УХВАЛА

15.07.2016Справа № 910/11627/16

За позовом Приватного підприємства "АВТОДЕН"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ"

про стягнення 58 749, 55 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники: без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "АВТОДЕН" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ" (далі-відповідач) про:

- стягнення 58 749, 55 грн., у тому числі: 52 811, 49 грн. - основний борг, 2 285, 19 грн. - пеня, 182, 43 грн. - 3 % річних, 956, 34 грн. - інфляційні втрати, 2 514, 10 грн. - штраф у розмірі 7 %, передбачений ч. 3 п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України;

- зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ" повернути Приватному підприємству "АВТОДЕН" стенди (стелажі), передані за актом приймання - передачі стендів (стелажів) від 12.11.2014 за договором поставки № 102585 від 10.10.2014 у кількості (7) сім штук під інвентарними номерами № 001, № 002, № 003, № 004, № 005, № 006, № 007, логотипом торгівельної марки «HOZZI» у стані не гірше дня передачі 12.11.2014.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання щодо оплати поставленого товару за договором поставки № 102585 від 10.10.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 14.07.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

06.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник позивача подав клопотання, у якому просив суд забезпечити проведення судового засідання з розгляду справи № 910/11627/16 у режимі відеоконференції, зокрема, визначити Господарський суд Дніпропетровської області відповідальним за проведення відеоконференції, у зв'язку з віддаленістю Господарського суду міста Києва, обмеженим фінансуванням та неможливістю прибути уповноваженого представника у м. Київ для участі у судовому засіданні 14.07.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2016 задоволено клопотання Приватного підприємства "АВТОДЕН" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, доручено забезпечення проведення відеоконференції Господарському суду Дніпропетровської області, судове засідання призначено у Господарському суді міста Києва на 18.07.2016.

11.07.2016 через загальний відділ діловодства суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що строк оплати товару на загальну суму 30 000, 00 грн. не настав, тому на думку відповідача, предмет позову в частині стягнення вказаної суми, відсутній.

15.07.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ" звернулося до Господарського суду міста Києва із зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства "АВТОДЕН" про стягнення 38 240, 00 грн., у тому числі: штрафні санкції у розмірі 29 000, 00 грн. за п. 7.5. договору поставки № 102585 від 10.10.2014 та 9 240, 00 грн. за зберігання товару, що підлягає поверненню на підставі п. 4.12 договору поставки № 102585 від 10.10.2014.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Згідно частини першої статті 60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним.

Взаємна пов'язаність зустрічного та первісного позовів, зокрема, може виявлятися в тому випадку, коли обидва позови взаємно пов'язані та їх спільний розгляд сприятиме оперативному та правильному вирішенню спору, вимоги за зустрічним і первісним позовами можуть зараховуватись, задоволення зустрічного позову виключатиме повністю або частково задоволення первісного позову. Подання такого зустрічного позову має на меті довести відсутність у позивача матеріально - правової підстави на задоволення первісного позову, через відсутність матеріальних правовідносин, з яких випливає суб'єктивне право позивача за первісним позовом.

У відповідності до п. 3.15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» обставини, які свідчать про взаємну пов'язаність зустрічного позову з первісним (зокрема, за підставами цих позовів та/або поданими доказами; у зв'язку з тим, що задоволення зустрічного позову виключатиме частково чи повністю задоволення первісного позову тощо), а так само докази, що підтверджують саме ці обставини, повинні зазначатися у зустрічній позовній заяві (п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України (п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Разом з тим, частиною ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Так, відповідно до ст. 93 Цивільного кодексу України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

В силу положень ст. 18 зазначеного Закону внесені до Єдиного державного реєстру відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання. Дана правова позиція підтверджується постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Отже, належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії позовної заяви та доданих до неї документів може вважатися розрахунковий документ встановленої форми, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, поштова квитанція з описом вкладення тощо) та надіслання позовних матеріалів на юридичну адресу відповідача.

В якості доказу направлення копії зустрічної позовної заяви з доданими до неї документами Приватному підприємству "АВТОДЕН" (відповідач за зустрічним позовом) надано фіскальний чек та опис вкладення з відтиском печатки поштового відділення від 14.07.2016, з яких вбачається, що зустрічну позовну заяву з додатками направлено на адресу Приватного підприємства "АВТОДЕН" - 49125, м. Дніпро (Дніпропетровськ), пров. Л. Мокієвської, 5, кв. 47.

Проте, як вбачається із витягу з ЄДРПОУ юридичною адресою останньої є 49000, м. Дніпро, пров. Л. Мокієвської, 5, кв. 47.

Таким чином, з наданого заявником опису вкладення вбачається, що копія позовної заяви та додатки направлені на невірну адресу відповідача.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заявником не подано належних доказів надсилання відповідачу (за зустрічним позовом) копій зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем (за зустрічним позовом) не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи на те, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд приходить до висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, зустрічна позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд звертає увагу заявника на те, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву та додані до неї матеріали повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРУПА РІТЕЙЛУ УКРАЇНИ" без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Суддя Бондарчук В.В.