ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.2016 р. Справа№ 914/106/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Львівської області по справі №914/106/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області

про стягнення 459359,01грн.

Суддя Щигельська О.І.

при секретарі Зарицькій О.Р.

Представники:

від заявника (боржника): не зявився

від стягувача: ОСОБА_1 представник за довіреністю

На адресу господарського суду Львівської області надійшла заява (вх.№2480/15 від 10.05.2016р.) Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області про визнання наказу господарського суду Львівської області від 11.06.2015р. таким, що не підлягає виконанню по справі №914/106/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області про стягнення 459359,01грн.

Ухвалою суду 12.05.2016р. ухвалою суду прийнято вказану заяву та призначено до розгляду в судовому засіданні 23.05.2016р. В судовому засіданні 23.05.2016р. оголошено перерву до 01.06.2016р. для надання можливості стягувачу подати письмові пояснення на заяву. В судовому засіданні 01.06.2016р. оголошено перерву до 13.06.2016р. для надання можливості стягувачу подати письмові пояснення на заяву та докази прийняття касаційної скарги до провадження Вищим господарським судом України. В судовому засіданні 13.06.2016р. відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вх.№2868/16 від 30.05.2016р.) про зупинення провадження у справі до прийняття Вищим господарським судом України рішення по справі №910/22523/15 за його касаційною скаргою, оскільки рішення господарського суду міста Києва від 09.11.2015р. та постанова Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р. по справі №910/22523/15 набрали законної сили, відтак, суд не позбавлений можливості вирішити заяву до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а тому підстави для зупинення господарським судом провадження у справі відповідно до ч.1 ст.79 ГПК України відсутні. В судовому засіданні 13.06.2016р. оголошено перерву до 04.07.2016р.

Представнику стягувача розяснено права, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Заявником (боржником) явки повноважного представника в судове засідання 04.07.2016р. не забезпечено, поважності причин неявки суду не повідомлено, хоча про час та місце проведення судового засідання його повідомлено належним чином.

Представник стягувача в судове засідання 04.07.2016р. зявився, проти вимог заяви заперечив, усно зазначивши, що обставини, на які заявник посилається як на підставу визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, відсутні, а тому просив у задоволенні вимог заяви відмовити.

Судом встановлено: рішенням господарського суду Львівської області від 23.02.2015р. у справі №914/106/15 позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз Україна» задоволено частково: стягнуто Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс» 67881,93грн. пені, 26420,62грн. 3% річних, 108632,25грн. індексу інфляції та 4058,70грн. судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.215р. зазначене рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені у сумі 67881,93грн. скасовано й прийнято нове рішення, яким стягнуто з відповідача 33940,96грн. пені.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. у справі №914/106/15 виправлено описку в постанові Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р., не зачіпаючи суті рішення.

11.06.2015р. на примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 23.02.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р., з врахуванням ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. у справі №914/106/15 видано наказ (бланк №041161), який, як вбачається з матеріалів справи, предявлено стягувачем до виконання.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015р. постанову Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.215р. у справі № 914/106/15 залишено без змін.

Ухвалою суду від 07.09.2015р. заяву ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» про розстрочку виконання судового рішення у справі № 914/106/15 задоволено частково: розстрочено виконання рішення господарського суду Львівської області від 23.02.2015р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015р., з врахуванням ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2015р. у справі № 914/106/15 згідно такого графіку: до 01 жовтня 2015р. 24624,81грн.; до 01 листопада 2015р. 24624,81 грн.; до 01 грудня 2015р. 24624,81грн.; до 01 січня 2016р. 24624,81грн.; до 01 лютого 2016р. 24624,81грн.; до 01 березня 2016р. 24624,81грн.; до 01 квітня 2016р. 24624,85грн.

