КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

06.07.2016 Справа №5011-38/11533-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Тарасенко К.В.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від прокуратури: Насадчук Ж.Д. - посв. № 035987 від 13.10.2015р.

від позивача-1: Глобенко Л.В. - дов. № 225-КМГ-803 від 15.03.2016р.

від позивача-2: Уланов І.В. - дов. № 062/01/10-5 від 04.01.2016р.

від позивача-3: Жуков М.Н. - дов. № 063-151 від 11.01.2016р.

Мордалевич І.І. - дов. № 063-151 від 11.01.16

від відповідача-1: Земницький Д.П. - дов. 3 1 від 22.06.2016р.

від відповідача-2: Клименко М.С. - дов. № 4 від 15.12.2015р.

від відповідача-3: Клименко М.С. - дов. № 15.12.2015р.

Яковлєва В.О. - дов. № 4 від 01.03.2016р.

від третьої особи-1: Друзенко М.П. - дов. № 109/01/11-126 від 11.01.2016р.

від третьої особи-2: Севастьянова В.В. - дов. № 33/07-77 від 06.01.2016р.

від третьої особи-3: Жуков М.Н. - дов. № 373 від 20.12.2014р.

Дядюк О.В. - дов. № 789 від 15.10.2015р

від третьої особи-4: Севостьянова В.В. - дов. № 33/07-77 від 06.01.2016р.

від третьої особи-5: Мордалевич І.І. - дов. № 001-4395 від 11.12.2015р.

від третьої особи-6: Зуєва К.Д. - дов. № 9/1-9-53 від 20.04.2016р.

від третьої особи-7: не з'явились

від третьої особи-8: не з'явились

від третьої особи-9: Друзенко М.П. - дов. № 1 від 15.01.2016р.

розглянувши апеляційну скаргу Заступника генерального прокурора України на рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2013р.

у справі № 5011-38/11533-2012 (головуючий суддя Привалов А.І.,

судді Котков О.В., Удалова О.Г.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі

Київської міської ради (позивач-1)

Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач-2)

Департаменту освіти і науки, молоді та спорту виконавчого органу Київської

міської ради (Київської міської державної адміністрації) (позивач-3)

до Акціонерного товариства відкритого типу "Компанія "Д.І.Б."(відповідач-1)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лакі Трейдер" (відповідач-2)

Товариства з обмеженою відповідальністю "Дім на Пушкінській" (відповідач-3)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Шевченківська районна у місті Києві державна адміністрація (третя особа-1)

Управління освіти Шевченківської районної у місті Києві державної Адміністрації (третя особа-2)

Орган самоорганізації населення "Будинковий комітет "Квартал Пушкінська-Червоноармійська" (третя особа-3)

Дошкільний навчальний заклад №183 (третя особа-4)

Виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (третя особа-5)

Міністерство освіти і науки України (третя особа-6)

Всеукраїнська громадська організація "Асоціація працівників дошкільної освіти" (третя особа-7)

Громадська організація "Асоціація керівників дошкільних навчальних закладів м. Києва" (третя особа-8)

Шевченківська районна в м. Києва рада в особі ліквідаційної комісії (третя особа-9)

про визнання недійсним договору та витребування майна

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2013р. у справі №5011-37/11533-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.08.2015р., в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.12.2015р. вищевказані рішення та постанова скасовані, справу передано на розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

В суді апеляційної інстанції розгляд справи відбувався різними колегіями суддів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.03.2016р., колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г., задоволено заяву колегії суддів про самовідвід. Матеріали справи передано для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Розпорядженням В.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/623/16 від 01.04.2016р., відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50 пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний автоматизований розподіл справи №5011-38/11533-2012.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Заступника Генерального прокурора України 01.04.2016р. передано на розгляд судді Київського апеляційного господарського суду Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.04.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.05.2016р.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016р., в зв'язку перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016р. у відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладеного 06.07.2016р. у звязку з неявкою представників відповідачів -1 та 2 та третіх осіб - 6, 7, 8, яким не відомо про зміну складу колегії суддів.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 06.07.2016р. представником позивача-3 подано заяву про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Дана заява мотивована тим, що апеляційне провадження було розпочато 19.05.2014р. колегією суддів у складі: Куксов В., Авдеєв П. та Гончаров С., останній судив цю саму справу в суді першої інстанції, брав участь в апеляційному провадженні, за результатами якого було винесено рішення, яке згодом було скасовано касаційним судом.

