ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Справа №914/3612/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Федорів Н.В.,

за участю представників:

від позивача не зявився

від відповідача-1 не зявився

від відповідача-2 (скаржника) ОСОБА_1

від відповідача-3 не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», вих.№10-2403 від 25.05.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року (підписане 16.05.2016 року), головуючий суддя Морозюк А.Я., судді: Мазовіта А.Б., Крупник Р.В.

у справі №914/3612/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД», м. Львів

до відповідача-1 Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2 Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал», м. Львів

до відповідача-3 Львівської міської ради, м. Львів

про зобовязання повернути безпідставно отримане майно

в с т а н о в и в :

З урахуванням заяви (б/н від 29.03.2016 року) Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» просило суд зобовязати ЛМКП «Львівводоканал» повернути ТзОВ «Олімпік ЛТД» безпідставно отримані: клапан AVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішню провідну мережу діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161Б у м. Львові (арк. справи 150 том І).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року по справі №914/3612/15 позов ТзОВ «Олімпік ЛТД» задоволено повністю: суд вирішив зобовязати Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» безпідставно отримані клапан AVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішню провідну мережу діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161Б у м. Львові.

Рішення суду мотивоване тим, що з урахуванням обсягу прийнятих на себе ТзОВ «Олімпік ЛТД» зобовязань по договору про пайову участь від 28 вересня 2010 року №215, передача майна (клапана та зовнішньої водопровідної мережі) вартістю на час передачі 119805,07 грн., не може вважатися такою що охоплюється зобовязаннями ТзОВ «Олімпік ЛТД» по вказаному договору. Суд у рішенні зазначив, що враховуючи неподання суду доказів наявності передбачених чинним законодавством правових підстав для виникнення зобовязань ТзОВ «Олімпік ЛТД» по додатковій безоплатній передачі вказаного майна (клапана та зовнішньої водопровідної мережі), та з огляду на виконання останнім зобовязань за договором про пайову участь, а також враховуючи статус платника ТзОВ «Олімпік ЛТД» як дольовика (а не замовника будівництва) за договором, передане Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» майно (клапан АVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішня водопровідна мережа діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161 Б в м. Львові) не може вважатися таким, що набуте ЛМКП «Львівводоканал» за наявності достатньої правової підстави, відтак, підлягає поверненню позивачу.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Львівське міське комунальне підприємство «Львівводоканал» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року по справі №914/3612/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Зокрема, скаржник зазначає, що між сторонами укладено договір (хоча і без додержання встановленої законом письмової форми), що виключає можливість повернення спірного майна як безпідставно отриманого, а отже і застосування до спірних відносин ст.1212 ЦК України. Поряд з тим, зазначає про наявність у матеріалах справи доказів, які свідчать про домовленості між сторонами про безоплатну передачу спірного майна (клапана). Щодо зовнішньої водопровідної мережі, яку позивач просить повернути, апелянт зазначив, що згідно з ухвалою Львівської міської ради №1206 від 16.02.2012 року така мережа знаходиться у власності територіальної громади міста Львова, а ЛМКП «Львівводоканал» є лише її балансоутримувачем. Крім того, наголосив, що вказана мережа є невідємною частиною єдиних водопровідної та каналізаційної мереж, що свідчить про неможливість повернення такої мережі позивачу.

Представник скаржника в судовому засіданні вимоги, викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року по справі №914/3612/15 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представники позивача, відповідачів-1,3 в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

У попередньому судовому засіданні представник позивача проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 13.06.2016 року). Зокрема, зазначав, що з боку Львівської міської ради не досягнуто згоди щодо зменшення розміру пайової участі за договором №215 від 28.09.2010 року на суму переданого позивачем майна, а розмір пайової участі частково сплачений позивачем, та частково присуджено до стягнення з останнього за рішенням господарського суду, тобто зобовязання виконане в повному обсязі, з огляду на що, вказує на відсутність підстав для отримання відповідачем спірного майна.

Оскільки явка представників позивача та відповідачів-1,3 не визнавалась обовязковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за їх відсутності.

