ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року Справа № 904/5982/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І. М. ( доповідача ),

суддів: Кузнецова В. О., Євстигнеєва О. С.,

секретар судового засідання Ковзиков В.Ю.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник ( дов. від 16.06.2016 р. № 1 ),

ОСОБА_2 представник ( дов. від 05.01.2016 р. )

від відповідача-1: ОСОБА_3 представник ( дов. від 02.12.2014 р. № 666 )

від відповідача-2: ОСОБА_3 представник ( дов. від 11.04.2016 р. № 79 )

від третьої особи: представник в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор"

Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія

"Автомобільні дороги України"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р.,

прийнятого за результатами розгляду справи

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю

"Аграрно-виробнича спілка "ДІОН",

с. Малозахарино, Солонянський район, Дніпропетровська область

до відповідача-1: Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор"

Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія

"Автомобільні дороги України",

м. Дніпропетровськ

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства

"Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України",

м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача: Фонд державного майна України, м. Київ

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2014 р. Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Аграрно-виробнича спілка "ДІОН" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про визнання права власності на групу інвентарних об'єктів у складі будівель та споруд, загальною площею 522,35 кв.м., в тому числі А-2 - двоповерхового корпусу, площею внутрішніх приміщень - 361,5 кв.м., площею забудови - 221,2 кв.м., В-2 - будівлі складу площею 87,9 кв.м., Е - будівлі гаражу площею 25,2 кв.м., Г - туалет площею 4,9 кв.м., № 2-7, І - споруди, розташованих на земельній ділянці площею - 1170 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23 на підставі п. 4.2.5. договору оренди нежитлового приміщення № 12/17-АД від 01.08.1999 р. за наслідком реалізації права СТОВ "АВС "Діон" на викуп орендованого приміщення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 01.08.1999 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області як орендодавцем та акціонерним товариством закритого типу Аграрно-виробничий союз Діон як орендарем було укладено договір оренди нежитлових приміщень № 12/17-АД, за умовами якого акціонерне товариство закритого типу Аграрно-виробнича спілка Діон отримало в строкове платне користування спірне нерухоме майно, яке знаходилося на балансі Управління виробничо-технічної комплектації Дніпропетровського Облавтодору реорганізованого в Дніпропетровське державне управління виробничо-технічної комплектації Дніпропетровського обласного об'єднання державних дорожніх підприємств. У зв'язку із переходом усіх прав і обов'язків від акціонерного товариства закритого типу Аграрно-виробничий союз Діон до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка Діон - орендарем за договором № 12/17-АД від 01.08.1999 р. з усіма правами і обов'язками, згідно додаткової угоди від 06.06.2000 р. до договору № 12/17-АД від 01.08.1999 р. є сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка Діон. Згідно умов п. 4.2.2 договору передбачено право орендаря за згодою орендодавця здійснювати за рахунок власних коштів реконструкцію та поліпшення орендованого майна. На виконання п. 4.2.5 договору № 12/17-АД від 01.08.1999 р. ( яким передбачено, що: у випадку, якщо орендар здійснив за власний рахунок та за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які не можуть бути відокремлені без спричинення шкоди для майна, та його вартість становить не менш 25 % балансової вартості будівлі ( приміщення, споруди ) Орендар має право викупу даного об'єкту ) Позивач на рахунок дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України перерахував вартість щодо викупу об'єктів нерухомого майна, згідно висновків судових будівельно-технічних експертиз № 1660 від 28.08.2008 та № 250 від 24.10.2012 р. Проте, дочірнє підприємство Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України повідомило про те, що відчуження майна шляхом його продажу здійснюється виключно на конкурентних засадах ( через біржі, на аукціоні, за конкурсом ).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 р. позов було задоволено повністю.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014 було скасовано, а в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку, в постанові від 01.12.2015 р. вказав про те, що з моменту передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду ВАТ ДАК Автомобільні дороги України (яке за ним зареєстровано в 2006 році на підставі наказу № 93 Державної служби автомобільних доріг України від 05.03.2002, акту приймання передачі від 31.01.2002), дане майно є власністю зазначеного акціонерного товариства із правом повного господарського відання дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, сама лише обставина збільшення вартості орендованого майна внаслідок здійснення орендарем поліпшень цього майна не може бути згідно положень договору достатньою підставою для виникнення у нього права власності на це майно, порядок відчуження майна, що увійшло до статутного фонду відповідача-2 та переданого дочірнім підприємствам в оперативне управління (господарське відання), на даний час регулюється Інструкцією про порядок списання, продажу та передачі в заставу майна ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та дочірніх підприємств ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, затвердженою наказом ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України № 34 від 12.03.2014 та погодженою наказом Державного агентства автомобільних доріг України № 82 від 06.03.2014, якою визначено, що реалізація майна може здійснюватися виключно на конкурентних засадах (через біржі, на аукціоні, за конкурсом), тому скасував рішення місцевого господарського суду та прийняв нове рішення про відмову у позові.