Як зазначає представник позивача-3, судді Куксов В., Авдеєв П. та Гончаров С. зупинили розгляд справи з надуманої причини.

Гончаров С. розглядає апеляційну скаргу, яка стосується рішення суду першої інстанції по тій самій справі, в розгляді якої він вже брав участь. При розгляді відводу колеги подвійного арбітра відвести не дали. Втім, пізніше суддя Гончаров С.А. вийшов з колегії тільки для того, щоб після кількох незаконних змін з'явитись в колегії знову. Відвід Гончарова задоволений не був.

Після повернення справи з касації з'явилась трійка у складі Скрипки та уже побувавших у складі суду Гончарова та Куксова. Гончаров продовжив перевіряти власні дії у першій інстанції, зайшовши до розгляду справи втретє. Куксов вийшов зі справи у звичний спосіб (відпустка). Куксова замінено на Тарасенко.

Представник позивача-3 вказує, що перша ухвала про відкриття апеляційного провадження датована 19.05.2014р., постанова Кропивної по даній справі 26.08.2015р. Тривалість розгляду справи 1 рік 4 місяці, строк перевищено в 7 разів. Після скасування цієї постанови касаційним судом ухвала про відкриття апеляційного провадження датована 25.12.2015р., ухвалою від 29.03.2016р. засідання перенесене на 18.05.2016р., але засідання не відбулося, а колегія Скрипка, Гончаров, Тарасенко перенесли засідання на 06.07.2016р. з надуманої причини. Судді вирішили, що неявка відповідачів 1 та 2 є вагомою підставою для перенесення засідання.

Заявник зазначає, що подане 29.03.2016р. клопотання про вжиття заходів забезпечення позову не було розглянуто судом протягом двох днів з дати подання, на його думку наявні ознаки упередженості суддів Скрипки, Гончарова, Тарасенко на користь відповідачів.

Прокурор в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.07.2016р. заперечував проти заяви представника позивача-3 про відвід колегії суддів.

Представники позивачів 1, 2 та 3, третіх осіб 1, 2, 3, 4, 5, 6, та 9 в судовому засіданні апеляційної інстанції підтримали заяву представника позивача-3 про відвід колегії суддів.

Представники відповідачів 1, 2 та 3 в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.07.2016р. заперечували проти заяви представника позивача-3 про відвід колегії суддів.

Колегія суддів, розглянувши заяву про відвід, дійшла висновку про її необґрунтованість, виходячи з наступного.

Право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" (Заява № 7577/02) від 3 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі п. 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб'єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об'єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об'єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв'язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

В рішенні у справі "Олександр Волков проти України" від 9 січня 2013 року зазначено наступне. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ'єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб'єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об'єктивним у цій справі, та (ii) об'єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (див., серед інших, рішення у справах "Фей проти Австрії", від 24 лютого 1993 року, Series A N 255, пп. 28 та 30, та "Веттштайн проти Швейцарії", заява N 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб'єктивною та об'єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об'єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об'єктивний критерій), а й може бути пов'язана з питанням його або її особистих переконань (суб'єктивний критерій) (див. рішення у справі "Кіпріану проти Кіпру", заява N 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб'єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об'єктивної безсторонності (див. рішення від 10 червня 1996 року у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства", п. 32, Reports 1996-III). (106) У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється". Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі "Де Куббер проти Бельгії", Series A, № 86). (107) Насамкінець, концепції незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язані між собою та залежно від обставин можуть вимагати спільного розгляду (див. рішення у справі "Сасілор-Лормін проти Франції", заява № 65411/01, п. 62, ECHR 2006-XIII).

Відвід - це процесуальний інститут, що містить умови, за яких особа не може брати участі у конкретній справі. Відвід судді в господарському процесі як правова категорія - це висловлена в письмовій формі недовіра колегії господарського суду на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі внаслідок виявлення будь-якої особистої прихильності чи упередженості, заявлена учасником розгляду конкретної справи.

