ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р.Справа № 922/1653/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест", м. Вишневе
до Державної установи "Інститут патології хребта та суглобів імені професора ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України", м. Харків 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, м. Харків
про стягнення 6109482,70 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3 за довіреністю № б/н від 01.05.2016 р.

відповідача - не з'явився

3-ї особи на стороні відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Державної установи "Інститут патології хребта та суглобів імені професора ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 3296758,00 грн. суми основного боргу за договором № 5 про закупівлю медичного обладнання за державні кошти від 04.06.2013 р.; 208889,19 грн. 3% річних; 2603835,51 грн. інфляційних втрат.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 10.06.2016 р. за вх. № 19341, надав відзив на позовну заяву, який судом долучений до матеріалів справи.

Згідно відзиву на позовну заяву відповідач просив суд:

- визнати позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача суми основного боргу 3296758,00 грн. за договором № 5 про закупівлю медичного обладнання за державні кошти від 04.06.2013 р.;

- відмовити позивачу у стягненні інфляційних витрат 2603835,51 грн. у повному обсязі;

- відмовити позивачу у стягненні 3 % річних 208889,19 грн. у повному обсязі.

- додатково зобов'язати Управління Державної Казначейської служби України в Харківській області перерахувати кошти для погашення заборгованості у розмірі 3296758,00 грн. Державній установі "Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України" за КЕКВ 3000 Капітальні видатки для погашення заборгованості перед позивачем;

- відповідно до ст. 27 ГПК України залучити до участі у справі Управління державної казначейської служби України в Харківській області в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

- відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи скрутний майновий стан, звільнити відповідача від сплати судових витрат (судового збору) у сумі 91643,00 грн.

При цьому у відзиві на позовну заяву відповідач вказував, що наявна заборгованість утворилась внаслідок не проведення платежів органами казначейства.

Представник позивача до початку судового засідання призначеного на 05.07.2016 р. о 12:20 надав заяву про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу (вх.№ 21909 від 05.07.2016 р.), яка судом була задоволена.

Відповідача та 3-я особа на стороні відповідача про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, їх представники в призначене судове засідання не з'явилися.

Представник 3-ї особи на стороні відповідача, через канцелярію господарського суду 13.06.2016 р. за вх. № 19467, надав заяву про розгляд справи без участі представника Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області в якій вказував, що позовні вимоги позивача не зачіпають права та законні інтереси Головного управління, а в разі їх задоволення вплинуть лише на обов'язок Головного управління виконувати судові рішення у відповідності до розділу "Безспірне списання коштів з рахунків боржника" Порядку виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 (із змінами). Враховуючи вищевикладені обставини господарський суд вважав за необхідне задовольнити заяву представника 3-ї особи на стороні відповідача про розгляд справи без участі представника Головного управління державної казначейської служби України у Харківській області.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, встановив наступне.

04 червня 2013 року між Державною установою "Інститут патології хребта та суглобів імені професора ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" (постачальник) був укладений договір № 5 про закупівлю медичного обладнання за державні кошти (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався у 2013 році поставити та передати у власність замовника "Товар" - за ДК 016-2010 код 32.50.1 - інструменти і прилади медичні, хірургічні та стоматологічні.

Пунктом 1.2. договору було визначено, що специфікація містить найменування, кількість товару, одиницю виміру, ціну за одинцю та загальну вартість товару, та є невід'ємною частиною даного договору.

За узгодженням сторін була визначена загальна сума цього договору, яка складає: 17778000,00 грн. без ПДВ (п. 3.1. договору).

Порядок здійснення оплати за договором був визначений розділом IV договору.

Так, п. 4.1. договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати, яка здійснюється на підставі п.1 Постанови Кабінету Міністрів України №1404 від 09.10.2006 р. «Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповується за бюджеті кошти» із змінами внесеними Постановою КМУ №1151 від 09.11.2011 року в розмірі 100% від суми вказаної в п.3.1. цього Договору та дозволу головного розпорядника коштів яким являється «ОСОБА_2 Медичних Наук України» (копія дозволу на попередню оплату № 8-06/922 від 07.05.2013 р.).