ТзОВ Енергія-Тепловодосервіс» звернулось до господарського суду Львівської області із заявою (вх.№2480/15 від 10.05.2016р.) про визнання наказу господарського суду Львівської області від 11.06.2015р. таким, що не підлягає виконанню, в якій просить витребувати від відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської:області наказ Господарського суду Львівської області від 11.06.2015 року про стягнення: з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Новий Розділ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 33940,96грн. пені, 26420,62грн. 3% річних, 108632,25грн. інфляційних нарахувань; зупинити стягнення за наказом Господарського суду Львівської області від 11.06.2015 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія - Новий Розділ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 33940,96грн. пені, 26420,62грн. 3% річних, 108632,25грн. інфляційних нарахувань; визнати наказ Господарського суду Львівської області від 11.06.2015 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія - Новий Розділ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 33940,96грн. пені, 26420,62грн. 3% річних, 108632,25грн. інфляційних нарахувань таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Пленумом Вищого господарського суду України у п.3.3 Постанови №9 від 17.10.2012р. розяснено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті а саме: якщо його видано помилково; або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Свої вимоги заявник обгрунтовує тим, що на момент порушення провадження по справі №914/106/15 ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» у повному обсязі розрахувалося за енергоносії, поставлені ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за період з 1 січня по 31 грудня 2013 року, тому в силу Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», яким доповнено ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» частиною 13, пені, штрафні та фінансові санкції, що підлягають стягненню на підставі рішення суду, мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню. Окрім цього заявник звертає увагу на те, що рішенням господарського суду м.Києва від 09.11.2015р. у справі №910/22523/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016р., позов ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» задоволено повністю: зобов'язано ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» списати пеню ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» у розмірі 67179,42грн., стягнуту рішенням господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі №914/105/15 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі №914/106/15. Відтак, пені, штрафні та фінансові санкції, що підлягають стягненню на підставі рішення господарського суду по справі №914/106/15 мають бути списані, а відповідний наказ визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані ними документи на підтвердження своїх вимог та заперечень, проаналізувавши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» про визнання таким, що не підлягає виконанню наказу господарського суду Львівської області по справі №914/106/15 слід відмовити з огляду на таке.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.06.2016р. по справі №910/22523/15, касаційну скаргу ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволено: постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі №910/22523/15 скасовано; прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Відтак, рішення суду, на яке посилається ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» як на одну із підстав задоволення вимог за заявою, на момент її розгляду по суті скасоване судом касаційної інстанції, відтак, встановлені ним обставини не мають юридичної сили та преюдиційного значення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового етапу Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (набрав законної сили 06.06.2015р.), статтю 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» дійсно доповнено частиною 13 такого змісту: заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014року до 31 грудня 2014року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», підлягає реструктуризації шляхом, розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Водночас, посилання боржника на таку норму Закону як на підставу визнання наказу від 11.06.2015 р. таким що не підлягає виконанню, суд вважає необґрунтованим з огляду на таке.

Зі змісту ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» вбачається, що передбачене нею списання пені, штрафних та фінансових санкцій слід розглядати як невід'ємну частину реструктуризації заборгованості теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, не погашеної на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Таким чином, списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктруризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України),таі не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою. На це додатково вказується і у абз.3 ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», зі змісту якого вбачається, що списання пені, штрафних та фінансових санкцій можливе лише за умови виконання вимог цієї частини.

Варто звернути увагу на те, що ч.13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» передбачена реструктуризація заборгованості за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, а у даній судовій справі стягувались відповідні нарахування, проведені ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» на заборгованість, що виникла внаслідок несвоєчасної оплати ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» природного газу, отриманого протягом 2013 року.

Також слід зазначити, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначена позиція узгоджується із розясненням, наданим Пленумом Вищого господарського суду України в п.4.1 Постанови №14 від 17.12.2013р.

Окрім цього, суд звертає увагу також і на те, що у прохальній частині заяви, ТзОВ «Енергія-Тепловодосервіс» просить визнати наказ Господарського суду Львівської області від 11.06.2015 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія - Новий Розділ» на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» 33940,96грн. пені, 26420,62грн. 3% річних, 108632,25грн. інфляційних нарахувань, таким, що не підлягає виконанню. Однак, наказ про стягнення заборгованості із ТзОВ «Енергія - Новий Розділ» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» по справі №914/106/15 не видавався.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає, що заява ТзОВ «Енергія Тепловодосервіс» про визнання наказу господарського суду Львівської області від 11.06.2015 року у справі №914/106/15 таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.86, 117 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія-Тепловодосервіс», с.Старичі Яворівського району Львівської області (вх.№2480/16 від 10.05.2016р.) про визнання наказу господарського суду Львівської області по справі №914/106/15 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

2. Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її винесення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

3. Копію ухвали направити відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції Львівської області (81000, Львівська область. м.Яворів, вул.Львівська, 2).

Cуддя Щигельська О.І.