ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа № 917/2556/15

Колегія суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Плахова О.В.,

при секретарі Марченко О.В.,

за участю представників:

від позивача не зявився;

від відповідача ОСОБА_1 за довіреністю від 05.01.2016р. № 40-21/1, ОСОБА_2 за довіреністю від 05.01.2016р. № 140-21/5, ОСОБА_3 (вільний слухач),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл (вх.№830П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл, м.Київ,

до Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод, м.Кременчук,

про стягнення 386626,00 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод про стягнення 386626,00грн. збитків, понесених внаслідок ухилення відповідача від прийняття робіт за договором від 05.06.2013р.№10.

22.01.2016р. позивачем на підставі ст. 22 ГПК України було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив стягнути з відповідача 326626,00 грн. збитків, понесених внаслідок безпідставного ухилення відповідача від прийняття робіт за договором №10 від 05.06.2013р. (а.с.118), яку було прийнято місцевим господарським судом.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15 у позові відмовлено повністю.

В обґрунтування прийнятого рішення місцевий господарський суд зазначає про порушення позивачем умов договору щодо закінчення робіт в установлений строк, визначений травнем 2014 року, фактично запропонував приймання результату робіт у серпні 2015 року, тобто з простроченням строку виконання понад рік та після спливу терміну дії договору, у звязку з чим дійшов висновку про обґрунтованість відмови відповідача від прийняття прострочених виконанням робіт після встановленого строку та відсутності підстав для задоволення позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл, не погодившись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду, звернулось до господарського суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ТОВ Компремморс Інтернешнл у повному обсязі.

В обґрунтування заявлених апеляційних вимог ТОВ "Компрессор Інтернешнл" зазначає, що при винесенні оскаржуваного рішення у справі місцевим господарським судом не було взято до уваги положення ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідно до яких замовник має право відмовитись від договору підряду тільки до закінчення роботи, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору. На думку апелянта, оскільки відповідач надіслав позивачу повідомлення про відмову від договору від 05.06.2013р. № 10, будучи обізнаним про виконання проектних робіт повністю та отримання позитивних експертних висновків, у останнього відсутнє право щодо відмови від договору підряду на підставі ст. 849 Цивільного кодексу України. При цьому, відмова від договору на стадії підписання акту приймання-передачі робіт мала наслідком завдання збитків позивачу.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 21.03.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

Товариством з обмеженою відповідальністю Компрессорс Інтернешнл подано доповнення до апеляційної скарги (вх.№ 4118 від 18.04.2016р.).

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 18.04.2016р. у звязку з тимчасовою непрацездатністю судді Бородіної Л.І. та відрядженням судді Плахова О.В., для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Тарасової І.В., судді Шутенко І.А.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

ТОВ "Компрессор Інтернешнл" подано додаткові письмові пояснення у справі (вх.№ 4925 від 16.05.2016р.), в яких позивач зазначає, що посилання відповідача на відсутність отримання робочого проекту з додатками з супровідним листом від 15.09.2015р. спростовується матеріалами справи, оскільки в направленому відповідачем повідомленні про відмову від договору підряду від 05.06.2013р., яке датоване 25.09.2015р. за вих.№ 40-07/186, відповідач разом з повідомленням про відмову від договору підряду одночасно повертає не погоджений замовником проект "Технічне переоснащення турбінного відділення та систем обітованого водопостачання ККЦ на ПАТ "КСЗ" з додатками згідно листа від 15.09.2015р. №551". Таким чином, на думку апелянта, господарським судом Полтавської області не взято до уваги положення п. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України, відповідно до якого замовник має право відмовитись від договору підряду тільки до закінчення роботи.

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 08.06.2016р. у звязку з відпусткою судді Тарасової І.В. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Шутенко І.А.

ТОВ "Компрессор Інтернешнл" подано додаткові документи у справі (вх.№6585 від 29.06.2016р.).

Також, ТОВ "Компрессор Інтернешнл" у звязку з неможливістю забезпечення направлення представника позивача для участі у судовому засіданні заявлено клопотання про розгляд справи без його участі, а також повідомлено суд про розгляд справи № 910/31490/15 в Київському апеляційному господарському суді 12.07.2016р. (вх.№ 6586 від 29.06.2016р., вх.№ 6587 від 29.06.2016р.).

На підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.07.2016р. у звязку з відпусткою судді Шутенко І.А. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Лакізи В.В., судді Бородіної Л.І., судді Плахова О.В.

Публічним акціонерним товариством Кременчуцький сталеливарний завод подано додаткові документи у справі (вх.№ 6747 від 05.07.2016р.).

Зокрема, у наданому відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі № 917/2556/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування своєї позиції у справі відповідач зазначає, що у відповідності до укладеного між сторонами договору, а також положень статуту Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод, право діяти від імені підприємства відповідача надано голові правління акціонерного товариства, на час виникнення спірних правовідносин посаду якого обіймав ОСОБА_4

Таким чином, на думку відповідача у справі, враховуючи положення установчих документів відповідача, положення посадової інструкції Головного інженера, а також факт направлення позивачем листа від 15.09.2015р. № 551 на ім'я головного інженера підприємства відповідача, який у відповідності до посадових обов'язків та установчих документів не є особою уповноваженою на прийняття будь-яких робіт за укладеними підприємством угодами, не може розглядатись як пропозиція прийняти роботи за укладеним договором. Зважаючи на це, відповідач вказує, що станом на дату відмови відповідача від договору позивачем не запропоновано відповідачу прийняти належним чином виконані роботи за укладеним договором.

В судовому засіданні представники відповідача заперечували проти вимог апеляційної скарги, просили суд рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника позивача у справі за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши правильність застосування господарським судом Полтавської області норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

05.06.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" (іменоване "замовник") та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (іменоване "підрядник") укладено договір №10 (т.1, а.с.12-17).

Відповідно до п. 1.1 договору відповідач, як замовник доручає, а підрядник зобовязується за власний ризик виконати комплекс робіт по технічному переоснащенню турбінного відділення та системи обігового водопостачання ККЦ.

Комплекс робіт складається із двох етапів:

- виконання робочого проекту Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачання ККЦ на ПАТ КСЗ у відповідності з Технічним завданням на розроблення робочого проекту, та отримання на нього позитивних експертних висновків Кременчуцького міськрайонного управління Головного управління Держсанепідемілогічної служби в Полтавській області; Державного управління охорони навколишнього природного середовища в Полтавській області; органів Держгірпром нагляду (ЕТЦ); Державної Агенції ефективності та енергозбереження; Управління МНС в Полтавській області.;

- поставка необхідного обладнання та матеріалів, демонтаж існуючого обладнання і інженерних комунікацій, виконання будівельно-монтажних та пуско-налагоджувальних робіт, предявлення готового обєкта представникам інспекцій, від яких були отримані експертні висновки на робочий проект.

Згідно п.1.2 договору підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати перший етап комплексу робіт - розроблення робочого проекту Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачанння ККЦ та ПАТ КСЗ, а замовник зобовязується прийняти результат таких робіт.

Згідно п.2.1 договору вартість робіт по розробці робочого проекту з урахування отриманих позитивних висновків складає 300000,00 гривень з ПДВ.

Згідно п.2.2 договору вартість розроблення проектних рішень визначається кошторисом, узгодженим сторонами. Кошторис являється невідємною частиною договору (додаток № 2).

Згідно п.2.3 договору замовник на протязі 5 банківських днів після підписання договору, перераховує підряднику аванс в розмірі 20% вартості проектних робіт, згідно кошторису, що складає 60000,00 грн. в ПДВ.

Згідно п.2.4 договору через 90 календарних днів після отримання авансу згідно п.2.3. договору, підрядник передає замовнику для розгляду робочий проект.

Згідно п.2.5 договору замовник на протязі 10 робочих днів проводить розгляд наданого підрядником робочого проекту. В разі наявності, у замовника зауважень до наданих проектних рішень, замовник письмово повідомляє про це підрядника.

У відповідності п.2.6, п. 2.7, п. 2.8 договору підрядник отримавши від замовника зауваження до робочого проекту виконує роботи по усуненню зауважень на протязі 10 робочих днів. Відкоригований робочий проект підрядник передає замовнику для повторного розгляду. В разі відсутності зауважень до відкоригованого робочого проекту замовник узгоджує робочий проект та повертає його підряднику для отримання позитивних експертних висновків згідно п.п. 1.1, 2.1 договору.

За п. 2.11 договору підрядник через 120 календарних днів після отримання авансу передає замовнику робочий проект з позитивними експертними висновками.