Відповідно до статті 20 ГПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

При наявності зазначених підстав суддя повинен заявити самовідвід.

З цих же підстав відвід судді можуть заявити сторони та прокурор, який бере участь в судовому процесі.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору. Заявляти відвід після цього можна лише у разі, якщо про підставу відводу сторона чи прокурор дізналися після початку розгляду справи по суті.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала. Заява про відвід кільком суддям або всьому складу суду вирішується простою більшістю голосів.

У разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 2-1 ГПК України, визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів за принципом вірогідності, який враховує кількість справ, що перебувають у провадженні суддів, заборону брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну повноважень. Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів. Після визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи, внесення змін до реєстраційних даних щодо цієї справи, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду не допускається, крім випадків, установлених законом.

Згідно частини четвертої статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VІ визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних документів, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Справи розподіляються з урахуванням спеціалізації суддів, навантаження кожного судді, заборони брати участь у перегляді рішень для судді, який брав участь в ухваленні судового рішення, про перегляд якого порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні, закінчення терміну повноважень судді, а також в інших передбачених законом випадках, у яких суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Оскільки суддя Гончаров С.А, не приймав участь при прийнятті рішення судом першої інстанції та при винесенні постанови судом апеляційної інстанції, яка була скасовано Вищим господарським судом України, доводи представника позивача-3, наведені в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів, щодо неправомірного включення судді Гончарова С.А. до колегії суддів, формування якої було здійснено автоматизованою системою документообігу суду, є необґрунтованими та відповідно такими, що не можуть бути підставами в розумінні ст. 20 ГПК України для задоволення відводу.

Згідно абз. 2 п. 1.2.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції": не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

У ГПК України не наведено вичерпного переліку обставин, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді.

До таких обставин може бути віднесено перебування судді в особливих стосунках з особою, яка бере участь у справі. З огляду на оціночний характер цього поняття суд, розглядаючи заяву про відвід, повинен виходити з мотивів заяви про відвід і наявності доказів того, що такі стосунки можуть свідчити про упереджене ставлення судді щодо результату розгляду справи.

Колегія суддів керується ч. 1 ст. 24 Конституції України, відповідно до якої громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Кожен суддя колегії об'єктивно, безсторонньо, неупереджено, незалежно, справедливо та кваліфіковано здійснює правосуддя, керуючись принципом верховенства права, підкоряючись лише закону, чесно і сумлінно здійснює повноваження та виконує обов'язки судді, дотримуючись етичних принципів і правил поведінки судді, підвищує свій професійний рівень, не вчиняє дій, що порочать звання судді або підривають авторитет правосуддя.

В рішенні у справі "Білуха проти України" (Заява N 33949/02) від 9 листопада 2006 року сказано: "стосовно суб'єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного".

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Відповідно до п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення", рішення може прийматися тільки тим суддею (суддями), який брав участь у розгляді справи з його початку. В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Вказані роз'яснення знайшли своє місце і у абз. 4 п. 3.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу судами першої інстанції".

Отже твердження представника позивача-3 щодо затягування розгляду справи з надуманих підстав є безпідставними, оскільки розгляд справи було відкладено у зв'язку з неявкою представників відповідачів 1 та 2, третіх осіб - 6, 7, 8, які не було обізнані з тим, що відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016р., у зв'язку перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В.

Крім того у п. 48 рішення від 01.02.2007 р. у справі Справа "Головко проти України" (Заява N 39161/02) європейський суд з прав людини нагадує, що "розумна" тривалість провадження визначається відповідно до обставин справи і таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, важливість предмета розгляду для заявника (див., серед багатьох інших, "Фрідлендер проти Франції" ("Frydlender v.France") [GC], N 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VII).