Не погодившись з вказаними висновками апеляційного господарського суду, Вищий господарський суд України постановою від 01.02.2016 р. скасовав рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2015 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 р. у справі № 904/5982/14, а вказану справу передав на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Скасовуючи попередні судові рішення, колегія судів Вищий господарський суд України вказала на необхідність дослідження обставин: щодо внесення згідно постанови Кабінету Міністрів України № 221 від 28.02.2002 р. "Про утворення відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України до статутного фонду відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України майна державного підприємства, яке належало до сфери управління Державної служби автомобільних доріг, будівлі, яке розташовано у м. Дніпропетровську по вул. Паторжинського, 23, та яке перебувало в оренді згідно умов договору № 12/17-АД від 01.08.1999; чи було зафіксовано під час передачі у статутний фонд ВАТ ДАК Автомобільні дороги України вказаної будівлі згідно акту приймання-передачі від 31.03.2002 р. у її оціночній вартості невід'ємні поліпшення внаслідок здійснення орендарем капітальних робіт згідно умов договору № 12/17-АД від 01.08.1999 р. та отримання ним дозволів, у тому числі від регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області, для відновлення будівлі, відповідно, чи було враховано під час передачі до статутного фонду акціонерного товариства у вартість будівлі зроблені позивачем за власний рахунок невід'ємні поліпшення. Судам попередніх інстанцій слід було з'ясувати на час укладення між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області та акціонерним товариством закритого типу Аграрно-виробничий союз Діон договору № 12/17-АД від 01.08.1999 р. та здійснення невід'ємних поліпшень орендованого об'єкту нерухомого майна за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23, порядок компенсації орендарю коштів, якщо ним за рахунок власних коштів здійснено за згодою орендодавця поліпшення орендованого державного майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, порядок викупу будівлі яка згідно з договором оренди державного майна знаходилась в оренді позивача.

На новому розгляді, рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р. у справі № 904/5982/14 ( суддя Мельниченко І. Ф. ) визнано за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка Діон право власності на групу інвентарних обєктів у складі будівель та споруд, загальною площею 522,35 кв.м., в тому числі А-2 двоповерхового корпусу, площею внутрішніх приміщень 361, 5 кв.м., площею забудови - 221,2 кв.м, В-2 будівлі складу площею 87,9 кв.м., Е будівлі гаражу площею 25,2 кв.м., Г туалет площею 4,9 кв.м., № 2-7, I споруди, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23.

Приймаючи рішення, господарський суд керувався ст. ст. 11, 12, 13, 14, 15, 16, 20, 321, 328, 392 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та виходив з тих обставин, що дії Позивача щодо здійснення невід'ємних поліпшень у нерухомому майні ( яке склало 61,9 % ринкової вартості майна) були направлені на реалізацію п. 4.2.5. Договору оренди. Та, беручи до уваги, перерахування Позивачем грошових коштів у сумі 1 379 891, 60 грн., які складають вартість частки ( 38,1 % ) спірного майна, суд дійшов висновку про фактичну реалізацію Позивачем права на викуп спірного майна, передбаченого п. 4.2.5. Договору оренди. Зважаючи на те, що умовами спірного договору не було встановлено порядку реалізації п. 4.2.5. Договору, сторони своїми діями узгодили процедуру викупу орендованих приміщень. Таким чином, СТОВ „АВС „Діон, здійснивши поліпшення орендованого приміщення на суму 2 245 504,40 грн., що складає 61,9 % у співвідношенні до ринкової вартості, а також сплативши вартість частки нерухомого майна в сумі 1 379 891 грн., яка складає 38,1 %, остаточно викупив спірне приміщення, таким чином набувши право власності на нього.

