ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р. Справа № 914/4372/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії суддів:

головуючий суддя Гриців В.М., суддів Давид Л.Л., Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Швець О.В.

з участю представників позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2

у відкритому судовому засіданні розглянув справу №914/4372/15 за первісним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» до публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» про стягнення коштів та за зустрічним позовом публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» про стягнення коштів

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» на рішення Господарського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» звернулось Господарського суду Львівської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат». Позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь 831000,00 грн. основного боргу, 6990,65 грн. три відсотки річних від простроченої суми грошового зобовязання, 25610,00 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу за весь час прострочення грошового зобовязання, 107193,44 грн. пені, 196100,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання.

Позовні вимоги обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №150110 від 20 січня 2015 року з урахуванням протоколу розбіжностей. У позовній заяві не зазначено документів, якими позивач доводить факт поставки товару відповідачу, такі докази названо у розрахунках.

Згідно з розрахунком основного боргу за договором поставки №150110 від 20 січня 2015 року (т.1, а.с.123) позивач поставив відповідачу товар за видатковими накладними:

№ 397 від 12 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 26 серпня 2015 року;

№398 від 13 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 27 серпня 2015 року;

№400 від 14 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 28 серпня 2015 року;

№408 від 17 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 31 серпня 2015 року;

№411 від 18 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 01 вересня 2015 року;

№413 від 19 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 02 вересня 2015 року;

№419 від 21 серпня 2015 року на суму 130000 грн., термін оплати 04 вересня 2015 року;

№421 від 25 серпня 2015 року на суму 78000 грн., термін оплати 08 вересня 2015 року;

№450 від 02 вересня 2015 року на суму 52000 грн., термін оплати 16 вересня 2015 року;

№452 від 03 вересня 2015 року на суму 52000 грн., термін оплати 17 вересня 2015 року;

№454 від 04 вересня 2015 року на суму 52000 грн. термін оплати 18 вересня 2015 року.

Відповідач сплатив 1000 грн. за видатковою накладною № 397 від 12 серпня 2015 року. Станом на 15 грудня 2015 року сума основного боргу, строк оплати якого настав, становить 831000 грн.

Згідно з розрахунком трьох відсотків річних за період прострочення з 27 серпня 2015 року до 15 грудня 2015 року начислено 6990,65 грн. (т.1.,а.с.124).

Згідно з розрахунком інфляційних за прострочення сплати суми боргу вересень-листопад 2015 року начислено 25610,00 грн. (т.1.,а.с.126-127).

Згідно з розрахунком пені за період прострочення з 27 вересня 2015 року до 15 грудня 2015 року начислено 107193,44 грн. (т.1.,а.с.125).

Згідно з розрахунком штрафу начислено 196100,00 грн. на підставі п.5.4. договору поставки №150110 від 20 січня 2015 року за порушення строків оплати отриманої продукції за накладними №№ 276, 277, 280, 282, 285, 295, 294, 297, 296, 301, 304, 310, 312, 320, 317, 323, 324, 326, 328, 329, 330. 332, 341, 354, 357, 363, 373, 378, 379, 382, 387, 391, 394, 396, 397, 398, 400, 408, 411, 413, 419, 421, 450, 452, 454 (т.1.,а.с.128-129).

Правовою підставою вимог позивач зазначає ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст.ст. 173, 193, 230, 234 ГК України.

До початку розгляду справи по суті публічне акціонерне товариство «Львівський холодокомбінат» (відповідач) подало зустрічний позов до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» (позивач), який Господарський суд Львівської області прийняв для спільного розгляду із первісним позовом.

У зустрічному позові відповідач просив суд стягнути з позивача 414950,00 грн. штрафу за порушення умов договору поставки №150110 від 20 січня 2015 року. Стверджує, що позивач не виконав зобовязання з передання товаросупровідних документів на товар. У товарно-транспортних накладних на товар не вказано перелік товаросупровідних документів, а саме: видаткових накладних, якісних посвідчень, санітарно-гігієнічних висновків, протоколів досліджень на ГМО. Тим самим позивач порушив зобовязання передбачені п.п. 3.1., 1.4., 1.6. договору та повинен сплатити на користь позивача за зустрічним позовом штраф передбачений п. 5.4. договору в розмірі 414 950,00 грн. Правовою підставою вимог відповідач зазначає ст. 230 ГК України.