Суд, заслухавши пояснення представника скаржника, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 28 вересня 2010 року між Департаментом економічної політики Львівської міської ради, Західним регіональним управлінням Державної прикордонної служби України (в тексті договору замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» (в тексті договору дольовик) укладено договір про пайову участь №215, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 замовник зобовязався здійснити відрахування у створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом сплати пайового внеску на умовах і у порядку, передбаченому цим договором та ЗУ «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва».

Згідно з п.1.2 Договору замовник здійснює будівництво 10-ти поверхового житлового будинку з мансардним поверхом та офісними приміщеннями в рівні цокольного поверху на вул. Тракт Глинянський, 153 у м. Львові.

Пунктом 3.1 договору передбачався обовязок дольовика (ТзОВ «Олімпік») сплатити пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 1048530,71 грн., з яких: 50000 грн. до 25 жовтня 2010 року та 998530,71 грн. до 31 грудня 2011 року.

17 листопада 2010 року між сторонами вказаного договору укладено додаткову угоду №261 про внесення змін до договору про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року. Сторони погодили внести зміни у п.3.1 договору в частині терміну сплати першого траншу платежу пайового внеску, а саме: до 25 грудня 2010 року.

На виконання умов договору про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» сплатило грошовими коштами пайовий внесок на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова в сумі 928725,64 грн., що не заперечується сторонами.

Решту суми пайового внеску (а саме: 119805,07 грн.) присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» у дохід міського бюджету міста Львова за рішенням Господарського суду Львівської області від 26.11.2013 року у справі №914/1293/13, яке набрало законної сили (скасовано постановою Львівського апеляційного господарського суду від 18.03.2014 року, однак, залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2014 року).

З огляду на наведене, враховуючи набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 26.11.2013 року у справі №914/1293/13, у Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» відсутня заборгованість за договором про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року.

Крім того, судом встановлено, що відповідно до технічних умов №15-3927 від 19.08.2005 року, виданих Львівським міським комунальним підприємством «Львівводоканал» на підключення житлового будинку по вул. Тракт Глинянський до системи водопостачання та каналізації міста, враховуючи лист ЛМКП «Львівводоканал» №15-538 від 14.02.2011 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» передало ЛМКП «Львівводоканал» клапан AVK DN 350 PN 10 53-350 350007 на суму 32436,67 грн., згідно видаткової накладної №РН 0000007 від 22.03.2012 року, з відміткою представника ЛМКП «Львівводоканал» ОСОБА_2 про отримання, на підставі довіреності №464/1 від 22.03.2012 року.

Поряд з тим, відповідно до ухвали Львівської міської ради №1206 від 16.02.2012 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» передало на баланс ЛМКП «Львівводоканал» зовнішню водопровідну мережу діаметром 160 мм, довжиною 130,29 м/п, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161Б в м. Львові, залишковою балансовою вартістю 94076,40 грн., яка в подальшому зменшена до 87368,40 грн. (підтверджується підписаним та скріпленим печатками позивача та представника ЛМКП «Львівводоканал», актом прийому-передачі з балансу на баланс зовнішніх водопровідних мереж від 29.02.2012 року).

З огляду на наведене, загальна вартість переданого позивачем майна (клапана та зовнішньої водопровідної мережі) становить 119805,07 грн.

З метою внесення відповідних змін до договору про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року щодо зменшення розміру пайового внеску на суму переданого майна, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» в лютому 2014 року звернулось до господарського суду з позовом до Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання укладеним договору про внесення змін до договору про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року (справа №914/481/14).

Так, під час нового розгляду справи №914/481/14 рішенням Господарського суду Львівської області від 10.12.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Зазначене рішення набрало законної сили, в апеляційному порядку не оскаржувалось.