Не погодившись з рішенням суду, Відповідач-1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

В обгрунтування апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом норм процесуального права, зокрема висновок суду першої інстанції про обгрунтованість вимоги Позивача та визнання за ним права власності на майно Відповідачів за наслідками реалізації права на викуп, у порядку та спосіб, не визначений законом, є безпідставним та таким, що грубо порушує майнові права відповідачів, позбавляє останніх права власності, та є неприпустимим у т. ч. з огляду на правовий статус ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України». Відповідно до статутів відповідачів, рішення Укравтодору, Закону України «Про управління обєктами державної власності», продаж майна, що увійшло до статутного фонду Відповідача - 2 може відбуватися виключно на конкурентних засадах (через біржі, аукціони), що, в свою чергу, не передбачає можливості укласти договір купівлі- продажу майна з одним покупцем.

Апелянт вказує на те, що з моменту передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», дане майно є власністю зазначеного акціонерного товариства з правом повного господарського відання дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а визнання за вказаним майном права власності за орендарем є зобовязанням суду ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» виключити із статутного фонду майно, тобто вчинення дії по без конкурентному відчуженню даного майна та ще й у спосіб, не передбачений законодавством і статутними документами, що в свою чергу є прямим порушенням майнових прав власника та балансоутримувача. Оскільки «очікування майнового права» Позивача обгрунтовується ним п. 4.2.5. договору оренди про викуп державного майна шляхом приватизації через відповідні органи приватизації, то зміна власника і правового статусу (режиму майна) із державного на приватне вказує про неможливість реалізації цього пункту договору на сьогодні та визначає незаконність і необґрунтованість такого очікування майнового права, що виключає будь-який захист позивача з огляду на зазначений міжнародний принцип.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційний суд залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу Відповідача без задоволення, оскільки вважає рішення суду цілком обгрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача ОСОБА_4 у складі колегії суддів: Кузнецова В.О., Євстигнеєва О.С.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2016 р. у справі № 904/5982/14, апеляційну скаргу прийнято до розгляду. Розгляд справи призначено на 16.06.2016 р.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 р. у справі № 904/5982/14, у звязку з клопотанням Відповідача 1, розгляд апеляційної скарги було відкладено на 07.07.2016 р.

Представник Третьої особи у судове засідання не з'явився. Причини неявки представника Третьої особи суду не відомі, про час та місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином. Клопотання про відкладення розгляду справи від Третьої особи до суду не надходило.

Враховуючи те, що залучені до матеріалів справи докази дозволяють визначитись відносно законності оскаржуваного рішення, судова колегія дійшла до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності представника Третьої особи, який не скористалися своїм правом зявитись в судове засідання.

По справі оголошувалася перерва з 07.07.2016 р. по 12.07.2016 р.

У судовому засіданні 12.07.2016 р. оголошені вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представників сторін, розглянувши та обговоривши доводи апеляційних скарг, доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 01.08.1999 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ( Орендодавець ) та Акціонерним товариством закритого типу Аграрно-виробничий союз Діон ( Орендар ), правонаступником якого є Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка Діон укладений договір оренди нежитлових приміщень № 12/17-АД, відповідно до п. 1 якого, Орендар отримав в тимчасове платне користування групу інвентарних обєктів: в складі будівель загальною площею 659,70 кв. м., з наявними побудовами та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 1170 кв. м., за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23, які знаходилися на балансі Управління виробничо-технічної комплектації Дніпропетровського Облавтодора.

