ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.07.16 Справа № 904/4222/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", м. Київ в особі обласного відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровську, м. Дніпропетровськ

про стягнення 80 081,27 грн.

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №2 від 12 квітня 2016 року, представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 09-32/462 від 12 липня 2015 року, начальник юридичного відділу обласного відділення

С У Т Ь С П О Р У:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі обласного відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровську грошові кошти у розмірі 80 081,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору банківського рахунку №420/01-11 від 30 листопада 2011 року. Так, в порушення умов договору відповідачем не виконано платіжні доручення №21 від 22 лютого 2016 року на суму 50 000,00 грн. та №36 від 11 квітня 2016 року на суму 80 000,00 грн. (замість платіжного доручення №21 від 22.06.2016). На теперішній час на поточному рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" №0489 заблоковано грошові кошти у розмірі 80 081,27 грн., якими позивач не має можливості розпоряджатися з вини відповідача.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що, з урахуванням заявлених позовних вимог та доданих до позову доказів, предмет спору відсутній, оскільки платіжне доручення №36 від 11 квітня 2016 року на суму 80 000,00 грн. повернуто банком без виконання у зв'язку з завершенням тридцятиденного строку (п.3.5. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004). Належні позивачу спірні кошти в сумі 80 081,27 грн. обліковуються на його рахунку № 0489 на теперішній час, що не заперечується ані позивачем, ані відповідачем, а тому посилання позивача на ст. 1073 ЦК України безпідставні та свідчать про помилкове тлумачення позивачем даної норми матеріального права. Відповідач не визнає зі своєї сторони порушення умов договору та вважає, що предмет спору відсутній, а тому просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також, відповідач зазначає, що позивачем не надано належних доказів того, що Обласне відділення ПАТ "Промінвестбанк" має право представляти ПАТ "Промінвестбанк" в суді.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: комп'ютерної програми "Документообіг спеціалізованих судів".

Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер CD-R #1011106LB39089.

Розгляд справи був відкладений з 14.06.2016 на 30.06.2016. У судовому засіданні 30.06.2016 оголошена перерва на 05.07.2016.

У судовому засіданні 05.07.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

30 листопада 2011 року між публічним акціонерним товариством "Акціонерний промислово-інвестиційний банк" (Банк) в особі виконуючого обовязки начальника операційного управління філії "Відділення публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ " та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" (клієнт) укладено договір банківського рахунка №420/01-11, відповідно до умов якого Банк, на підставі заяви клієнта, встановленої форми, відкриває клієнту поточні рахунки в національній або іноземній валюті та здійснює його розрахунково-касове обслуговування відповідно до ліцензії банку, тарифів, законодавства України, а також умов функціонування кореспондентських рахунків Банку.

Банк та клієнт домовились, що дія цього договору рівною мірою поширюється на всі поточні рахунки, відкриті клієнтом у банку (п.1.3. договору).

На виконання умов договору банк відкрив клієнту поточний рахунок № 0489 та зобов'язався здійснити його розрахунково-касове обслуговування, проте з кінця лютого 2016 року, всупереч умовам укладеного договору та вимогам чинного законодавства відповідач систематично порушує взяті на себе зобов'язання за договором, що виражається у не виконанні платіжних доручень позивача.

Відповідно до п.4.1. договору у випадку, якщо клієнт бажає обслуговуватись за допомогою системи дистанційного розрахункового обслуговування з усіма її каналами обслуговування (Комплекс), Клієнт зобовязаний, зайшовши на Інтернет-сторінку банку за адресою https://ibank.pib.ua/ (надалі портал), створити ключі та подати їх до банку у друкованому вигляді

Клієнт може здійснювати за допомогою комплексу операції за рахунками на підставі електронних документів, включаючи створення, підписання та пересилання електронних документів, отримувати від банку банківськи виписки та іншу інформацію про рух коштів за рахунками, а також отримувати інші послуги, передбачені документацією комплексу (п.4.2. договору).

