ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.2016 Справа № 907/325/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород

про стягнення 41 615,02 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, представник по довіреності № 157-Д від 03.02.2016 року

від відповідача - ОСОБА_3, представник по довіреності № 1103/01-22 від 14.03.2016 року

Суть спору: товариство з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут", м. Ужгород звернулось до господарського суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації, м. Ужгород 41 615,02 грн., з яких: 37 957,37 грн. основний борг за спожитий природний газ, 2 001,54 грн. пеня, 151,59 грн. 3% річних, 1 504,52 грн. інфляційні витрати.

Позивач заявою від 16.06.2016 року, поданою в порядку ст. 22 ГПК України, просить суд зменшити розмір позовних вимог на суму 14 400,00 грн. у зв'язку зі сплатою та задоволити позов, в частині стягнення з відповідача: 23 557,37 грн. основного боргу за спожитий природний газ, 2 001,54 грн. пені за прострочення платежу, 151,59 грн. 3% річних та 1 504,52 грн. інфляційних витрат.

Відповідач, присутній в судовому засіданні, надав суду письмові пояснення по суті спору, в яких зазначив наступне. У зв'язку з недостатнім бюджетним фінансуванням та відсутністю коштів на рахунках відповідача, у останнього виник борг перед позивачем по оплаті за спожитий природний газ в розмірі 37 957,37 грн. , який після порушення провадження у справі, відповідач частково погасив в сумі 14 400,00 грн. в рахунок погашення боргу за спожитий природний газ, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 108 від 30.05.2016 року. Причиною виникнення заборгованості пояснив недофінансуванням ОСОБА_1 Державним бюджетом України. Відповідно до затвердженого ОСОБА_1 фінансів Закарпатської області ОДА № 275 від 05.02.2016 року "Про помісячний розпис асигнувань загального фонду Державного бюджету України на 2016 рік" ОСОБА_1 соціального захисту населення було виділено на оплату природного газу 79,5 тис. грн., яку станом 01.06.2016 року відповідач використав в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене, просить суд у задоволення позовних вимог, в частині стягнення з відповідача 2001,54 грн. пені, 151,59 грн. 3% річних та 1 504,52 грн. інфляційних витрат відмовити або зменшити їх розмір.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання відповідача, оскільки вважає, що виділених ОСОБА_1 коштів до 01.06.2016 року в розмірі 79,5 тис. грн. було достатньо для сплати позивачу вартості спожитого газу та відмовити у зменшені розміру позовних вимог у зв'язку з відсутністю обґрунтуванням доказів.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2016 року між ТОВ "Закарпатгаз Збут" (позивачем) та ОСОБА_1 соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (відповідачем) укладено Договір на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 1141035CR2DB036.

За умовами з п. 1.1. Договору, Постачальник зобовязався передати у власність Споживачу у 2016 році природний газ, а Споживач зобовязався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Відповідно до п. 4.2. Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки в наступному порядку: внесення оплати 50% від вартості запланованих місячних обсягів до 15 числа та здійснення наступної оплати в розмірі 50% за спожитий природний газ в поточному місяці до 30 (31) числа місяця поставки газу.

Згідно з п. 4.2.3. Договору сторони погодили, що остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу (п.3.6.Договору) здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Пунктом п. 4.3. Договору визначено, що датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.

Відповідно до пунктів 2.9.1. - 2.9.5 Розділу ІІ Договору, за підсумками розрахункового періоду сторони оформляють акт приймання - передачі газу за розрахунковий період.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі Договору № 1141035CR2DB036 від 11.03.2016 року позивач у березні 2016 року передав, а відповідач прийняв 10169 куб. м. природнього газу на загальну суму 79 199,87 грн., що підтверджується двостороннім актом приймання - передачі природного газу № 33К00011116 від 31.03.2016 року.

Однак, в порушення умов Договору, відповідач не виконав договірного зобовязання в частині оплати вартості спожитого природного газу в повному розмірі та у визначений термін, здійснив часткову сплату боргу на суму в розмірі 41 242,50 грн., а тому заборгованість перед товариством станом на 25.05.2016 року склала 37 957,37 грн.

Беручи до уваги перерахування позивачу суми 14 400,00 грн., після порушення провадження у справі, в рахунок погашення спірної заборгованості, про що позивач подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог , стягненню підлягає основний борг в сумі 23 557,37 грн., який визнав представник відповідача в судовому засіданні.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 року, № 435-IV, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку з наведеним, позивач заявив до стягнення 3% річних від суми боргу за період прострочення з 11.04.2016 рок по 25.05.2016 року, що складає 151,59 грн., інфляційні витрати від суми боргу за кожен день прострочення за період з 11.04.2016 року по 25.05.2016 року, що складає 1 504,52 грн. та на підставі п. 6.2.1. Договору пеню у розмірі 2 001,54 грн. від суми основного боргу за період прострочення з 11.04.2016 року по 25.05.2016 року.

Розрахунки суми пені, інфляційних витрат та 3% річних містяться в матеріалах справи, судом перевірені та визнані обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, вимога позивача про стягнення з відповідача 23 557,37 грн. - основного боргу за спожитий природний газ, 2 001,54 грн. пені за прострочення платежу, 151,59 грн. 3% річних та 1 504,52 грн. інфляційних витрат за весь період прострочення є законними та обґрунтованими, не спростовані відповідачем та підлягають до задоволення судом.

Клопотання відповідача про звільнення (зменшення) від стягнення з нього заявлених позивачем вимог, в частині інфляційних витрат, 3% річних та пені суд залишає без розгляду, з огляду на норми п. 3 ст. 83 ГПК України, відповідно до якої суд вправі зменшити, у виняткових випадках, розмір неустойки (пені, штрафу), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Заявник в клопотанні не обґрунтував винятковість випадку та не подав доказів на підтвердження підстави зменшення позовних вимог.

Судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви до суду, відповідно до ст. 49 ГПК України, суд покладає на відповідача, по вині якого спір доведено до вирішення в судовому порядку.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації (88000, м. Ужгород, вул. Тургенєва,81; ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатгаз Збут" (88015, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2; ) суму 27 215,02 грн. (двадцять сім тисяч двісті п'ятнадцять гривень 02 коп., з яких: 23 557,37 грн. основного боргу, 2 001,54 грн. пені, 151,59 грн. 3% річних, 1 504,52 грн. інфляційних витрат та 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім грн.) - на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частини рішення проголошено 30.06.2016 року.

Повне рішення складено 04.07.2016 року.

Суддя Бобрик Г. Й.