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.08.1999 р. ( том 1, а. с. 55 ), орендоване майно було передано Орендарю в оренду.

В результаті корпоратизації, проведеної в 2002 році майно, що є предметом оренди за спірним Договором передано до статутного фонду ВАТ ДАК Автомобільні дороги України ( Відповідач 2 ), у звязку з чим останній став власником та Орендодавцем за договором № 12/17-АВ від 01.08.1999 р.

Спірне нерухоме майно було передано до статутного фонду ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" без врахування вартості проведених Орендарем невід'ємних поліпшень, зважаючи на те, що майно було передано до статутного фонду раніше, ніж Орендар закінчив проведення робіт з поліпшення даного майна.

ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, в свою чергу, передало майно зі свого статутного фонду, в тому числі і спірне нерухоме майно, з 2002 року в оперативне управління ( в подальшому в господарське відання ) своїм дочірнім підприємствам, у тому числі орендоване майно за договором у господарське відання Дочірньому підприємству Дніпропетровський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (перший відповідач).

В п. 1 Додаткової угоди № 3 від 30.07.2004 р. до договору сторони встановили, що Орендодавцем обєкту оренди є Дочірнє підприємство Дніпропетровський облавтодор Відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

Відповідно до п. 2.5. Договору, сторони визначили, що майно, яке передається в оренду потребує капітального ремонту, що підтверджується висновком експерта від 01.07.1999 р.

Згідно висновку обласної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю з обслідування будівлі по вул. Паторжинського, 23 встановлено, що значна частина конструктивних елементів будівлі, у тому числі несучих, знаходиться у незадовільному стані і потребує заміни.

В п. 4.2.1 Договору сторони узгодили, що орендар має право проводити за власний рахунок поточний ремонт орендованого майна та за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснювати реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Відповідно до п. 4.2.5 Договору у випадку, якщо орендар здійснив за власний рахунок та за згодою орендодавця покращення орендованого майна, яке не може бути відокремлено без спричинення шкоди для майна, та його вартість становить не менш 25 % балансової вартості будівлі (приміщення, споруди), орендар має право викупу даного обєкту.

Відповідно до довідки Дніпропетровського обласного управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів "Облавтодор" від 16.02.1999р. № 01-14/32 балансова вартість будівель по вул. Паторжинського, 23 складала: ( будівля - балансова вартість 67 064,70 грн., залишкова балансова вартість - 2 657,20 грн., будівля складу - балансова вартість 20 825,55 грн., залишкова балансова вартість - 5 198,77 грн. В акті вартості основних засобів, затвердженим директором ДП "Дніпропетровський облавтодор" від 31.03.2006 р. зазначено, що балансова вартість комплексної будівлі по вул. Паторжинського, 23 та будівлі складів складає 87 890 грн. Згідно експертної оцінки, виконаної експертом Придніпровської товарної біржі від 16.07.1999 р. вартість об'єкту оцінки ( будівель по вул. Паторжинського, 23 ) до проведених Позивачем ремонтних робіт орендованого майна на момент складання договору ( 01.07.1999 р.) складала 112 380 грн. з ПДВ.

У звязку з тим що, орендовані приміщення були передані Позивачу в аварійному стані, які потребують капітального ремонту, останнім протягом 2000 р. - 2002 р. були проведені поліпшення орендованого майна. При цьому, усі необхідні згоди та дозволи на проведення невід'ємних поліпшень, реконструкції адміністративної будівлі по вул. Паторжинського, 23 були надані Дніпропетровським обласним управлінням по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів "Облавтодор" ( лист від 15.03.2002 р. № 01-14/178 ), Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області ( лист від 20.03.2000 р. № 12/2-790 ), Дніпропетровським обласним об'єднанням державних дорожніх підприємств ( Дніпропетровський облавтодор ) ( лист від 31.08.2001 р. № 01-14/154а та від 26.09.2001 р. № 01-14/198 ), виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради ( рішення № 2245 від 21.09.2000 р. ), Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю по Дніпропетровській області ( дозвіл від 28.12.2000 р. № 430 на виконання будівельних робіт з капітального ремонту адміністративної будівлі по вул. Паторжинського, 23 згідно з проектною документацією, затвердженою та зареєстрованою 27.12.2000 р. ГоловАПУ м. Дніпропетровська ) ( том 1, а.с. 118, 121-125 ).