Відповідно до пункту 4.2. договору постачальник надає замовнику видаткову накладну.

Згідно п. 5.1. договору товар мав бути поставлений не пізніше кінця поточного бюджетного року.

Місце поставки товарів встановлено у п. 5.2. договору: 61024, м. Харків, вул. Пушкінська, 80.

Сторони у п. 5.3. договору погодили, що датою виконання постачальником зобов'язань щодо поставки товару вважається дата його надходження у кількості та якості, що відповідають вимогам цього договору про закупівлю на склад замовника.

Відповідно до п. 6.1.1. договору замовник зобов'язаний розрахуватись за товар у вигляді попередньої оплати.

Пунктом 6.4.1. договору було передбачено, що постачальник має право на дострокову поставку товарів за письмовим погодженням замовника, в цьому випадку замовник повинен провести розрахунки терміново по мірі надходження фінансування з Державного бюджету.

Відповідно до п.7.1. договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену чинним законодавством та цим договором.

Укладений між сторонами договір набирає чинності з дати підписання сторонами і діє до 31.12.2013 року, але у будь-якому разі до повного виконання зобов'язань обома сторонами (п. 10.1. договору).

Згідно п. 11.1. договору бюджетні зобов'язання замовника за договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань. Обсяги закупівлі можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків та узгодженого зменшення сторонами договору ціни договору про закупівлю.

Відповідно до п. 11.2. договору договір може бути достроково розірваний, змінений та доповнений тільки за згодою сторін.

Між сторонами до договору були складені специфікація (додаток № 1), специфікація № 1 (додаток № 2) та специфікація № 2 (додаток № 3) щодо найменування товарів, що постачаються; торгівельної назви товару; виробника, країни; кількості; ціни за одиницю товару (без ПДВ).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар, що підтверджується наступними товаросупровідними документами:

- видатковою накладною № 201 від 28 серпня 2013 року на суму 13178000,00 грн., довіреністю № 83 від 28 серпня 2013 року на отримання цінностей за накладною № 201;

- видатковою накладною № 314 від 06 листопада 2013 року на суму 4600000,00 грн., довіреністю № 123 від 06 листопада 2013 року на отримання цінностей за накладною № 314,

- видатковою накладною № 401 від 18 грудня 2013 року на суму 10000000,00 грн., довіреністю №149 від 18 грудня 2013 року на отримання цінностей за накладною № 401.

Факт передачі товару позивачем та приймання його відповідачем підтверджується наступними актами здачі-прийняття робіт по пуско-наладці та передачі в експлуатацію медичного обладнання: № 1 від 27 грудня 2013 року, № 2 від 30 грудня 2013 року, № 1 від 30 грудня 2013 року, № 17 від 02 вересня 2013 року, № 2 від 02 вересня 2013 року, № 1 від 02 вересня 2013 року, № 1 від 28 серпня 2013 року, № 2 від 02 вересня 2013 року, № 3 від 02 вересня 2013 року, № 4 від 02 вересня 2013 року, № 5 від 02 вересня 2013 року, № 6 від 02 вересня 2013 року, № 7 від 02 вересня 2013 року, № 8 від 02 вересня 2013 року, № 9 від 02 вересня 2013 року, № 10 від 02 вересня 2013 року, № 11 від 02 вересня 2013 року, № 12 від 02 вересня 2013 року, № 13 від 02 вересня 2013 року, № 14 від 02 вересня 2013 року, № 15 від 02 вересня 2013 року, № 16 від 02 вересня 2013 року.

Позивачем був виставлений відповідачу для оплати рахунок № 108 від 08.07.2013 р. на суму 17778000,00 грн.

