ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" липня 2016 р.Справа № 916/2577/14

За позовом: комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

до відповідача: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 21 359,27 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Суть спору: розглядається скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№2-3672/16 від 11.07.2016р.) на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в порядку ст.121-2 ГПК України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.09.2014р. позов комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" задоволено повністю, стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50099, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, пров. Дежнева, 9, код ЄДРЮОФОП 03342184) 18 484 (вісімнадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 58 коп. - заборгованості, 459 (чотириста п'ятдесят дев'ять) грн. 03 коп. - пені, 1 946 (одна тисяча дев'ятсот сорок шість) грн. 55 коп. - збитків від інфляції, 469 (чотириста шістдесят дев'ять) грн. 11 коп. трьох процентів річних, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

29.09.2016р. на виконання рішення господарського суду Одеської області від 11.09.2014р. судом було видано відповідний наказ.

26.02.2016р. державним виконавцем Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Ордатієм Я.І. відкрито виконавче провадження №50328941 з примусового виконання наказу у справі №916/2577/14, виданого 29.09.2014р.

11.07.2016р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із скаргою (вх.№2-3672/16) на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в порядку ст.121-2 ГПК України.

За приписами ст.1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.9.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. встановлений у частині першій статті 121-2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

Скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду, про що з посиланням на статті 53 і 121 2 ГПК судом без виклику сторін виноситься ухвала.

Якщо ж скаргу було подано з пропуском згаданого строку без заяви про його відновлення, суд без виклику сторін виносить ухвалу про залишення скарги без розгляду, що не перешкоджає повторному поданню скарги із заявою про відновлення строку такого подання.

При цьому у вирішенні питання про відновлення пропущеного строку подання скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби у вигляді невжиття заходів з примусового виконання судового рішення, поданої більш як через десять днів після закінчення визначеного законом строку здійснення виконавчого провадження, господарський суд має, як правило, виходити з неможливості такого відновлення.

Наведене ґрунтується на тому, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Якщо ж обов'язок органу Державної виконавчої служби вчинити певну дію прямо передбачено законом, але строк її вчинення не зазначений, то бездіяльність даного органу може бути оскаржена в будь-який час, коли скаржник дійде висновку про порушення у зв'язку з цією бездіяльністю його прав і охоронюваних законом інтересів, оскільки правопорушення є таким, що триває в часі.

Суд, дослідивши матеріали поданої скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 встановив, що скаржником, при зверненні до суду із даною скаргою, встановлений ст.121-2 ГПК України десятиденний строк було пропущено, оскільки будь-яких доказів, що підтверджують отримання останнім оскаржуваної постанови державного виконавця через засоби поштового зв'язку, саме 01.07.2016р. матеріали скарги не містять.

При цьому, клопотання про відновлення пропущеного строку на звернення до суду із відповідною скаргою на дії Державної виконавчої служби в порядку ст.121-2 ГПК України на адресу суду не надходило.

З врахуванням вищенаведеного, скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 підлягає залишенню судом без розгляду.

Керуючись ст.ст.86, 1212 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх.№2-3672/16 від 11.07.2016р.) на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в порядку ст.121-2 ГПК України залишити без розгляду.

Суддя О.В. Цісельський