Необхідно зазначити й те, що відповідач не заперечував отримання від позивача товару за 397, 398, 400, 408, 411, 413, 419, 421, 450, 452, 454 та його вартість. Однак відповідач вказував на те, що строк виконання зобовязання з оплати вартості товару не настав, оскільки позивач не передав разом із товаром усіх товаросупровідних документів, що передбачені договором.

Господарський суд Львівської області (суддя Сенчук М.М.) рішенням від 22 лютого 2016 року первісний позов задовольнив повністю і присудив стягнути з публічного акціонерного товариства Львівський холодокомбінат на користь товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Схід Меркурія 831000,00 грн. основного боргу, 6990,65 грн. три відсотки річних від простроченої суми грошового зобовязання, 25610,00 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу за весь час прострочення грошового зобовязання, 107193,44 грн. пені, 196100,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання, 17503,41 грн. судового збору, 10000,00 грн. витрат на оплату послуг адвоката. В задоволенні зустрічного позову суд відмовив повністю.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Львівський холодокомбінат» просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі №914/4372/15 в частині стягнення 6990,65 грн. трьох відсотків річних, 25610,00 грн. інфляційних нарахувань, 107193,44 грн. пені та 196100,00 грн. штрафу і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні первісного позову в частині стягнення 6990,65 грн. трьох відсотків річних, 25610,00 грн. інфляційних нарахувань, 107193,44 грн. пені та 196100,00 грн. штрафу і задоволити зустрічний позов про стягнення з позивача 414950,00 грн. штрафу.

Вважає, що суд першої інстанції неповно зясував обставини справи, порушив норми матеріального і процесуального права, зокрема ст.ст. 256, 257, 261 Цивільного кодексу України, ст.ст. 220, 221, 230 ГК України. Суд не дав належну оцінку умовам договору з урахуванням протоколу розбіжностей. Відповідач не заперечує прийняття ним товару за названими видатковими накладними на загальну суму 832000 грн., сплату ним 1000 грн. за видатковою накладною № 397 і не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення 831000 грн. основного боргу. Однак відповідач стверджує, що товар поставлений з порушенням умов п.п. 1.4., 1.6., 2.1., 3.1. договору в редакції протоколу розбіжностей, а саме позивач не надав усіх товаросупровідних документів, відтак строк оплати товару не настав, а тому немає підстав стягувати штрафні санкції. Натомість відповідач повинен сплатити штраф на підставі п. 5.2. договору за неподання усіх товаросупровідних документів.

Про розгляд справи сторонам повідомлено належним чином.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу. У судовому засіданні представник позивача просить відхилити апеляційну скаргу. Рішення суду вважає законним і обгрунтованим.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Львівський апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав пояснення представників сторін і вважає, що рішення Господарського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі №914/4372/15 слід частково скасувати з наступних підстав.

Частиною другою статті 11 ЦК України установлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Згідно зі статтею 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вичинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу і має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Згідно з статтею 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобовязання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до вимог частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Правові наслідки невиконання продавцем обов'язку передати приналежності товару та документи, що стосуються товару визначені статтею 666 ЦК України. Якщо продавець не передає покупцеві документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Частиною першою статті 692 ЦК України передбачено обов'язок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з матеріалами справи 20 січня 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» (постачальник) і публічне акціонерне товариство «Львівський холодокомбінат» (покупець) уклали договір поставки №150110 з протоколом розбіжностей.

За умовами п.1.1. договору покупець зобовязався прийняти та оплатити товар - замінник молочного жиру. Ціна за 1 кг товару станом на дату підписання договору встановлюється в розмірі 21,80 грн. Загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором - 800 тонн. Часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура), одиниця виміру, ціна за одиницю виміру та загальна ціна якого визначена Сторонами у Специфікаціях, що є додатками до цього Договору (надалі іменується "Товар").

Згідно з п.1.4. договору якість товару та строк гарантування якості товару має відповідати вимогам ТУ 15 А 0-2005 «Жири. Замінники молочного жиру», показникам вказаним у гігієнічному висновку, якісному посвідченні або сертифікаті якості та специфікації на складі продукції і засвідчується постачальником шляхом подання якісного посвідчення, санітарно-гігієнічного висновку ГМО.

Згідно з п.1.6. договору товар повинен супроводжуватись наступними документами: документом, що посвідчує якість товару; товаро-транспортною накладною; видатковою накладною; документ, що посвідчує відповідність товару вимогам санітарно-епідеміологічних правил та норм/ветеринарній безпеці; інші документи, які необхідні для легітимного та безпечного використання товару покупцем.

