ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016р. Справа№ 914/1567/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача: Державного підприємства «Львіввугілля», м. Сокаль Львівської області

про: стягнення 16700,00 грн. штрафу

Суддя Кидисюк Р.А.

Секретар Цяпка О.І.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність від 18.05.2016 року);

від відповідача: не зявився.

Представнику позивача розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. У судовому засіданні 05.07.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Господарським судом Львівської області розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» до Державного підприємства «Львіввугілля», м. Сокаль Львівської області про стягнення 16700,00 грн. штрафу.

Ухвалою суду від 10.06.2016 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 05.07.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовуються неправильним зазначенням відповідачем в накладній № 35003474 маси вантажу при відправці, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача передбачений ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України штраф.

Представник позивача в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив суд позов задоволити, на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2016 року подав в судовому засіданні довідку (в подальшому зареєстровану через канцелярію суду за вх. № 28602/16 від 05.07.2016 року) відповідно до якої повідомив суд про те, що у провадженні господарських судів України, або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, відсутні справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, та відсутні рішення цих органів з такого спору. Дана довідка прийнято судом до розгляду.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог попередніх ухвал суду не виконав, проти задоволення позову у встановленому законом порядку не заперечив, доказів сплати штрафу не надав, причин неявки не повідомив, хоча про час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 362, врученого 16.06.2016 року.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

В січні 2016 року із станції Соснівка Львівської залізниці ДП «Львіввугілля» згідно групової накладної № 35003474 було відправлено вагон з вугіллям № 68744630 на станцію Бурштин Львівської залізниці (одержувач Бурштинська ТЕС ПАТ ДТЕК Західенерго).

13.01.2016 року вказаний вагон прибув на станцію призначення Бурштин Львівської залізниці.

На вимогу вантажоодержувача було проведено комісійне переважування даного вагона та виявлено його переваження понад норму.

При комісійному зважуванні встановлено, що маса вантажу зазначена в накладній по даному вагону не відповідає дійсній масі вантажу, встановленій при комісійному зважування, а саме: у вагоні № 68744630 згідно накладної, маса вантажу визначена відправником становить 71000 кг, фактично виявилося брутто 109850 кг, тара 20940 кг, нетто 88910 кг, що більше проти накладної на 17910 кг.

Дані обставини засвідчені комерційним актом СА № 000924/1 від 13.01.2016 року.

Дослідивши представлені суду докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення повністю з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 908 ЦК України передбачено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статтею 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

Згідно з положенням ст. 23 Статуту залізниць України відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Оформлення накладної здійснюється у відповідності до Правил оформлення перевізних документів, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644.

Пунктом 2.1. Правил оформлення перевізних документів передбачено, що вантажовідправником заповнюються визначені цим пунктом графи перевізних документів, зокрема, маса вантажу, якщо маса вантажу визначається відправником.

Представник відправника засвідчує правильність відомостей, указаних у перевізному документі.

Статтею 37 Статуту залізниць України передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу. За правилами статті 24 Статуту залізниць України, залізниці надано право періодично перевіряти кількість та масу вантажу, зазначених вантажовідправником у накладній.

Відповідно до п. 5. Правил приймання вантажів до перевезення, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 р. № 644, загальна маса вантажу визначається зважуванням або розрахунковим способом. Спосіб визначення маси вантажу і тип вагону відправник зобовязаний зазначити в накладній.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли. Цей факт засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Крім того статтею 129 Статуту залізниць України встановлено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, складеними станціями залізниць.

Відповідно до п. 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 р. № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення не збереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Як вбачається з комерційного акта СА № 00924/1 від 13.01.2016р., він складений у відповідності до вимог, предявлених до його складання Правилами складання актів. Зокрема, вказаний акт підписаний уповноваженими на це особами, переважування відбувалося на 150 тонних вагах, які пройшли державну повірку, в акті викладена уся необхідна інформація щодо характеру завантаження. В акті також зазначено, що вагон прибув в технічному і комерційному відношенні справний, навантаження вище бортів на 500 мм, маркування присутнє.

З огляду на викладене, комерційний акт СА № 00924/1 від 13.01.2016р. є належним доказом засвідчення факту невірного зазначення відправником у залізничній накладній маси вантажу.

В силу приписів ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до статті 122 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за предявлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

У пункті 6.2. розяснення президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» від 29.05.2002 р. № 04-5/601 з наступними змінами зазначено, що у застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у звязку з цим збитки.

Збитки (додаткові витрати), завдані залізниці через допущені відправником порушення, зазначені у статтях 118 та 122 Статуту, підлягають відшкодуванню відправником незалежно від сплати ним штрафу, оскільки згідно зі статтею 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

У відповідності до ст. ст. 122, 118 Статуту залізниць України, за неправильно зазначені в накладній маси вантажу відповідачу нарахований штраф в розмірі пятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно накладної за даним вагоном складає 3340,00 грн.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано штраф в сумі 16700 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами та підлягають до задоволення.

У відповідності до ст. 49 ГПК України судовий збір слід покласти на відповідача у повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 551 ЦК України, ст. 230 ГК України, ст.ст. 24, 37, 118, 122 Статуту залізниць України та ст.ст. 4, 43, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, м. Сокаль, вул. Б.Хмельницького, 26; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул. Тверська, 5; ) в особі її регіональної філії «Львівська залізниця» (79007, Львівська обл., м. Львів, вул. Гоголя, буд. 1; ) 16700 грн. 00 коп. штрафу та 1378 грн. 00 коп. судових витрат.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

У відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 12.07.2016 р.

Суддя Кидисюк Р.А.