РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016Справа №910/11072/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь»-

металургійний завод»

до Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

про стягнення 4 728,00 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

від позивача: Гусаченко І.А. - по дов. №17/45д від 26.10.2015р.

від відповідача: не з'явився

Обставини справи :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» 4728,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем здійснене незбережне перевезення вантажу за договором поставки від 01.01.2014 № , укладеним між позивачем, як покупцем та Приватним акціонерним товариством «Макіївкокс», як продавцем, що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційного акту від 15.11.2015 № 732029/8 та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 4728,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/11072/16, розгляд справи призначено на 13.07.2016р.

Представник позивача позовні вимоги в судовому засіданні 13.07.2016р. підтримав в повному обсязі.

Відповідачем письмовий відзив на позов не подано, вимоги ухвали Господарського суду про порушення провадження у справі від 15.06.2016 не виконано.

Ухвала про порушення провадження у справі надсилалася відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Більш того, в матеріалах даної справи міститься повідомлення поштового зв'язку про вручення уповноваженій особі відповідача поштового відправлення суду. Враховуючи наведене, відповідач повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Проте, відповідач своїх повноважних представників у судове засідання не направив, обґрунтованих пояснень з даного приводу суду не надав.

Крім того, відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 13.07.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

Між Приватним акціонерним товариством «Донецьксталь» -металургійний завод» як покупцем, (далі - позивач) та Приватним акціонерним товариством "Макіївкокс", як продавцем укладений договір поставки від 01.01.2014 № (далі - Договір) відповідно до предмету якого Приватне акціонерне товариство "Макіївкокс" зобов'язується поставити та передати у власність позивачу коксову продукцію, а позивач прийняти та оплатити вказану продукцію, асортимент, кількість, строки поставки та ціна якої оговорюються сторонами в додаткових угодах, які є невід'ємною частиною даного договору.

Приватним акціонерним товариством "Макіївкокс", як вантажовідправником, на адресу позивача відправлено кокс доменний в вагоні №56518525 кг кількості: нетто- 44150 г, тара -21300 кг, що підтверджується залізничною накладною №49805237.

Відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі - Статут), на станціях призначення залізниця зобов'язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, зокрема, у разі прибуття вантажу з ознаками недостачі, псування або пошкодження під час перевезення на відкритому рухомому складі або у критих вагонах без пломб, якщо таке перевезення передбачене Правилами.

Відповідно до комерційного акту № 732029/8 від 15.11.2015р. після прибуття вантажу на станцію Мушкетово Донецької залізниці у вагоні № 56518525 фактично було виявлено: брутто- 63350кг, тара - 21300кг, нетто - 42050кг, що менше документа на 2100кг. Погрузка вище рівня бортів 200-250мм, маркірована вапном; над 6-7 люками маркування відсутнє, погрузка нижче рівня бортів на 200-250 мм. Технічно вагон справний, течі вантажу немає.

У залізничної накладної № 49805237 є відмітка, що вантаж маркірован білим вапном; погрузка з формуванням шапки вище бортів.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем правил перевезення вантажу що призвело до фіксування вказаного порушення із складанням комерційного акту від 15.11.2015 № 732029/8 та виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в розмірі 4728,00 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Згідно з п. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ст. 6 Статуту накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Статтею 110 Статуту передбачено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно статті 113 Статуту за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезення вантажу, багажу, вантажобагажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, зокрема, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (ст. 114 Статуту).

Таким чином, факт порушення відповідачем правил перевезення вантажу належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 4 728,00 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується і відповідача, який повинен був довести належними засобами доказування факт відсутності порушення зобов'язання.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь Приватного акціонерного товариства «Донецьксталь» - металургійний завод» заборгованість в сумі 4 728 грн. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.07.2016р.

Суддя Трофименко Т.Ю.