Згідно з п.2.1. договору в редакції протоколу розбіжностей постачальник зобовязався з моменту двостороннього підписання сторонами Специфікацій на кожну окрему партію товару, що є додатками до цього договору передати (поставити) покупцеві товар разом із усіма супровідними документами, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до вимог чинного законодавства України в строк 5 (пяти) робочих днів з моменту письмового підтвердження замовлення Покупця Постачальником на умовах DDP, м. Львів, вул. Повітряна, 2 або EXW, м. Львів, вул. Опришківська, 5.

Покупець зобовязався після прийняття товару (дата прийняття якого вказується у видаткових накладних) від постачальника разом із належним чином оформленими товаросупровідними документами (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, документи, що засвідчують якість товару, інші документи) оплатити вартість товару протягом 14 календарних днів з моменту прийняття (п.2.2. договору в редакції протоколу розбіжностей).

За змістом п.3.1.договору в редакції протоколу розбіжностей товар поставляється разом з усією товаросупровідною документацією, яка має бути складена українською мовою і надана покупцю в оригіналах чи належним чином засвідчених копіях, в яких покупець проставляє дату та час отримання товару. У випадку прибуття партії товару без належним чином оформленої товаросупровідної документації, покупець має право відмовитись приймати товар до моменту передання йому означених документів. Постачальник зобовязується передати покупцю документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до вимог договору протягом 2-х робочих днів з моменту фактичного прибуття товару.

Згідно з п.3.6. договору в редакції протоколу розбіжностей товар вважається таким, що поставлений (переданий) покупцю з моменту його прийняття покупцем по кількості та якості згідно умов поставки, визначених п.2.1. договору, а також передання належним чином оформлених документів, що стосуються товару та підлягають передачі покупцю згідно цього договору та/або актів чинного законодавства (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, документи, що засвідчують якість товару, інші документи).

Відповідно до умов п. 4.1. договору в редакції протоколу розбіжностей розрахунки за кожну партію товару здійснюються покупцем в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту прийняття товару, в порядку, встановленому п.п.2.1. цього договору.

Пунктом 5.2. договору в редакції протоколу розбіжностей передбачена відповідальність постачальника за неподання, не повне подання чи неналежним чином оформлення товаросупровідних документів (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, документи, що засвідчують якість товару, інші документи), якщо такі недоліки не будуть усунені протягом двох робочих днів з моменту фактичного прибуття товару штраф у розмірі 5% від вартості партії товару за кожен день такого порушення.

Згідно з п. 5.4. договору в редакції протоколу розбіжностей, у разі порушення строків оплати товару, передбаченого договором, покупець зобовязаний сплатити на користь постачальника штрафні санкції, зокрема пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого чи несвоєчасно оплаченого товару за кожен день протермінування в оплаті товару, інфляційні нарахування на суму боргу, три проценти річних за користування коштами, штраф у розмірі 5 (пять) % вартості неоплачуваного чи несвоєчасно оплаченого товару у розмірі 5 (пять) % вартості необгрунтовано неприйнятого товару чи несвоєчасно оплаченого товару.

Згідно із ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 832000,00 грн., що підтверджує видатковими накладними № 397 від 12 серпня 2015 року, 398 від 13 серпня 2015 року, №400 від 14 серпня 2015 року, №408 від 17 серпня 2015 року, №411 від 18 серпня 2015 року, №413 від 19 серпня 2015 року, №419 від 21 серпня 2015 року, №421 від 25 серпня 2015 року, №450 від 02 вересня 2015 року, №452 від 03 вересня 2015 року, №454 від 04 вересня 2015 року, а також товарно-транспортними накладними, а відповідач цей товар прийняв (т.1., а.с.96-117).

Відповідач не заперечує прийняття ним товару за названими видатковими накладними на загальну суму 832000 грн., сплату ним 1000 грн. за видатковою накладною № 397 і не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині стягнення 831000 грн. основного боргу.

Поряд з цим, відповідач заперечує прострочення ним виконання грошового зобовязання з оплати вартості отриманого товару і стверджує, що позивач не передав товаросупровідних документів, що передбачені договором як необхідна умова виникнення обовязку з оплати.