Загальна сума поставленого товару позивачем відповідачу за договором складає 17778000,00 грн., що відповідає ціні, яка узгоджена сторонами у договорі. Дана сума вказана з вирахуванням повернутого позивачу товару: система хірургічна навігаційна з одним дисплеєм CURFE на суму 10000000,00 грн. на підставі поворотної накладної № 2 від 28 листопада 2013 року.

Відповідачем на виконання умов договору була здійснена часткова оплата за отриманий товар в сумі 14481242,00 грн., що підтверджується банківськими виписками ПАТ «Банк Камбіо» з особового рахунку позивача від 17 липня 2013 року на суму 1851708,00 грн., від 26 липня 2013 року на суму 1592629,20 грн., від 31 липня 2013 року на суму 2866732,56 грн., від 09 серпня 2013 року на суму 1146693,02 грн., від 15 серпня 2013 року на суму 1032023,72 грн., від 27 серпня 2013 року на суму 464455,50 грн., від 01 жовтня 2013 року на суму 882000,00 грн., від 08 листопада 2013 року на суму 3000000,00 грн., від 13 грудня 2013 року на суму 1000000,00 грн., від 24 грудня 2013 року на суму 315000,00 грн., від 25 грудня 2013 року на суму 330000,00грн.

За таких обставин у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість за договором у розмірі 3296758,00 грн.

Позивачем надана до суду довідка № 2 про суму боргу за договором у розмірі 3296758,00 грн.

Крім того, між сторонами був складений акт звіряння взаємних розрахунків за період 21.06.2013 р. - 15.10.2014 р. відповідно до якого заборгованість на користь позивача становить 3296758,00 грн.

При цьому суд зазначає, що у п. 4.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" від 29.05.2013 р. № 10 вказувалось, що до дій, які свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За таких обставин господарський суд вважає, що сума основного боргу у розмірі 3296758,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ст. 625 Цивільного кодексу України, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 208889,19 грн. та інфляційних втрат у розмірі 2603835,51 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому суд зазначає, що відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на черговий рік, не виправдовує бездіяльність установи яка фінансується з державного бюджету, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому суд зазначає, що посилання відповідача на акт територіального управління по Донецькій та Луганській областях Рахункової палати України № 24-10/05-65"о" від 21.11.2014 р. не можуть бути прийняти судом до уваги.

Щодо викладених вимог відповідача у відзиві на позовну заяву про зобов'язання Управління Державної Казначейської служби України в Харківській області перерахувати кошти для погашення заборгованості у розмірі 3296758,00 грн. Державній установі "Інститут патології хребта та суглобів ім. проф. ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України" за КЕКВ 3000 Капітальні видатки для погашення заборгованості перед позивачем суд зазначає, що дані вимоги відповідача не можуть бути розглянути судом у даній справі.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, сума сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 91643,00 грн. на підставі ст. 49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Щодо клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору у сумі 91643,00 грн., викладеного у відзиві на позовну заяву, суд зазначає наступне.

Згідно клопотання відповідач просить суд відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи скрутний майновий стан, звільнити його від сплати судового збору у сумі 91643,00 грн.

За приписами статті 8 Закону України „Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як роз'яснено у п. 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, суд звертає увагу, що обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, покладається на заінтересовану сторону.

Враховуючи те, що відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті ним позивачу сплаченого судового збору, який підлягає стягненню з нього у зв'язку з задоволенням позову, та те, що відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача про звільнення його від сплати судового збору у сумі 91643,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 628, 629, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державної установи "Інститут патології хребта та суглобів імені професора ОСОБА_1 ОСОБА_2 академії медичних наук України" (61024, м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 80, ідентифікаційний код 02012214) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мед-Інвест" (08132, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Чорновола, буд. 1А, ідентифікаційний код 37756,00 грн. основного боргу; 208889,19 грн. 3% річних; 2603835,51 грн. інфляційних втрат та суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 91643,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_4