Таким чином, розглянувши заяву представника позивача-3 про відвід колегії суддів у складі: головуючий судді Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В., колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, оскільки наведені заявниками доводи у її обґрунтування не можуть бути, в розумінні ст.20 ГПК України, підставою для відводу колегії суддів в зазначеному складі.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об'єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони (так само як і інші учасники судового процесу) зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 р., № 2453-VI, здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою впливу на безсторонність суду забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Загальна (універсальна) хартія судді (ухвалена 17 листопада 1999 року Центральною Радою Міжнародної Асоціації Суддів в Тайпеї (Тайвань) закріплює особисту незалежність судді зокрема - "Ніхто не може надавати або намагатися надавати судді будь-яких інструкцій, що можуть вплинути на юридичне рішення судді, за винятком, у випадках, коли це допускається, думки вищого суду з конкретної справи".

При цьому доводами, викладеними в обґрунтування заяви про відвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В. представник позивача -3 та Органу самоорганізації населення "Будинковий комітет "Квартал Пушкінська-Червоноармійська" яким є проф. М. Жуков здійснює тиск на суд, фактично надає "інструкції", що на думку заявника повинен здійснити апеляційний суд в процесі підготовки справи до розгляду, і як суду здійснювати оцінку доказів та оформлення процесуальних та технічних документів.

Частинами 1 та 2 ст. 48 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010р. № 2453-VI передбачено, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Суддя не зобов'язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом."

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, при цьому оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, згідно з вимогами статей 4, 43 ГПК України. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частина 2 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що за наявності підстав, викладених у ч. 1 вказаної статті, суддя повинен заявити самовідвід.

Самовідвід - особиста заява судді про усунення себе від участі у розгляді даної справи. Заявлення самовідводу є обов'язком судді, який він має виконати, як тільки йому стають відомі обставини, що є підставою для відводу, зазначені у ч. 1 коментованої статті.

Питання про відвід судді вирішується судом у нарадчій кімнаті. У такому ж порядку вирішується питання про самовідвід суддів. У разі колегіального розгляду справи винесенню ухвали може передувати відповідна письмова заява судді з наведенням мотивів самовідводу.

Форми заявлення самовідводу судді процесуальним законом не передбачені. Отже, достатнім є зазначення про це у відповідній ухвалі, винесеній згідно з частиною п'ятою статті 20 ГПК України та з урахуванням вимог статті 86 названого Кодексу.

В процесі розгляду в нарадчій кімнаті заяви представника позивача-3 у справі №5011-38/11533-2012 про відвід колегії суддів у складі: головуючий судді Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В., колегія суддів в зазначеному складі одноголосно заявила про самовідвід у справі № 5011-38/11533-2012.

Вказану заяву мотивовано необхідністю виключення обставин, які можуть поставити під сумнів неупередженість суддів при розгляді даної апеляційної скарги, недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості суду апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, а також виключити суб'єктивні підстави для сумніву заявника в неупередженості суду.

В Бангалорських принципах поведінки суддів від 19 травня 2006 року, які схвалені Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23 зазначено, що довіра суспільства до судової системи, а також до авторитету судової системи в питаннях моралі, чесності та непідкупності судових органів посідає першочергове місце в сучасному демократичному суспільстві.

Розглянувши заяву про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий судді Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В. у справі №5011-38/11533-2012, з метою уникнення безпідставних звинувачень представника позивача-3, який дотримується суб'єктивної думки про упередженість членів колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В. на користь відповідачів при розгляді справи №5011-38/11533-2012, а також з метою недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо правильності визначення складу колегії і неупередженості колегії суддів апеляційної інстанції та забезпечення довіри до судової влади України, заява про самовідвід колегії суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Тарасенко К.В. у справі №5011-38/11533-2012 підлягає задоволенню на підставі ст. 20 ГПК України.

Частиною 6 статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи №5011-38/11533-2012 підлягають передачі для визначення складу суду відповідно до ч.3 ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 2-1, 4-6, 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, КАГС, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника Департаменту освіти і науки, молоді та спорту М. Жукова про відвід суддів Скрипки І.М., Гончарова С.А., Тарасенко К.В. залишити без задоволення.

2. Заяву колегії суддів у складі головуючого судді Скрипка І.М., суддів Гончарова С.А., Тарасенко К.В. про самовідвід задовольнити.

3. Матеріали справи передати для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

4. Копію ухвали у справі № 5011-38/11533-2012 надіслати учасникам судового процесу.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді К.В. Тарасенко

С.А. Гончаров