На виконання умов договору відповідач за платіжним дорученням від 26.09.2013р. №13 перерахував на розрахунковий рахунок позивача аванс у розмірі 60000,00 грн. (т.1, а.с.78).

Листами від 15.10.2013р. та від 06.11.2013р. відповідач звертався до позивача з вимогою прискорити виконання робіт (т.1, а.с.128, 129).

Листом від 25.11.2013р. позивач витребував у відповідача додаткову інформацію, необхідну для виконання робіт (т.1, а.с.131). Дана інформація була надана позивачу листом від 29.11.2013р., який вручено особисто представнику позивача, що підтверджується підписом на копії листа (т.1, а.с.132).

Відповідач надано суду листи від 03.01.2014р. та від 13.01.2014р. з зауваженнями до позивача щодо виконаної Принципіальної схеми компресорної станції ККЦ, (т.1, а.с.133-135).

Також, 10.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" укладено додаткову угоду № 1 до договору від 05.06.2013р. №10 (т.1, а.с. 18), якою сторони викладено п.2.4 основного договору в новій редакції: "п. 2.4 через сто девяносто календарних днів після отримання авансу, згідно п.2.3 договору, підрядник передає замовнику для розгляду робочий проект.".

Крім того, сторони виклали в новій редакції п. 2.11 договору, згідно якої підрядник через двісті двадцять календарних днів після отримання авансу передає замовнику робочий проект Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачання ККЦ на ПАТ КСЗ разом з позитивними експертними висновками.

Додатковою угодою від 10.04.2014р. № 1 до основного договору сторони встановили термін дії договору до 31.12.2014р. За вказаними умовами позивач повинен був передати відповідачу робочий проект для розгляду до 06.04.2014р., а кінцевою датою передачі робіт є 09.05.2014р.

07.05.2014р. сторонами підписаний графік виконання робіт, в якому визначено періоди початку та завершення робіт, визначено організацію, яка виконує роботи, та вказано відсоток виконання робіт на вказану дату (т.1, а.с.19).

Зокрема, в даному графіку сторони підтвердили, що із 14 видів робіт стовідсотково виконано лише три види, один вид робіт виконано на 50 %, інші види робіт не виконано зовсім; кінцевою датою завершення всіх видів робіт є 09.05.2014р.

Як зазначає позивач, 05.08.2014р. на адресу відповідача направлено робочий проект на узгодження.

Листом від 15.08.2014р. № 40/07/402 відповідач підтвердив, що 06.08.2015р. він отримав робочий проект від позивача. В даному листі відповідач зазначив, що поданий позивачем акт приймання передачі проектної документації не може бути підписаний, оскільки: в складі проекту повністю відсутні розділи: інженерно-геодезичні дослідження, інженерно-геологічні дослідження; КИП і А; СУ; ПОС; кошторисна документація; в наданому переліку переданих розділів робочого проекту не вірно зазначені найменування розділів; до наданих проектних рішень є ряд значних зауважень, які будуть направлені додатково; проектні рішення не мають експертних висновків, згідно п.2.14. Технічного завдання. Позивач у позові визнає факт отримання даного листа (т.1, а.с.74).

Листом від 22.08.2014р. за № 40-07/44 відповідачем було направлено на адресу зауваження до робочого проекту на трьох аркушах (т.1, а.с.136-139).

Листами від 17.06.2015р. відповідач звертався до позивача з претензією щодо ненадання позивачем станом на 16.06.2015р. зазначений проект договору після усунення зауважень для наступного розгляду (т.1, а.с.90).

Як вбачається з матеріалів справи, листами від 25.06.2015р. за № 40-07/126, від 03.07.2015р. № 40-07/135, від 23.07.2015р. за № 40-07/146, від 17.08.2015р. за № 40-07/161 відповідач звертався до позивача з вимогами щодо надання робочого проекту у відповідності до умов технічного завдання разом з позитивними експертними висновками (т.1, а.с.92-95).

Листом від 15.09.2015р. позивач направив відповідачу робочий проект, акт узгодження робочого проекту, рахунок на оплату 40% вартості розробки робочого проекту, акт виконаних робіт на основі кошторису №1,2,3,4. Дане відправлення одержане відповідачем 16.09.2015р., що підтверджується експрес-накладною від 15.09.2015р. №3 (т.1, а.с.96-98).

