РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016Справа №910/10205/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майсер Біс»

до Олімпійський коледж імені Івана Піддубного

про стягнення 3234,24 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача - Литвиненко С.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Майсер Біс» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного про стягнення заборгованості за договором про закупівлю товарів за державні кошти №21-2/11 від 21.11.2013.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, на виконання умов зазначеного договору, поставив відповідачеві товар на загальну суму 1646,50 грн., однак відповідач отриманий товар в порушення умов укладеного договору вчасно не оплатив, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в сумі 1646,50 грн.

Крім того, позивач просить стягнути нараховані на вказану заборгованість на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України 3% річних в сумі 122,88 грн. та інфляційних втрат в розмірі 1464,86 грн. за порушення грошового зобов'язання.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 3234,24 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав відзив на позовну заяву в якому визнав позовні вимоги частково, зокрема визнав суму основної заборгованості та просив суд здійснити власний перерахунок нарахованих сум трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Відповідно до вимог ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Розглянувши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Майстер Біс» (далі - позивач, продавець) та Республіканським вищим училищем фізичної культури Міністерства освіти і науки України, в подальшому перейменованим в Олімпійський коледж імені Івана Піддубного (далі - відповідач, замовник) укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти №21-2/11, згідно з умовами якого продавець зобов'язується у 2013 році поставити та передати у власність замовникові: - граблі (25.73.1), - крейду (08.11.3), вмістини скляні для напоїв (23.13.1) (далі - товар), в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у специфікації (Додаток №1), що додається до цього договору і є його невід'ємною частиною, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити товар.

Відповідно до п. 1.3. договору закупівля товару здійснюється в межах обсягів кошторисних призначень та відповідних асигнувань на 2013 бюджетний рік. Джерело фінансування - кошти Державного бюджету України.

Згідно з п.п.2.2, 2.3 договору Товар вказаний в специфікації цього договору, поставляється замовнику партією.

Партія товару визначається специфікацією, в якій зазначається: найменування товару, кількість товару, що повинна постачатися, часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) за сортами, марками, типами, розмірами та додаткові до комплекту вироби.

Пунктом 3.1 договору визначено, що сума цього договору становить 1646,50 грн. в тому числі ПДВ 274,42 грн.

Розрахунки за поставлену партію товару здійснюються в безготівковому порядку, згідно видаткових накладних (п.3.3 договору).

У відповідності до п.4.1 договору усі розрахунки за цим договором здійснюються в національній валюті України. Днем здійснення платежу вважається день, у який сума, що підлягає оплаті, списується з рахунка замовника на рахунок продавця.

Розрахунки проводяться шляхом оплати замовником, після пред'явлення продавцем оформлених належним чином рахунків на оплату товару та видаткової накладної (п.4.2 договору).

Згідно з п.4.4 договору оплата за поставлений товар здійснюється в продовж 15 календарних днів з дати підписання рахунку та за умови, що продавець виконав умови п.4.3 договору.

Відповідно до п.4.6 договору у разі затримання бюджетного фінансування, розрахунок за поставлений товар здійснюється впродовж п'яти банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

Товар вважається поставленим замовнику, з моменту підписання замовником рахунку (п.5.5 договору).

Пунктами 10.1, 10.2 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін. Строк цього договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.10.1 договору та діє до 31.12.2013, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором.

Додатком №1 до договору (специфікацією) сторони погодили поставку крейди, тримача д/проводів, грабель віялових та заварника для чая на загальну суму 1646,50 грн.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачеві товар на підставі видаткової накладної №РН-2111/008 від 21.11.2013 та рахунку-фактури №СФ-0000769 від 21.11.2013 на суму 1646,50 грн., копії яких наявні у матеріалах справи.

Однак відповідач, поставлений товар у встановлений договором термін не оплатив, в зв'язку з чим у останнього утворилася заборгованість в сумі 1646,50 грн., що підтверджується, зокрема, наявною в матеріалах справи довідкою №06/07-1 від 06.07.2016 про розмір заборгованості Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного перед позивачем за договором №21-2/11 від 21.11.2013 наданою станом на 06.07.2016 та відповідачем не заперечується.

За приписами ст.509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Положеннями ст.712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Факт існування заборгованості належним чином підтверджений матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 1646,50 грн. заборгованості за поставлений товар.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України).

Нормами ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з грудня 2013 року по квітень 2016 року, відповідно до якого сума інфляційних втрат складає 1464,86 грн., сума 3% річних складає 122,88 грн., суд дійшов висновку, що вказаний розрахунок не відповідає умовам закону та договору у зв'язку з чим зазначені суми підлягають зменшенню.

Так відповідно до проведеного судом розрахунку сум інфляційних втрат та трьох відсотків річних за період з 07.06.2013 по 01.05.2016 з відповідача підлягають стягненню на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 1464,37 грн. та 3% річних в сумі 118,68 грн.

Доказів оплати відповідачем існуючої заборгованості сторонами не надано.

Згідно зі статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідачем не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Олімпійського коледжу імені Івана Піддубного (02156, м. Київ, вул. Матеюка, буд. 4; ідентифікаційний код 02125315) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстер Біс» (03143, м. Київ, вул. А.Заболотного, буд. 33/162 «А»; ідентифікаційний код 35643845) 1646 (одна тисяча шістсот сорок шість) грн. 50 коп. заборгованості за договором, 1464 (одна тисяча чотириста шістдесят чотири) грн. 37 коп. інфляційних втрат, 118 (сто вісімнадцять) грн. 68 коп. 3% річних та витрати по сплаті судового збору в сумі 1376 (одна тисяча триста сімдесят шість) грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписаний 11.07.2016

Суддя Я.В. Маринченко