законодавства, їх усунення та недопущення подібних порушень у подальшому.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85,90 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (12500, Житомирська область, м. Коростишів, вул. Шевченка, 40, ):

- 1894,00 грн. - заборгованості з орендної плати;

- 147,55 грн.- судового збору;

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.07.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1-в справу

2,3 - сторонам