Листом від 25.09.2015р. № 40-07/186 відповідач повідомив про відмову від договору з підстав істотного порушення позивачем строків виконання робіт, відмовився погодити робочий проект та повернув його позивачу (т.1, а.с.75-77).

Позивач вважаючи, що відповідач безпідставно відмовився від договору, звернувся з позовом до господарського суду Полтавської області про стягнення з відповідача збитків на суму 326626,00 грн. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх.№ 861 від 26.01.2016р.).

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду від 02.02.2016р. у справі № 917/2556/15, яким к позові відмовлено повністю, Товариство з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" звернулося з апеляційною скаргою до Харківського апеляційного господарського суду.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського процесуального кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами договору від 05.06.2013р. № 10, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Так, з умов договору від 05.06.2013р. №10, викладених у п.п. 1.1.-1.4. та, в тому числі, додатковій угоді №1, вбачається, що сторони досягли згоди (погодили істотні умови) даним договором саме в частині виконання робіт з розробки робочого проекту "Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачання ККЦ на ПАТ "КСЗ", тобто першого етапу робіт відповідно до п. 1.1. договору №10 від 05.06.2013, водночас погодження істотних умов та, відповідно, взяття на себе зобов'язання щодо виконання другого етапу робіт (поставка обладнання та матеріалів, демонтаж існуючого обладнання і інженерних комунікацій, виконання будівельно-монтажних та пусконалагоджувальних робіт), з урахуванням п. 1.4. договору, сторонами досягнуто не було (погоджено необхідність укладення додаткової угоди щодо цього етапу робіт).

Відповідно до статті 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

До договору підряду на проведення проектних і пошукових робіт застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

За змістом ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. 849 Цивільного кодексу України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

В силу статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включається вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства;

Разом з тим, за змістом вищезазначеної статті для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вини. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

Відповідно до правових позицій, викладених у п. 1.3 розяснення президії Вищого господарського суду України від 30.03.1995р. № 02-5/218 (зі змінами та доповненнями), на позивача покладений обовязок доведення факту невиконання або неналежного виконання зобовязання, прямого причинного звязку між порушенням зобовязання і завданими збитками та їх розмір.

В обґрунтування позову ТОВ "Компрессорс Інтернешнл" посилається на те, що заявлена до стягнення сума збитків виникла внаслідок понесених ним витрат, необхідних для виконання договору з позивачем, та складається з таких сум:

- 42639,60 грн., сплачених позивачем за договором на організацію виконання проектних та окремих робіт від 21.10.2013р. № 12/13 на користь Приватного підприємства Сервіс - проект плюс (т.1, а.с.21-30);

- 244986,40 грн., сплачених позивачем за договором на виконання проектних робіт від 04.02.2014р. № 70 на користь ТОВ Виробничо-комерційне підприємство Котлогаз (т.1, а.с.49-56);

- 99000,00 грн., сплачених позивачем за договором на виконання проектних робіт від 02.06.2014р. № 67 на користь ТОВ Науково - технічний центр Промекологія (т.1, а.с.31-39).

Відповідно до ч. 1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Таким чином, право генерального підрядника самостійно залучати субпідрядника до виконання визначених сторонами робіт може обмежуватись замовником у договорі або законодавстві.

У відповідності до п. 1.2 договору від 05.06.2013р. № 10 підрядник бере на себе зобовязання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати перший етап комплексу робіт - розроблення робочого проекту Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачанння ККЦ та ПАТ КСЗ, а замовник зобовязується прийняти результат таких робіт.

При цьому, статтею 843 Цивільного кодексу України визначено, що у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом (ч. 3 ст. 844 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.2 договору від 05.06.2013р. № 10 вартість розроблення проектних рішень визначається кошторисом, узгодженим сторонами. Кошторис являється невідємною частиною до договору.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи зведеного кошторису вартості проектно-вишукувальних робіт розробки робочого проекту (додаток № 1 до договору від 05.06.2013р. № 10), кошторису № 1 на виконання проектно-кошторисної документації (додаток № 1.1 до договору від 05.06.2013р. № 10), кошторису № 2 виконання розділу "Оцінка впливу на навколишнє середовище" (додаток № 1.2 до договору від 05.06.2013р. № 10), кошторису № 3 на виконання інженерно-геодезичних вишукувань (додаток № 1.3 до договору від 05.06.2013р. № 10), кошторису № 4 на виконання інженерно-геологічних вишукувань (додаток № 1.4 до договору від 05.06.2013р. № 10) загальна вартість робіт за основним договором складає 300000,00 грн.

