ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Справа № 915/664/16

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства ПРОМВИБУХ, вул. М. Краснова, 14, м. Запоріжжя, 69084 ()

поштова адреса: сел. Креміно, 8а, м. Запоріжжя, 69060

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АГРО РЕЗЕРВ, вул. Пушкінська, 28, офіс 13, м. Миколаїв, 54029 ()

про стягнення заборгованості в сумі 305 588, 00 грн., в тому числі: 253 600, 00 грн. суми попередньої оплати; 34 236, 00 грн. пені; 17 752, 00 грн. 7 % штрафу.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність від 01.06.2016 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернулось Приватне акціонерне товариство ПРОМВИБУХ з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АГРО РЕЗЕРВ про стягнення суми попередньої оплати за договором поставки № 24/11 від 24.11.2015 року у розмірі 253 600, 00 грн., пені в сумі 34 236, 00 грн. та штрафу в розмірі 7 % на суму 17 752, 00 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 13.06.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 30.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.06.2016 року розгляд справи відкладено на 19.07.2016 року.

В судовому засіданні 19.07.2016 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

19.07.2016 року до господарського суду Миколаївської області від позивача ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог вх. № 12694/16 в якій позивач, керуючись ст. 22 ГПК України, просить суд стягнути з ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ на користь ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ суму попередньої оплати за договором поставки № 24/11 від 24.11.2015 року у розмірі 253 600, 00 грн. (арк. 49-50)

Позивач також просив суд повернути ОСОБА_4 «ПРОМВИБУХ» судовий збір сплачений за штрафні санкції, на які зменшено розмір позовних вимог.

Розглянувши в судовому засіданні 19.07.2016 року заяву про зменшення розміру позовних вимог, керуючись ст. 22 ГПК України, судом встановлено, що подана заява підписана повноважним представником позивача, відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує чиї-небудь права. Враховуючи вищевикладене, заява прийнята судом до розгляду. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

24.11.2015 року між ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ (покупець) та ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ (постачальник) був укладений договір поставки № 24/11, за умовами якого постачальник зобовязався передати в узгоджені строки у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити паливно-мастильні матеріали, фуз та масло технічне. Згідно умов договору покупець зобовязаний оплатити повну вартість товару до моменту його поставки на умовах передоплати.

Позивач виконав свої зобовязання, здійснив попередню оплату за попередньо замовлене паливо (біодизель) в кількості 16 000 л. Оплата проведена в розмірі 253 600, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14.01.2016 року.

Відповідач в порушення умов договору свої зобовязання щодо поставки товару не виконав та не повернув сплачені позивачу за непоставлений товар грошові кошти, що і стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 509, 525, 526, 549, 550, 629, 693, 712, ЦК України, ст. 193, 231 ГК України та умовами договору.

Відповідач не скористався наданим йому ст. 22 ГПК України правом та в судові засідання повноважного представника не направив, письмового відзиву по суті спору не подав.

Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення, які наявні в матеріалах справи (арк. 40, 47).

Явка повноважного представника відповідача не визнавалась судом обов'язковою.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Керуючись п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року, суд дійшов висновку про здійснення усіх заходів щодо повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце судових засідань та достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності повноважного представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

24.11.2015 року між ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ (постачальник) та ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ (покупець) було укладено договір поставки № 24/11, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати, в узгоджені строки, у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити, на умовах передбачених даним договором, паливо-мастильні матеріали, фуз та масло технічне (товар) (п. 1.1 Договору) (арк. 10-11).

Відповідно до п. 6.1 Договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін.

Відповідно до п. 6.2 Договору строк цього договору починає свій перебіг з моменту підписання та закінчується « 31» грудня 2016 року.

Договір підписано та скріплено печатками сторін. Доказів визнання недійсним чи розірвання договору поставки суду не подано.

Таким чином, на підставі ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникло господарське зобовязання, яке в силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Умовами Договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 2.2 Договору товар поставляється узгодженими партіями, згідно із письмовими заявками покупця на поставку тієї чи іншої партії товару, які є невід'ємними частинами договору. Поставка товару підтверджується накладними документами на товар, які підписуються представниками обох сторін.

Відповідно до п. 2.3 Договору постачальник здійснює поставку товару протягом шести днів з моменту отримання оплати та відповідної заявки від покупця, за умови перерахування покупцем на розрахунковий рахунок постачальника вартості товару, згідно виставленого рахунку.

Відповідно до п. 2.4 Договору зобов'язання постачальника з поставки товару вважається виконаним у момент передачі його покупцю.