У вказаному рішенні місцевий господарський суд зазначив, що виходячи з системного аналізу змісту ч.5 ст.30, ч.5 ст.40 та п.7 Прикінцевих положень ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», наявність підстав для приведення договору про пайову участь у відповідність з цим Законом шляхом зміни (зменшення) розміру пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту законодавцем поставлено у залежність від того, хто є платником відповідного внеску, а саме така підстава настає виключно в разі, якщо платником виступає замовник будівництва. Проте, пунктом 3.1 договору про пайову участь №215 від 28 вересня 2010 року обов'язок щодо сплати пайової участі покладено саме на ТзОВ «Олімпік ЛТД», яке має статус дольовика, а замовником будівництва є Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України, яке звільнене від сплати пайового внеску. Поряд з тим, суд зазначив, що з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та позивачем не доведено визнання недійсним пункту 3.1 договору №215 від 28 вересня 2010 року у встановленому порядку чи внесення до нього змін щодо зобов'язаної особи, а тому цей пункт є обов'язковим для виконання сторонами договору у відповідності до ст.629 ЦК України.

Відповідно до п.3.3 Положення про порядок залучення коштів інвесторів (замовників, забудовників) на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 03.04.2008 року №1697 (зі змінами) міська рада окремою ухвалою, враховуючи внесок юридичної та/або фізичної особи у соціально-економічний розвиток м. Львова, за поданням та обґрунтуванням Департаменту економічної політики і за погодженням з постійною комісією фінансів та планування бюджету, постійною комісією архітектури, містобудування та охорони історичного середовища і постійною комісією економічної політики повністю або частково може звільняти замовника від сплати пайового внеску.

За результатами розгляду звернення ТзОВ «Олімпік ЛТД» №85 від 17.08.2012 року Департаментом економічної політики Львівської міської ради підготовлено проект ухвали Львівської міської ради, якою передбачалось часткове звільнення ТзОВ «Олімпік ЛТД» від сплати пайового внеску, однак, зазначений проект не погоджено постійними депутатськими комісіями, відтак, останній не виносився на розгляд сесії Львівської міської ради (наведене підтверджується листом Департаменту економічної політики Львівської міської ради №4-23-992 від 15.10.2012 року).

З огляду на наведене, згоди щодо зменшення розміру пайової участі на суму переданого ТзОВ «Олімпік ЛТД» майна, з боку міської ради не надано.

Зважаючи на зазначене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» звернулось до господарського суду з позовом до відповідачів: Департаменту економічної політики Львівської міської ради, Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» та Львівської міської ради про зобовязання ЛМКП «Львівводоканал» повернути ТзОВ «Олімпік ЛТД» безпідставно отримані: клапан AVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішню провідну мережу діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161Б у м. Львові (з урахуванням заяви позивача про зміну предмету позову (арк. справи 150 том І)).

Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» передало на баланс ЛМКП «Львівводоканал» майно на загальну суму 119805,07 грн. (а саме: клапан AVK DN350 PN10 53-350 350007 на суму 32436,67 грн. та зовнішню водопровідну мережу діаметром 160 мм., довжиною 130,29 м/п, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161 Б у м. Львові на суму 87368,40 грн.).

Поряд з тим, вартість зазначеного вище майна не була зарахована для зменшення грошового зобовязання ТзОВ «Олімпік ЛТД» за договором про пайову участь №215 від 28.09.2010 року, а Львівською міською радою не приймалася ухвала за поданням Департаменту економічної політики Львівської міської ради про часткове звільнення ТзОВ «Олімпік ЛТД» від сплати пайового внеску на загальну суму 119805,19 грн.

Обовязок ТзОВ «Олімпік ЛТД», передбачений п.3.1 договору про пайову участь №215 від 28.09.2010 року щодо сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Львова у розмірі 1048530,71 грн., повністю виконано (928725,64 грн. сплачено грошовими коштами самим товариством та 119805,07 грн. присуджено до стягнення з ТзОВ «Олімпік ЛТД» у дохід міського бюджету міста Львова рішенням Господарського суду Львівської області від 26.11.2013 року у справі №914/1293/13, яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.08.2014 року у вказаній справі).

Окрім того, слід зазначити, що за умовами договору про пайову участь №215 від 28.09.2010 року, ТзОВ «Олімпік ЛТД» як платник має статус дольовика, а не замовника будівництва, що в свою чергу унеможливлює застосовування положень п.5 ст.30, п.7 ст.40, п.7 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки останні стосуються замовника будівництва.