Разом з тим, згідно з наданими позивачем договору на організацію виконання проектних та окремих робіт від 21.10.2013р. № 12/13, договору на виконання проектних робіт від 04.02.2014р. № 70, договору на виконання проектних робіт від 02.06.2014р. № 67 загальна вартість робіт, визначених умовами вказаних договорів, складає 649626,00 грн., що перевищує вартість робіт, визначену умовами основного договору (т.1, а.с. 21-37, 49-55).

Відповідно до акту передачі технічної документації з інженерних вишукувань від 03.04.2014р., акту надання послуг від 03.06.2015р. № 89, акту здачі-приймання проекто-вишукувальної, науково-технічної продукції від 16.07.2015р. субпідрядними організаціями було передано позивачу роботи загальною вартістю 365626,00 грн., що також перевищує договірну ціну, визначену кошторисом за договором підряду (т.1, а.с. 38, 56, 70).

При цьому, судова колегія зазначає, що ТОВ "Компрессорс Інтернешнл", посилаючись на укладення з субпідрядними організаціями вищезазначених договорів, вартість робіт за якими майже в два рази перевищує ціну основного договору, не надав належних доказів, якими обґрунтовує підстави покладення на відповідача обов'язку з оплати виконаних за цими договорами робіт, а також причини, з якими пов'язано встановлення розміру витрат, які перевищують узгоджену з замовником ціну кошторису.

Зважаючи на те, що за умовами договору від 05.06.2013р. № 10 сторонами встановлена тверда ціна, яка не переглядалась і не збільшувалась, посилання позивача на розмір витрат, понесених за результатами укладення з третіми особами субпідрядних договорів, які повинні бути покладені на відповідача у справі, є необґрунтованими та безпідставними.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Зважаючи на визначені згідно договору від 05.06.2013р. № 10 умови вартості робіт першого етапу та порядок їх виконання, господарський суд апеляційної інстанції зазначає, що заявлений позивачем розмір грошових коштів в сумі 326626,00 грн., який становить розмір витрат, понесених підрядником за фактично виконаними роботами субпідрядними організаціями на виконання укладених з позивачем договорами, не може вважатися збитками в розумінні ст. 22 Цивільного кодексу України.

Окрім цього, в редакції додаткової угоди від 10.04.2014р. № 1 до договору від 05.06.2013р. № 10 замовником і підрядником було погоджено строки виконання проектних робіт у 220 календарних днів з дня отримання авансу за п. 2.3 укладеного договору.

Як встановлено господарським судом, аванс у сумі 60000,00 грн. було перераховано замовником за платіжним дорученням від 30.09.2013 р. № 13.

Таким чином, з урахуванням перерахованого авансу строк виконання робіт за договором визначений до 09.05.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, результат робіт за договором на виконання проектних робіт від 04.02.2014р. № 70 був переданий від ТОВ Виробничо-комерційне підприємство Котлогаз позивачу лише 16.07.2015р., що підтверджено відповідним актом здачі-приймання проектно-вишукувальної, науково-технічної продукції (т.1, а.с.56).

Договір на виконання проектних робіт від 02.06.2014р. № 67 був укладений позивачем з ТОВ Науково - технічний центр Промекологія, тобто після закінчення кінцевого строку передачі робіт встановленими за основним договором. Результат робіт за договором № 67 був переданий позивачу за актом надання послуг від 03.06.2015р.

Таким чином, вказані роботи були виконані за межами графіку виконання робіт за робочим проектом "Технічне переоснащення турбінного відділення і системи обігового водопостачання ККЦ на ПАТ КСЗ" від 07.05.2014р. (т.1, а.с. 19), а також строків виконання робіт, визначених основним договором - 09.05.2014р.

Зважаючи на вказані обставини, доводи апеляційної скарги про обовязок відповідача відшкодувати позивачу заявлений розмір збитків не підтверджені матеріалами справи та належними доказами в розумінні статті 34 Господарського процесуального кодексу України, а також зводяться до довільного тлумачення скаржником норм чинного законодавства.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини не доведено.

