У х в а л а

12 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючогоЖайворонок Т.Є.,
суддів:Барбари В.П., Колесника П.І.,-

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ГВІН-2009» (далі - ТОВ «ГВІН-2009») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 9 червня 2016 року у справі № 922/5915/15 за позовом державного підприємства «Димерське лісове господарство» (далі - ДП «Димерське лісове господарство») до ТОВ «ГВІН-2009» про стягнення коштів,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11 січня 2016 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2016 року, в задоволенні позовних вимог ДП «Димерське лісове господарство» про стягнення коштів відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 9 червня 2016 року касаційну скаргу ДП «Димерське лісове господарство» задоволено. Рішення Господарського суду Харківської області від 11 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2016 року у справі № 922/5915/15 скасовано. Позовні вимоги ДП «Димерське лісове господарство» задоволено. Стягнуто з ТОВ «ГВІН-2009» на користь ДП «Димерське лісове господарство» 208 476, 48 грн боргу. Вирішено питання про судові витрати.

У червні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ТОВ «ГВІН-2009» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 9 червня 2016 року у справі № 922/5915/15 з підстав, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 26 липня 2007 року у справі № 29/156-07 (35/214-06), від 10 квітня 2008 року у справі № 17/93, від 20 жовтня 2010 року у справі № 3/291, від 15 березня 2016 року у справі № 910/18092/15, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Як доказ невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному в постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, до заяви додано копію постанови Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року у справі № 3-78гс14.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116, 11117, 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 922/5915/15 до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: В.П. Барбара П.І. Колесник