З метою визначення розміру вартості витрат Орендаря на будівельні роботи, пов'язані з невід'ємними поліпшенням орендованого майна по вул. Паторжинського, 23 були проведені відповідні експертні дослідження, а саме: аудиторський висновок про підтвердження витрат на ремонт орендованого нежитлового приміщення по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську, проведений аудиторською фірмою "Майстер - аудит" від 15.12.2004 р.; звіт про оцінку долі невід'ємних поліпшень, виконаних позивачем в будівлі по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську, проведений 30.04.2007 р. ПП НВФ "Дніпро-Експерт К"; висновок № 1660 судової будівельно-технічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 28.08.2008 р.; висновок будівельно-технічної експертизи про експертну оцінку створення нової речі в результаті здійсненого капітального ремонту, реконструкції та поліпшення будівлі за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23 від 26.03.2012 р.; висновок судової будівельно-технічної експертизи № 250 від 24.10.2012 р., проведеної судовими експертами Придніпровської державної академії будівництва та архітектури.

Відповідно до судової будівельно-технічної експертизи № 250 від 24.10.2012 р., проведеної в рамках господарської справи № 32/324-09 ( 16/183-07 ), яка розглядалася господарським судом Дніпропетровської області, вартість виконаних Позивачем будівельних робіт з урахуванням невід'ємних поліпшень орендованого майна по вул. Паторжинського, 23 на момент дачі висновку становила 2 245 504,40 грн., ринкова вартість майна - 3 625 306,00 грн.; частка долі витрат Позивача з урахуванням поліпшень майна у співвідношенні до ринкової вартості майна на момент дачі висновку складала: 2 245 504,4 / 3 625 306 = 61,9/100 = 61,9 % ( том 2, а. с. 1- 30 ).

Листами № 969/04 від 26.20.2005 р., № 114/11 від 28.11.2006 р., № 127/01-07 від 18.01.2007 р., № 152/07 від 18.01.2007 р., № 15/03 від 28.03.2012 р., № 18/02-01 від 18.02.2013 р. Позивач неодноразово звертався до відповідачів щодо реалізації свого права на викуп, передбаченого п. 4.2.5 Договору ( том 2, а.с. 31-37 ).

25.04.2007 р. на виконання рішення Колегії Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодору) № 19 від 29.03.2007 р., введеним у дію Наказом Державної служби автомобільних доріг України від 29.03.2007 р., Відповідачем - 1 орендовані Позивачем нежитлові приміщення по вул. Паторжинського, 23 були виставлені на відкриті торги та були продані на цих торгах.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2013 р. у справі № 32/5-08, яке набрало законної сили, за позовом СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон до ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, ПАТ ДАК Автомобільні дороги України, ПрАТ Грань-Інвест, Товарної біржі Київська агропромислова біржа про визнання недійсними відкритих торгів № 12 від 25.04.2007 р. в частині реалізації будівель та споруд по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську було визнано недійсними відкриті торги, а також встановлено порушення майнових прав СТОВ АВС Діон, що випливають з п. 4.2.5. Договору оренди, у звязку із реалізацією спірного майна на конкурентних засадах на відкритих торгах.

Зазначеним вище рішенням встановлено, що участь Позивача у відкритих торгах на рівних умовах з іншими учасниками є порушенням його прав, оскільки Позивач повинен приймати участь у торгах і пропонувати свою ціну, починаючи з мінімальної ціни лоту, яка вже включає вартість здійснених поліпшень. Таким чином, пропозиція Відповідача - 1 Позивачу прийняти участь у відкритих торгах не тільки не забезпечує реалізацію Позивачем переважного права на викуп орендованого майна, а взагалі ставить Позивача у нерівні умови з іншими учасниками торгів, оскільки він, у випадку участі у торгах, повинен повторно оплатити вартість здійснених ним же поліпшень орендованого майна.