На підставі вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку про недоведеність позивачем причинного-наслідкового зв'язку між понесеними ним витратами та заявленими у справі збитками, а також їх розміру, як обов'язкових елементів складу цивільного правопорушення, у зв'язку з чим погоджується з висновком господарського суду попередньої інстанцій про безпідставність притягнення Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" до такої міри цивільно-правової відповідальності, як відшкодування збитків у заявленому розмірі.

Також, судова колегія зазначає, що статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, субєктивне право на захист це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Законодавець у ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України установив, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї статті визначив способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Цивільне законодавство не містить визначення поняття способів захисту цивільних прав та інтересів. За їх призначенням вони можуть вважатися визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цивільних прав та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту субєктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

З цією метою суд повинен зясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Судова колегія зазначає, що відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 849 Цивільного кодексу України, а також пункту 4.3 договору від 05.06.2013р. №10 встановлено право замовника відмовитись від договору підряду з зазначених в них підстав (у випадку порушення підрядником строків виконання робіт та не усунення недоліків робіт), проте виключно на стадії їх виконання (в тому числі на стадії усунення недоліків тощо), тобто до моменту передання замовнику документів, якими підтверджується повне (якісне) виконання визначених в договорі робіт.

Пунктом 2.15 укладеного між сторонами договору визначено, що обєми робіт, фактично виконані підрядником підтверджується актами виконаних робіт. Датою виконання робіт являється дата підписання актів виконаних робіт уповноваженими представниками підрядника і замовника.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, матеріально-правові вимоги ТОВ "Компресор Інтернешнл" ґрунтуються на повному виконанні ним умов укладеного з відповідачем договору від 05.06.2013р. № 10 та передачі останньому актів приймання-передачі належним чином виконаних робіт.

Разом з тим, ТОВ "Компрессорс Інтернешнл" з посиланням на п. 4 ст. 849 Цивільного кодексу України визначено предметом позову вимогу щодо стягнення з відповідача збитків, понесених останнім в наслідок укладеними з третіми особами субпідрядних договорів, яка не є тотожною вимозі щодо стягнення вартості виконаних за договором робіт, оскільки відрізняється за своєю правовою природою, а також інструментами судового доказування.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1, 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем в порушення встановленого законом обовязку доведення тих обставин, на які він посилається в обґрунтування заявлених вимог, не наданого суду оригіналів або належним чином засвідчених копій актів приймання-передачі виконаних за договором від 05.06.2013р. № 10 робіт, які в розумінні статті 36 Господарського процесуального кодексу України є тими доказами, на підставі яких можливо зробити висновок щодо обєму та вартості виконаних підрядником робіт.

Матеріали справи містять лише супровідний лист від 15.09.2015р. за вих. №551, відповідно до якого акти виконаних робіт № 1, 2, 3, 4, на які посилається позивач, були направлені відповідачу у справі (т.1, а.с. 96, 97), у звязку з чим останні не були предметом судового розгляду ні в господарському суді першої, ні апеляційної інстанції.

Судова колегія зазначає, що у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Звертаючись з клопотанням про витребування доказів до суду апеляційної інстанції, заявник, з огляду на вимоги частини першої статті 101 Господарського процесуального кодексу України, повинен також обґрунтувати неможливість подання цих доказів до місцевого господарського суду.

Разом з тим, в розумінні ст. 38 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено неможливість самостійного подання відповідних доказів у справі, що позбавляє господарський суд, дотримуючись принципу неупередженості та забезпечення змагальності судового процесу, права витребувати відповідні документи в учасників судового процесу.

Таким чином, враховуючи предмет та підстави позову, а також встановлення судом апеляційної інстанції на підставі наявних матеріалів справи факту недоведеності позивачем наявності всіх обов'язкових елементів складу такого цивільного правопорушення, як завдання збитків, судова колегія дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в зв'язку з її юридичною та фактичною необґрунтованістю та відсутністю фактів, які свідчать про те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням судом норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують наведені висновки місцевого господарського суду, у звязку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" не підлягає задоволенню з підстав, викладених вище, а оскаржуване рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15 підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати апелянта по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 99, 101, п.1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 02.02.2016р. у справі №917/2556/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 11.07.2016р.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Плахов О.В.