РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2016Справа №910/9444/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО";

до Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа

Вієнна Іншуранс Груп";

про стягнення 3 163,01 грн.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники:

Від позивача: Жигальська Ю.Ю., представник, довіреність № ГН-22Ю/2016 від 01.01.2016 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 3 163,01 грн. страхового відшкодування в порядку регресу, а також 1 378,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/9444/16, розгляд справи призначено на 14.06.2016 р.

У судовому засіданні 14.06.2016 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників. У своєму письмовому відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечував.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "ВУСО" та ОСОБА_3 (cтрахувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 04.06.2015 p., предметом якого є страхування транспортного засобу "Шевролет", державний номер НОМЕР_1.

17.09.2015 р. в Київській області, м. Ірпінь, по вул. Мечникова сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортних засобів "Шевролет", державний номер НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4, та автомобілем «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5.

В результаті вищезазначеної ДТП автомобілю "Шевролет", державний номер НОМЕР_1, були завдані механічні пошкодження, що підтверджується довідкою ВДАІ № 72617979.

Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 06.10.2015 року у справі № 367/6922/15-п винним у спричиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля марки «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, ОСОБА_6, якого притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до звіту № 6978-70 від 16.10.2015 р. вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля склала суму в розмірі 62 941, 06 грн.

Виконуючи взяті на себе зобов'язання за договором страхування, позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 62 941, 06 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 13463 від 29.10.2015 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно із статтею 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відтак, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Фольксваген», державний номер НОМЕР_2, на момент скоєння ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"" згідно із полісом № АІ/4412083.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

При цьому, за умовами п. 12.1 статті 12 вказаного Закону страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Вказаним договором (поліс № АІ/4412083) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Матеріалами справи підтверджено, що Публічним акціонерним товариством " Страхова компанія "ВУСО" було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 62 941,06 грн., а відтак до позивача перейшло право зворотної вимоги в межах виплаченої суми.

За таких обставин, враховуючи розмір права зворотної вимоги, яке перейшло до позивача, визначені полісом № АІ/4412083 розміри лімітів відповідальності та франшизи, суд дійшов висновку, що відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «СК «ВУСО» звернулось до відповідача з претензією, за якою відповідачем на рахунок позивача було перераховано суму в розмірі 46 836, 99 грн.

За таких обставин Приватним акціонерним товариством "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна іншуранс груп» було не доплачено страхове відшкодування в розмірі 3 163, 01 грн. (50 000, 00 грн. - 46 836, 99 грн.).

В силу вимог статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 44, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, ) 3 163 (три тисячі сто шістдесят три) грн. 01 коп. завданої шкоди та 1 378 (одну тисячі триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку

подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі

подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної

сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.06.2016 р.