У лютому 2016 року позивач за допомогою системи "Клієнт-банк "PIB-ONLINE" направлено платіжне доручення №21 від 22.02.2016 на суму 50 000,00грн., згідно якого просив перерахувати грошові кошти на рахунок ПП "Укрспецстройремонт".

Платіжне доручення отримано банком, однак в установленому порядку не виконано.

11 квітня 2016 року позивач вдруге направив на адресу банку платіжне доручення на суму 80 000,00грн., яким просив перерахувати грошові кошти на рахунок ТОВ "Укрспецмеханомонтаж". Платіжне доручення прийнято відповідачем, однак не виконане.

Листом від 12 березня 2016 року позивач просив відповідача у строк не пізніше 01.04.2016 здійснити за розпорядженням ТОВ "Укрспецмеханомонтаж" платіж, наданий платіжним дорученням №21 від 22.02.2016 на суму 50 000,00грн.

Банк 21.03.2016, вих. №104/27-227, направив на адресу позивача лист щодо проведення платежів та запропонував Меморандум про співробітництво при здійсненні платежів.

З наведеного вбачається, що позивач у межах договору та за допомогою автоматизованої банківської системи "Клієнт-банк "PIB-ONLINE" направив платіжне доручення №21 від 22.02.2016 на суму 50 000,00грн., згідно якого просив перерахувати грошові кошти на рахунок ПП "Укрспецстройремонт", а платіжним дорученням від 11 квітня 2016 - на суму 80 000,00грн.

Згідно виписки по рахунку №0489 за період з 04.05.2016 по 04.05.2016 вхідний залишок складає 80 081,27грн.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що в порушення умов Договору відповідачем не було здійснено за поданими платіжними дорученнями перерахування коштів у встановлений законом строк та, всупереч вимог п. 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затверджена постановою правління Національного банку України № 22 від 21.01.2014, не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено у п. 7.1.2 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи йому право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 1089 ЦК України за платіжним дорученням банк зобов'язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщені на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Як визначено у п.п. 1.30, 1.35 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача; розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Згідно з приписами ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1091 ЦК України банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі (п. 30.1 ст. 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Статтею 1074 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися коштами на власний розсуд (п. 1.6 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22).

У п. 10.1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку/ах, відповідно до статті 1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком/ами за рішенням суду або в інших випадках, установлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Як встановлено господарським судом, відповідачем, у порушення умов Договору, не було здійснено за поданими платіжними дорученнями перерахування коштів у встановлений законом строк, а також всупереч п. 1.12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті не повідомлено позивача про причини невиконання платіжних доручень.

Наявною у матеріалах справи випискою про залишок коштів на рахунках позивача станом на 04.05.2016 підтверджується залишок грошових коштів на його рахунку у відповідача в розмірі достатньому для виконання відповідачем розпоряджень Клієнта щодо перерахування грошових коштів на момент їх подання.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у сумі 80 000,00грн. (сума, яка зазначалась у платіжному дорученні), розпорядження щодо списання (перерахування коштів у сумі 80 081,27 позивач банку не надавав). При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що стягненню підлягає сума грошових коштів 80 000,00грн., яка обліковується на рахунку позивача №0489 та саме з цього рахунку, а не за рахунок власних коштів банку.

Отже, доводи відповідача відносно того, що задоволення заявленого у такий спосіб позову (відповідач вважає вимоги позивача заявленими у неналежний спосіб), призведе до обвязку банку сплатити позивачу власні кошти, є безпідставними.

Господарський суд вважає, що такий спосіб захисту порушеного права, як стягнення з відповідача грошових коштів, які належать позивачу та знаходяться на його рахунку у банку, є найбільш ефективним з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який спроможний реально забезпечити поновлення порушеного права зацікавленої особи позивача у справі.

При цьому, суд зазначає, що відновлення порушених прав ради за таких обставин і в такий спосіб не створює для відповідача жодних необґрунтованих, додаткових або негативних наслідків, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, які останній мав би сплатити за умови виконання наданих позивачем платіжних доручень та добросовісного виконання умов договору банківського обслуговування.