Крім того, господарським судом зазначено, що створення умов, коли Позивач змушений повторно оплачувати вартість здійснених ним же поліпшень орендованого майна є порушенням його права власності на належні йому грошові кошти, які Позивач повинен буде сплатити у випадку визнання його переможцем торгів ( у розмірі вартості вже здійснених поліпшень ). Таким чином, проведення Відповідачем 1 торгів без врахування у ціні, за якою Позивач може викупити орендоване майно, вартості поліпшень, є порушенням його прав.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

15.02.2012 р. Позивачем на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, в господарському віданні якого знаходиться орендоване майно, платіжним дорученням № 17 було перераховано 627 726 грн. ( з ПДВ ) в рахунок вартості частки у спірному приміщенні, які були прийняті Відповідачем -1 ( том 2, а. с. 39 ).

29.04.2014 р. Позивач знову звернувся до Відповідача - 1 з листом-пропозицією № 29/04-01, до якого було додано проект договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна на умовах з урахуванням здійснених Позивачем невід`ємних поліпшень цього майна та грошових коштів, які вже були сплачені в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу, та запропонував погодити умови договору купівлі-продажу шляхом його підписання.

Листом № 01-14/305 від 12.05.2014 р. Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" повідомило, що відчуження будівель та споруд по вул. Паторжинського, 23 у м. Дніпропетровську відповідно до вимог Інструкції Про порядок списання, продажу та передачі в заставу майна ПАТ ДАК Автомобільні дороги України та дочірніх підприємств ПАТ ДАК Автомобільні дороги України, затвердженої Наказом ПАТ ДАК Автомобільні дороги України від 12.03.2014 р. № 34 та погодженої Наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 06.03.2014 р. № 82 можливо виключно на конкурентних засадах ( через біржі, на аукціоні, за конкурсом ).

17.07.2014 р. СТОВ „АВС „Діон платіжним дорученням № 89 в рахунок остаточного викупу групи інвентарних обєктів по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську здійснило платіж на користь першого відповідача в сумі 390 000,00 грн., 21.07.2014 р. платіжним дорученням № 90 в сумі 362 165,00 грн. та 06.08.2014 р. платіжним дорученням № 299 - в сумі 0,60 грн., загалом усього на суму 752 165,60 грн. ( том 2, а. с. 50-52 ).

Таким чином, Позивачем сукупно було сплачено на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України у якості розрахунку за викуп орендованих приміщень по вул. Паторжинського 23 у м. Дніпропетровську - 1 379 891,60 грн., що дорівнює вартості частки Відповідача - 2 розміром 38,1 % у орендованих позивачем приміщеннях по вул. Паторжинського 23 у м. Дніпропетровську згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 250 від 24.10.2012 р., які Відповідачем - 1 повернуті не були.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.04.2014 р. у справі № 904/6412/13 скасовано рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.10.2013 р. у справі № 904/6412/13 та відмовлено в задоволені позовних вимог Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрно - виробнича спілка "Діон" до Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України, Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Державного агенства автомобільних доріг України, про зобовязання Публічного акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" укласти з Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрно - виробнича спілка "Діон" договір купівлі продажу нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23.

В постанові від 23.04.2014 р. у справі № 904/6412/13 Дніпропетровський апеляційний господарський суд вказав на те, що такий спосіб захисту як зобовязання укласти договір купівлі-продажу обєктів нерухомості не передбачений нормами ЦК України, а відмова відповідачів від укладання такого договору є формою реалізації ними своїх прав то рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Разом з тим, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, порушені або невизнані права особи підлягають захисту судом на підставах встановлених законом (ч.2 ст.16 ЦК України ,ст. 20 ГК України) зокрема шляхом визнання права.

Звертаючись із даним позовом про визнання права власності на спірний обєкт нерухомості, Позивач посилається на те, що відповідачами не визнається право Позивача на викуп нежитлових приміщень, яке передбачено пунктом 4.2.5 Договору оренди та створюються перешкоди в реалізації цього права, що і є причиною виникнення спору.