Відповідно до п. 2.5 Договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем за кількістю - згідно товарно-транспортними накладним або накладним документам на товар.

Відповідно до п. 2.7 Договору право власності на продукцію переходить до покупця з дати поставки. Дата поставки вважається дата, вказана в видатковій накладній.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальну вартість даного договору складає сума всіх накладних, оформлених (виданих покупцю) за даним договором, які підтверджують факт передачі продукції покупцю, його кількість та вартість.

Відповідно до п. 3.2 Договору покупець зобовязується оплатити повну вартість товару до моменту його поставки, на умовах 100 % передоплати, на підставі рахунку фактури постачальника, який виставляється на підставі письмової заявки покупця.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору позивач ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ звернувся до відповідача ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ із заявкою № 39 від 11.01.2016 року, в якій просив виготовити до 18.01.2016 року фуз (біодизель) в кількості 16 000 л згідно договору поставки № 24/11 від 24.11.2015 року. Гарантував провести оплату до 14.01.2016 року (арк. 43).

В свою чергу відповідачем ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ виставлено позивачу ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ рахунок-фактуру № СФ-0000001 від 12.01.2016 року для проведення попередньої оплати за товар (паливо (біодизель) в кількості 16 000 л на загальну суму 253 600, 00 грн. з ПДВ (арк. 12).

Платіжним дорученням № 700 від 14.01.2016 року позивачем ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ здійснено попередню оплату за товар на суму 253 600, 00 грн. на підставі вищевказаного рахунку (арк. 13).

Відомості про господарську операцію на підставі договору поставки від 24.11.2015 року № 24/11 внесено до Єдиного реєстру податкових накладних, що підтверджується податковою накладною від 14.01.2016 року та Витягом з Єдиного реєстру податкових накладних (арк. 53-54).

Відповідно до п. 2.3 договору постачальник зобовязався здійснити поставку товару протягом шести днів з моменту отримання оплати та відповідної заявки від покупця, тобто строк поставки товару настав.

Проте, відповідачем не виконано взяте на себе за договором зобовязання щодо поставки товару.

З метою досудового врегулювання спору позивач ОСОБА_4 ПРОМВИБУХ звертався до відповідача ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ з претензіями за вих. № 668 від 12.04.2016 року та за вих. № 798 від 05.05.2016 року, в яких вимагав повернути суму попередньої оплати у розмірі 253 600, 00 грн. або виконати зобовязання шляхом поставки товару (арк. 14, 17). Факт направлення претензій підтверджується поштовими повідомленнями про вручення та поштовими квитанціями (арк. 15, 18, 19).

Відповідач ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ у відповідь на претензію позивача № 668 від 12.04.2016 року повідомив, що затримання в постачанні сплаченого товару відбулось у звязку з ремонтними роботами на обладнанні. На момент направлення відповіді недоліки усунуті та ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ робить все можливе для якнайшвидшого виконання своїх зобовязань по договору поставки № 24/11 від 24.11.2015 року (лист ОСОБА_5 АГРО РЕЗЕРВ вих. № 26/04-16 від 26.04.2016 року) (арк. 16).

Станом на день розгляду справи відповідачем кошти в розмірі 253 600, 00 грн. не повернуто, що також підтверджується довідкою ОСОБА_4 "ПРОМВИБУХ" № 1222 від 18.07.2016 року (арк. 55). Товар відповідачем не поставлено.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та підставність позовних вимог про стягнення попередньої оплати в розмірі 253 600, 00 грн., оскільки позивачем було проведено попередню оплату за договором поставки, однак, відповідачем порушено взяте на себе зобов'язання щодо поставки товару або повернення сплачених в якості передоплати коштів. Будь-яких доказів поставки товару чи повернення відповідачем коштів суду не подано, як і не спростовано позовних вимог.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 3 804 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, ст. 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю АГРО РЕЗЕРВ, вул. Пушкінська, 28, офіс 13, м. Миколаїв, 54029 (, р/р 654 в ПАТ КБ «ГЛОБУС», МФО 380526) на користь позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства ПРОМВИБУХ, вул. М. Краснова, 14, м. Запоріжжя, 69084; поштова адреса: сел. Креміно, 8а, м. Запоріжжя, 69060 (; р/р 2350 в ПАТ «КредіАгріколь Банк», МФО 300614):

- 253 600, 00 грн. (двісті пятдесят три тисячі шістсот грн. 00 коп.) - суми попередньої оплати за договором поставки № 24/11 від 24.11.2015 року;

- 3 804 грн. (три тисячі вісімсот чотири грн. 00 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 20.07.2016 року.

Суддя Е.М. Олейняш