З урахуванням статусу ТзОВ «Олімпік ЛТД» (платника за договором) як дольовика, а не замовника будівництва за договором, передане Товариством з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» Львівському міському комунальному підприємству «Львівводоканал» майно (клапан АVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішня водопровідна мережа діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161 Б у м. Львові) на даний час не може вважатися таким, що набуте ЛМКП «Львівводоканал» за наявності достатньої правової підстави.

Судом враховано відсутність у матеріалах справи доказів наявності передбачених чинним законодавством правових підстав для виникнення зобовязань у ТзОВ «Олімпік ЛТД» щодо додаткової безоплатної передачі спірного майна (клапана та зовнішньої водопровідної мережі).

Поряд з тим, суд не бере до уваги доводи скаржника щодо наявності між сторонами договірних стосунків з приводу передачі спірного майна, оскільки подані позивачем докази (зокрема, і ухвала Львівської міської ради №1206 від 16.02.2012 року) не вказують на волевиявлення ТзОВ «Олімпік ЛТД» саме на безоплатну передачу спірного майна (клапана та зовнішньої водопровідної мережі).

Щодо доводів апелянта про неможливість повернення переданого позивачем майна, колегія суддів зазначає, що останнім не подано будь-яких доказів, які б свідчили про пошкодження, знищення чи відсутність у нього майна, яке просить повернути позивач. При цьому, обовязок щодо повернення спірного майна належить саме ЛМКП «Львівводоканал», оскільки останній є балансоутримувачем такого майна.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Скаржником протилежного не доведено.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» про зобовязання ЛМКП «Львівводоканал» повернути ТзОВ «Олімпік ЛТД» безпідставно отримані клапан AVK DN350 PN10 53-350 350007 та зовнішню провідну мережу діаметром 160 міліметрів, довжиною 130,29 метрів погонних, що прокладена біля житлового будинку на вул. Тракт Глинянський, 161Б у м. Львові обґрунтованою, підставною та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо позовної давності, колегія суддів зазначає наступне:

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст.260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу.

Положеннями статей 253-255 ЦК України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Згідно з ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що право позивача в даному випадку порушено починаючи з 05 серпня 2014 року, тобто з моменту набрання законної сили рішенням Господарського суду Львівської області від 26.11.2013 року у справі №914/1293/13 (залишене без змін постановою Вищого господарського суду України від 05 серпня 2014 року), яким присуджено до стягнення з ТзОВ «Олімпік ЛТД» у дохід міського бюджету м. Львова грошові кошти у сумі 119805,07 грн. заборгованість зі сплати пайового внеску на створення і розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Львова за договором про пайову участь №215 від 28.09.2010 року.

Поряд з тим, до набрання законної сили вказаним вище рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» звернулося в місцевий господарський суд з позовом щодо внесення відповідних змін до договору про пайову участь №215 від 28.09.2010 року, що стосувались зменшення розміру пайового внеску на суму переданого позивачем спірного майна (справа Господарського суду Львівської області №914/481/14). Зазначена справа розглядалась судами неодноразово і остаточне рішення прийнято Господарським судом Львівської області лише 10 грудня 2015 року, яким відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» у задоволенні позову.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що в даному випадку позивач не пропустив строк на звернення до суду за захистом свого порушеного права, а посилання відповідачів на початок перебігу позовної давності з моменту передання спірного майна є помилковими.

Враховуючи зазначене вище, порушене право Товариства з обмеженою відповідальністю «Олімпік ЛТД» підлягає захисту, а позов задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог ТзОВ «Олімпік ЛТД». При цьому, з прохальної частини заяви позивача про зміну предмету позову (арк. справи 150 том І) вбачається, що вимога щодо повернення спірного майна заявлена позивачем лише до ЛМКП «Львівводоканал», відтак, судом розглянуто позовні вимоги в редакції вказаної заяви.

При прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

З огляду на наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року по справі №914/3612/15 прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 12.05.2016 року по справі №914/3612/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/3612/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 06.07.2016 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_3