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути і визнання права.

Згідно ч. 2 ст. 20 ГК України права та законні інтереси субєктів господарювання захищаються, в тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Ст. 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України суд може захистити порушене право чи охоронюваний законом інтерес у спосіб, встановлений договором або законом.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки ( ч. 1 ст. 11 ЦК України ). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як зазначено в ч. 1. ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства (ч. 1. ст. 13 ЦК України), а цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства (ч. 1. ст. 14 ЦК України).

Матеріалів справи встановлено, що Позивачем за згодою відповідачів здійснено поліпшення орендованого майна, які не можуть бути відокремлені без застосування шкоди для цього майна і вартість цих поліпшень склала більш ніж 25 % балансової вартості майна, а саме 61,9 %, що підтверджується висновком судової будівельно-технічної експертизи № 250 від 24.10.2012 р.

Крім того, Позивачем було сплачено на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України у якості розрахунку за викуп орендованих приміщень грошові кошти в сумі 1 379 891,60 грн., що згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 250 від 24.10.2012 р. дорівнює вартості частки Відповідача -2 розміром 38,1% .Будь-яких заперечень щодо перерахованих грошових коштів на зазначену вище суму, як і доказів повернення їх надано не було.

Зважаючи на те, що дії Позивача щодо здійснення невід'ємних поліпшень у нерухомому майні по вул. Паторжинського, 23 ( яке склало 61, 9 % ринкової вартості майна ) були направлені на реалізацію п. 4.2.5. Договору оренди від 01.08.1999 р. № 12/17-АД, який передбачав право викупу нерухомого майна за умови здійснення поліпшень, що перевищують 25 % балансової вартості майна та, беручи до уваги, перерахування Позивачем, та прийняття ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ ДАК Автомобільні дороги України грошових коштів у сумі 1 379 891, 60 грн., які складають вартість частки ( 38,1 % ) спірного майна Відповідача - 2, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про фактичну реалізацію Позивачем права на викуп спірного майна, передбаченого п. 4.2.5. Договору оренди № 12/17-АД.

Оскільки умовами спірного договору не було встановлено порядку реалізації п. 4.2.5. Договору, то сторони своїми діями узгодили процедуру викупу орендованих приміщень.

Тому господарський суд правомірно посилався на те, що СТОВ „АВС „Діон, здійснивши поліпшення орендованого приміщення на суму 2 245 504, 40 грн., що складає 61,9 % у співвідношенні до ринкової вартості, а також сплативши вартість частки нерухомого майна в сумі 1 379 891 грн., яка складає 38,1 %, остаточно викупив спірне приміщення, набувши право власності на нього.

Підстави набуття права власності встановлені ст. 328 ЦК України. За приписами цієї норми, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 321 ЦК України право власності є непорушним.

За приписами частин 1-4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У відповідності до ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Європейський суд з прав людини під терміном майно у значенні статті 1 Першого Протоколу до Конвенції розуміє також законне й обґрунтоване очікування придбання майна або майнового права за договором.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явите позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З огляду на вище викладене та на те, що відповідачами право власності позивача на спірне нерухоме майно не визнається, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд вмотивовано, правильно застосувавши норми матеріального права, визнав за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка Діон право власності на групу інвентарних обєктів, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23.

З огляду на наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, колегія суддів апеляційного суду покладає судовий збір за подання апеляційної скарги на Дочірнє підприємство "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", якому було надано відстрочку сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, в порядку вимог ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 р. (з наступними змінами та доповненнями).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, судовий збір сплачується за ставкою 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З матеріалів справи вбачається, що Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у загальному розмірі 27 597,85 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р. у даній справі скаржник має сплатити 30 357,60 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 101 - 103, 105, 11112 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р. у справі № 904/5982/14 залишити без змін.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Дніпропетровський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" в доход Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська - 30 357,60 грн. судового збору за подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, про що видати наказ.

Виконання постанови щодо видачі наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області .

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 13.07.2016 року

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя О.С. Євстигнеєв