ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016р. Справа № 914/1010/16

Господарський суд Львівської області в складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Першого заступника військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі:

1. Міністерства оборони України, м.Київ

2. Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова, м.Львів

до відповідача ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих, м.Львів

про стягнення 91 813,57 грн.

За участю представників сторін:

від прокуратури ОСОБА_2 прокурор (службове посвідчення №036664 від 11.12.2015р.);

від позивача-1 ОСОБА_3 представник (довіреність№220/183/д від 08.02.2016р);

від позивача-2 ОСОБА_4 представник (довіреність№90 від 06.01.2016р.);

від відповідача ОСОБА_5 представник (довіреність№05/16 від 10.05.2016р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Першим заступником військового прокурора Львівського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова до відповідача ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих про стягнення 52 180,29 грн.

Відповідно до заяви (вх.№2853/16 від 27.05.2016р.) про збільшення розміру позовних вимог до стягнення заявлено 91 813,57 грн. заборгованості за період з січня 2015р. по травень 2016р.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представники прокуратури та позивачів позовні вимоги з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог підтримали повністю, просили позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві та у заяві про збільшення розміру позовних вимог

Представник відповідача відзив на позов не подав, однак підтримав раніше подану заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих просить заборгованість в розмірі 91 813,57 грн. розтермінувати на 12 місяців.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників прокуратури, позивачів та відповідача, суд,-

встановив:

04.04.2011р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м.Львова (основний споживач) та ОСОБА_1 СПЕЦБУД-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих (субспоживач) було укладено договір про постачання електричної енергії №75-е/11 за умовами якого основний споживач постачає електричну енергію субспоживачу, а субспоживач оплачує основному споживачу електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору та додатками до нього.

Додатком №1 до договору було затверджено перелік обєктів і точок обліку субспоживача. Зокрема електроенергія використовувалась відповідачем для будівельно-монтажних робіт житлового будинку за адресою: с.Липники, Львівська область, військове містечко 4.

Відповідно до п. 2.2.3 договору, субспоживач зобовязався оплачувати основному споживачу електричної енергії вартість спожитої електричної енергії.

Відповідно до положень п.7.1-7.3 договору, сторони погодили, що розрахунок субспоживача з основним споживачем здійснюється за регульованим тарифом ВАТ Львівобленерго. Розрахунковим періодом вважається період з 15 числа попереднього місяця до 14 числа поточного місяця (включно) та прирівнюється до календарного. Остаточний розрахунок субспоживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого основним споживачем електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором.

Відповідно до п. 9.4 договору, він набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31 грудня 2011р. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

В силу даних положень договору, оскільки жодна із сторін не заявляла про його припинення, строк дії договору неодноразово продовжувався.

Позивач-2 стверджує, що він належним чином виконав умови договору, однак відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату в повному обсязі за поставлену йому електричну енергію, внаслідок чого згідно розрахунку у нього перед позивачем-2 виникла заборгованість в розмірі 91 813,57 грн. за період з січня 2015р. по травень 2016р., яку позивач-2 просить стягнути на його користь з відповідача.

Відповідач проти позову не заперечив, відзив на позовну заяву не подав, однак подав заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якій ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих просить заборгованість в розмірі 91 813,57 грн. розтермінувати на 12 місяців.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.04.2011р. між сторонами було укладено договір про постачання електричної енергії №75-е/11 за умовами якого позивач-2 постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу-2 її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами договору.

Як вбачається із матеріалів справи позивач-2 виставляв відповідачу рахунки для оплати спожитої електричної енергії. Відповідно до поданого розрахунку позовних вимог з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог заборгованість відповідача перед позивачем-2 становить 91 813,57 грн. Докази сплати вказаної заборгованості в матеріалах справи відсутні.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення на користь позивача-2 з відповідача заборгованості в розмірі 91 813,57 грн. є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи, не спростована відповідачем та підлягає задоволенню.

Щодо заяви відповідача, в якій ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих просить заборгованість в розмірі 91 813,57 грн. розтермінувати на 12 місяців, суд зазначає наступне.

Відповідач у поданій заяві зазначає, що підприємство перебуває у вкрай важкому фінансовому становищі, в підтвердження чого долучив до матеріалів справи банківські виписки та звіт про фінансові результати.

Згідно п.6 ст.83 ГПК України, господарський суд приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно із п.7.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п.7.2. вищезазначеної постанови, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги матеріальний стан та матеріальні інтереси як відповідача, так і позивача-2, ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд вважає, що заява відповідача про розстрочку виконання рішення підлягає задоволенню частково. Зокрема суд вважає за доцільне розстрочити виконання рішення суду на 6 місяців наступним чином:

- до 10 липня 15 302,26 грн.;

- до 10 серпня 15 302,26 грн.;

- до 10 вересня 15 302,26 грн.;

- до 10 жовтня 15 302,26 грн.;

- до 10 листопада 15 302,26 грн.;

- до 10 грудня 15 302,27 грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Оскільки позов слід задоволити, керуючись нормами ст.49 ГПК України, суд дійшов висновку витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача. Зокрема суд дійшов висновку стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України 1 378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 43, 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116, 121 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих (79005, м.Львів, вул.Кониського, буд.1, ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Львова (79007, м.Львів, вул.Батуринська, буд. 2, ) заборгованість в розмірі 91 813,57 грн., розстрочивши виконання рішення суду наступним чином:

- до 10 липня 2016р. 15 302,26 грн.;

- до 10 серпня 2016р. 15 302,26 грн.;

- до 10 вересня 2016р. 15 302,26 грн.;

- до 10 жовтня 2016р. 15 302,26 грн.;

- до 10 листопада 2016р. 15 302,26 грн.;

- до 10 грудня 2016р. 15 302,27 грн.

3. Стягнути з ОСОБА_1 Спецбуд-УТОГ Львівської обласної організації українського товариства глухих (79005, м.Львів, вул.Кониського, буд.1, ) в дохід державного бюджету України 1 378,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 04.07.2016р.

Суддя Петрашко М.М.