Виходячи із положень п.п. 2.1., 2.2., 3.6., 4.1. договору у відповідача виникає обовязок оплатити вартість товару протягом 14 календарних днів з моменту прийняття за умови прийняття товару від позивача разом із належним чином оформленими товаросупровідними документами (видаткові накладні, товарно-транспортні накладні, документи, що засвідчують якість товару, відповідність товару вимогам санітарно-епідеміологічних правил та норм/ветеринарній безпеці).

У матеріалах справи відсутні докази, що товар був переданий відповідачу разом із усіма супровідними документами, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром, а також відсутні документи (копії документів), що посвідчують якість товару, відповідність товару вимогам санітарно-епідеміологічних правил та норм/ветеринарній безпеці, які повинні додаватись до кожної партії товару відповідно до умов п.п. 1.6., 2.1., 3.6., 4.1. договору. Таких доказів позивач не назвав і не надав суду апеляційної інстанції. Відтак неможливо визначити строк (термін) виконання зобовязання.

Та обставина, що відповідач прийняв товар і не надав доказів повідомлення ним позивача про відсутність частини документів, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром, не доводить протилежного необхідності повного виконання позивачем умов п.п. 1.6., 2.1., 3.6., 4.1. договору щодо передачі товару і товаросупровідних документів, що посвідчують якість товару, відповідність товару вимогам санітарно-епідеміологічних правил та норм/ветеринарній безпеці, що є необхідною умовою виникнення у відповідача обовязку у визначений час оплатити вартість товару.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, умов договору поставки №150110 з протоколом розбіжностей від 20 січня 2015 року і приписів закону немає законних підстав для висновку про прострочення відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати вартості отриманого товару й, відповідно, стягнення 6990,65 грн. три відсотки річних від простроченої суми грошового зобовязання, 25610,00 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу за весь час прострочення грошового зобовязання, 107193,44 грн. пені, 196100,00 грн. штрафу за несвоєчасне виконання зобовязання.

Відсутні й законні підстави для задоволення зустрічного позову про стягнення з позивача на користь відповідача 414950,00 грн. штрафу за невиконання зобовязання з передання товаросупровідних документів на товар, поставлений відповідачу упродовж січня-вересня 2015 року за 73 товарно-транспортними накладними.

Як зазначено вище, у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують передачу позивачем (постачальник) товару відповідачу (покупець) разом із усіма супровідними документами відповідно до умов договору поставки №150110. Разом з тим, суд критично оцінює додані відповідачем акти про недостачу товаросупровідних документів, складені за період з січня 2015 року до вересня 2015 року, оскільки матеріали справи не містять належних доказів надсилання цих актів позивачу чи повідомлення в інший спосіб.

Згідно з ст. 49 ГПК України за результатами розгляду апеляційної скарги судові витрати суд покладає на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд констатує, що у силу приписів п.4 ч.2 ст. 4 закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду сплачується судовий збір у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. Публічне акціонерне товариство «Львівський холодокомбінат» за подання апеляційної скарги сплатило 12389,30 грн., а повинне було сплатити 26100,40 грн. Недоплачену суму судового збору 13711,10 грн. суд стягує з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» задовольнити частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі №914/4372/15 в частині стягнення 6990,65 грн. трьох відсотків річних, 25610,00 інфляційних втрат, 107193,44 грн. пені, 96100,00 грн. штрафу і розподілу судових витрат скасувати і в цій частині прийняти нове рішення:

У позові в частині стягнення з публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» 6990,65 грн. трьох відсотків річних, 25610,00 інфляційних втрат, 107193,44 грн. пені, 96100,00 грн. штрафу відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» (79025, м. Львів, вул. Повітряна, 2; ідентифікаційний код 01553706) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» (79024, м. Львів, вул. Промислова, 50/52; ідентифікаційний код 31729389) 12465 грн. судового збору і 7121,47 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

У решті рішення Господарського суду Львівської області від 22 лютого 2016 року у справі №914/4372/15 залишити без змін.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» (79025, м. Львів, вул. Повітряна, 2; ідентифікаційний код 01553706) до спеціального фонду Державного бюджету України 13711,10 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Схід Меркурія» (79024, м. Львів, вул. Промислова, 50/52; ідентифікаційний код 31729389) на користь публічного акціонерного товариства «Львівський холодокомбінат» (79025, м. Львів, вул. Повітряна, 2; ідентифікаційний код 01553706) 5542,25 грн. судового збору за розгляд справи апеляційним судом.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Головуючий суддя Гриців В.М.

суддя Давид Л.Л.

суддя Плотніцький Б.Д.

Повний текст постанови підписано 19 липня 2016 року.