Відповідно до ч.1 п.11 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідач вважає, що повернення платіжного доручення №36 від 11.04.2016 без виконання з підстав закінчення строку платіжного доручення (п.3.5. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті №22 від 21.01.2004) свідчить про відсутність предмета спору, так як на теперішній час такий платіжний інструмент, як додане позивачем до позову платіжне доручення №36 від 11.04.2016 відсутній.

Відповідно до п.22.6 та 22.7 ст. 22 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" обслуговуючий банк зобовязаний перевірити у платіжному дорученні його повноту, цілісність і достовірність, реквізити платника та виконати доручення, а у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причин повернення.

Банк повернув платіжне доручення без виконання з порушенням встановленого строку, свої зобовязання за договором банківського рахунку та закону не виконав, грошові кошти за розпорядженням позивача не перерахував, отже, у суду відсутні підстави припинити провадження у справі.

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно недоведеності позивачем права відділення банку представляти інтереси банку в суді від імені юридичної особи, оскільки право на представництво інтересів обумовлюється не назвою структурного підрозділу, а обсягом повноважень, делегованих юридичною особою відділенню.

Територіальна підсудність визначається статтею 15 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до частини четвертої якої, якщо юридичну особу представляє уповноважений нею відособлений підрозділ, територіальна підсудність спору визначається з урахуванням частин першої - третьої цієї статті залежно від місцезнаходження відособленого підрозділу.

Відповідно до п. 20.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам України" територіальна підсудність справи за участю відособленого підрозділу юридичної особи визначається відповідно до вимог статті 15 ГПК України за місцем знаходження відособленого підрозділу, якому надано право здійснювати повноваження сторони від імені юридичної особи.

Господарським судам слід також враховувати, що, оскільки відособлений підрозділ юридичної особи діє у межах наданих йому повноважень, то подання позову за місцем знаходження цього підрозділу правомірне лише тоді, коли спір випливає саме з його діяльності.

У разі відсутності у відособленого підрозділу відповідних повноважень та/або коли спір не пов'язаний з діяльністю цього підрозділу, позовні матеріали або справа надсилаються за підсудністю до господарського суду за місцем знаходження юридичної особи.

Відповідно до Положення про обласне відділення ПАТ "Промінвестбанк" в м. Дніпропетровськ вбачається, що Обласне відділення має статус повноважного представника відповідача в Дніпропетровській області, наділене необхідними повноваженнями, у тому числі, з представництва інтересів відповідача в судах, а також безпосередньо здійснює залучення та обслуговування клієнтів.

Так, відділення має право надавати банківські та інші послуги, а також здійснювати іншу діяльність згідно з чинним законодавством України, у тому числі нормативно-правовими актами Національного банку України, а також у межах видів діяльності, які має право здійснювати банк відповідно до банківської ліцензії та генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій, а саме:

- відкриття та ведення поточних (кореспондентських) рахунків клієнтів, у тому числі у банківських металах, у частині відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів, у тому числі касове обслуговування клієнтів (підп.2 пункту 3.1. Положення),

- переказ коштів у частині переказу грошових коштів з поточних рахунків клієнтів за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них тощо (підп.3 п.3.1. Положення).

Відділення з питань, що стосуються його діяльності, представляє банк в судах (п.3.3. Положення).

Зі змісту довіреності №09-32/462 від 20.07.2015 начальник юридичного відділу відділення ОСОБА_2 має необхідні повноваження представляти інтереси відповідача в суді.

Отже, матеріалами справи підтверджено право відділення представляти інтереси юридичної особи та, відповідно, правомірність направлення позивачем позовної заяви до господарського суду Дніпропетровської області за місцезнаходженням відділення банку.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог у сумі 1 376,6грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 44, 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (м. Київ, пров. Шевченка, буд. 12, ідентифікаційний код 00039002) в особі Обласного відділення Публічного акціонерного товариства "Промінвестбанк" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Вознесенська,буд.17, ідентифікаційний код 246099556) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецмеханомонтаж" (49000, АДРЕСА_1, ) грошові кошти у сумі 80 000,00грн., витрати, повязані зі сплатою судового збору у сумі 1 376,6грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дати його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 08.07.2016