донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

11.07.2016 справа №908/598/16

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі судового засідання:ОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:

від прокурора: від позивача: від відповідача: ОСОБА_5 - посвідчення №028256 не прибув не прибув
розглянувши апеляційну скаргуПрокуратури Запорізької області, м. Запоріжжя
на ухвалу господарського судуЗапорізької області
від11 травня 2016 р.
у справі№ 908/598/16 (суддя Попова І.А.)
за позовомКерівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі Приморської міської ради Приморського району Запорізької області, м. Приморськ Запорізької області
до відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю "Менеджес-Соларпарк Приморськ", м. Приморськ Запорізької області
пророзірвання договору оренди землі №177 від 05.04.2013р., зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку (кадастровий номер :14:021:0052) площею 9,0000 га по вул. Зарічній, 45 в. м. Приморську Приморського району Запорізької області

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.05.2016р. по справі № 908/598/16 залишено без розгляду позов керівника Бердянської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, який не здійснює захист інтересів держави - Приморської міської ради Приморського району Запорізької області до відповідача ОСОБА_6 з обмеженою відповідальністю Менеджес-Соларпарк Приморськ про розірвання договору оренди землі № 177 від 05.04.2013 р., зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку (кадастровий номер :14:021:0052) площею 9,0000 га по вул. Зарічній, 45 в м. Приморську Приморського району Запорізької області.

Не погодившись із ухвалою місцевого господарського суду, прокуратура Запорізької області, м. Запоріжжя звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Донецької області від 11.05.2016р. по справі № 908/598/16 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Скаржник вважає ухвалу місцевого господарського суду такою, що прийнята із неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що невнесення відповідачем орендної плати за землю створює перешкоди для утворення та використання фінансових ресурсів, необхідних для реалізації функцій місцевого самоврядування, створює перешкоди міській раді для реалізації програм соціально-економічного розвитку міста, оскільки плата за землю є основним джерелом доходів місцевого бюджету, чим безперечно порушуються інтереси держави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.06.2016р. було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Будко Н.В., Геза Т.Д.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.06.2016р. у звязку із перебуванням судді Будко Н.В. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Геза Т.Д., Дучал Н.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 24.06.2016р. у звязку із перебуванням судді Гези Т.Д. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Мясищев А.М., Дучал Н.М.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.07.2016р. у звязку із перебуванням судді Мясищева А.М. у відпустці сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий Сгара Е.В., судді Будко Н.В., Дучал Н.М.

Прокурор у судовому засіданні 11.07.2016р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги.

Позивач у судове засідання 11.07.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Відповідач у судове засідання 11.07.2016р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно ст.106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно з абзацом четвертим частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Частиною другою наведеної статті визначено, що прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 29 ГПК України прокурор для представництва інтересів громадянина або держави в господарському суді повинен обґрунтувати наявність підстав для здійснення такого представництва.

Підстави представництва прокурором інтересів держави визначені статтею 23 Закону України Про прокуратуру, а саме: у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (частина третя статті 23 наведеного закону).

Відповідно до статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво в суді інтересів держави та громадянина у випадках, визначених законом.

Із матеріалів справи вбачається, що прокурор, звертаючись до суду першої інстанції із позовом зазначив, що порушення інтересів держави полягає в тому, що бюджет територіальної громади м. Приморськ в особі Приморської міської ради внаслідок неналежного виконання зобов'язань ТОВ Менеджес-Соларпарк Приморськ за договором оренди земельної ділянки № 177 від 05.04.2013 р. недоотримав 49764,36 грн., у звязку із чим існує необхідність для розірвання вищезазначеного договору оренди землі.

Місцевий господарський суд, залишаючи без розгляду позовну заяву прокурора про розірвання договору оренди землі виходив з того, що посилання прокурора на порушення інтересів держави в особі Приморської міської ради є необґрунтованими, що є підставою для залишення позову без розгляду в контексті приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам".

Колегія суддів апеляційного господарського суду не може підтримати вищевказану позицію суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи відповідно до Конституції та в порядку, встановленому законами України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на правосуддя відображається в основних засадах судочинства. Тому зміст цього права складається з наступних елементів: доступність правосуддя; право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення; незалежність і неупередженість суду; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; право на захист; публічність судового розгляду; розгляд справи в найкоротший строк, що передбачений законом

Аналогічні положення викладені в судовій практиці Європейського суду з прав людини, так у справі «Філіс проти Греції» заявник, який працював інженером, не міг самостійно звернутися до суду з позовом про виплату грошової винагороди за виконані ним проекти, оскільки такі справи порушувалися виключно за заявою ОСОБА_7 Греції. ЄСПЛ у цьому випадку визнав порушення права на доступ до правосуддя.

У справі «Балацький проти України» заявник скаржився на те, що він був позбавлений доступу до суду, оскільки районний суд відмовився постановити будь-яке рішення у його справі про незаконне переведення. ЄСПЛ вказав, що Уряд не надав переконливого пояснення, чому національні судові органи не постановили остаточного процесуального рішення у справі заявника про незаконне переведення після повернення справи на новий розгляд. Відповідно було порушення п.1 ст.6 Конвенції, а саме: порушення права заявника на доступ до суду.

Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо фізичні, юридичні особи або органи державної влади вважають, що їх права і свободи порушені, створено або створюються перешкоди для їх реалізації.

Відмова суду у розгляді справ, провадження за якими вже було порушено, при відсутності обставин, що унеможливлюють такий розгляд, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до положень Конституції України та практики Європейського суду з прав людини не може бути обмежене.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що місцевий господарський суд, залишаючи позов без розгляду, фактично ухилився від вирішення спору по суті та від здійснення правосуддя, що суперечить як нормам вітчизняного, так і міжнародного законодавства.

За таких обставин, апеляційна скарга прокуратури Запорізької області, м. Запоріжжя підлягає задоволенню, а ухвала господарського суду Запорізької області від 11.05.2016р. по справі № 908/598/16 підлягає скасуванню із передачею справи на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Розподіл судових витрат (в тому числі за подання апеляційної скарги) буде здійснено місцевим господарським судом після вирішення спору по суті відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокуратури Запорізької області, м. Запоріжжя на ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.05.2016р. по справі № 908/598/16 - задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 11.05.2016р. по справі № 908/598/16 скасувати.

Справу №908/598/16 - передати на розгляд до господарського суду Запорізької області.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Н.В. Будко

ОСОБА_3