ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 911/1390/16

Господарський суд Київської області у складі головуючого судді Колесника Р.М. за участю секретаря судового засідання Щотової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, Київська обл., м. Боярка

до Жукинської сільської ради, Київська обл., с. Жукин

про стягнення 398 900,00 гривень

За участю представників:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність №1-184 від 22.12.15;

Від відповідача: ОСОБА_2, сільський голова.

Позивач, публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Київоблгаз, звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Жукинської сільської ради про стягнення 398 900,00 гривень заборгованості у звязку з неналежним виконанням відповідачем зобовязань з оплати виконаних робіт за договором підряду №54 від 01.07.2008.

25.05.2016 через канцелярію господарського суд Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на те, що роботи з будівництва газопроводу високого тиску повинні проводитись згідно з затвердженим проектом газопостачання населеного пункту, а також за наявності організації, на яку покладено технічний нагляд і приймання робіт, а в подальшому і експлуатацію газового господарства цього населеного пункту. Також відповідач просив відмовити у задоволені позову у звязку із пропущенням строку позовної давності.

08.06.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначив, що строк позовної давності неодноразово переривався і відлік строку позовної давності починався наново. Зокрема посилався на проведення часткової оплати суми заборгованості, що свідчило про визнання відповідачем боргу, на підтвердження чого надав банківську виписку щодо зарахування на рахунки позивача грошових коштів у розмірі 25000 гривень від громадянина ОСОБА_3 з призначенням платежу: благод. внесок на підвідний газопровід до с. Ровжі.

Також позивач зазначив, що відповідно до п. 6.2. договору підряду остаточний розрахунок проводиться протягом 5 днів з моменту підписання акта здавання-приймання робіт. Роботи, передбачені договором, були виконані що підтверджується актом виконаних робіт. Щодо проведення пуско-налагоджувальних робіт та прийняття газопроводу в експлуатацію, таких обовязків договір підряду №54 не містить.

30.06.2016 через канцелярію господарського суду Київської області від представника відповідача надійшли додаткові документи, а саме: довідка видана Жукинською сільською радою про те, що ОСОБА_3 в 2008 році не був і не є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1.

Строк розгляду справи продовжувався. Розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву та в додаткових поясненнях, долучених до матеріалів справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.07.2008 між публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Київоблгаз в особі начальника Вишгородської ФЕГГ ОСОБА_4 (підрядник) та Жукинською сільською радою в особі сільського голови ОСОБА_5 (замовник) було укладено договір підряду №54.

Відповідно до п. 1.1. договору замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати відповідно до умов цього договору роботу, а замовник зобовязується прийняти цю роботу та оплатити її. Будівництво газопроводу високого тиску (3030 м, Ду 63мм) в с. Ровжі.

Відповідно до п. 3.1. договору підрядник зобовязується виконати всі роботи по будівництву газопроводу високого тиску в с. Ровжі у відповідності до Правил безпеки в газовому господарстві України та складеного кошторису, що додається до даного договору (додаток №1).

Роботи виконуються з матеріалів підрядника та інструментом підрядника. Замовник зобовязується забезпечити підряднику доступ до місця проведення робіт (п. п. 4.1., 4.2. договору).

Вартість виконання робіт визначається згідно із кошторисом (додаток 1), що складає 423 900,00 гривень, в тому числі ПДВ 70 650,00 гривень. Даний пункт є погодженням договірної ціни на виконання робіт. (п. п. 5.1., 5.2 договору).

Терміни оплати: попередня оплата у розмірі 30% вартості будівництва газопроводу високого тиску в с. Ровжі. Оплата здійснюється згідно до акту виконання робіт. Остаточний розрахунок провести протягом 5 днів з моменту підписання акта здавання-приймання робіт. Вид розрахунків: безготівковий (п.6.1).

Підрядник зобовязується розпочати виконання робіт протягом 5 днів з моменту надходження оплати на розрахунковий рахунок підрядника. Підрядник зобовязується виконати роботу протягом 60 календарних днів з правом дострокового виконання (п.п. 7.1., 7.2. договору).

Здавання-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом протягом трьох календарних днів з моменту повідомлення замовником про готовність предмета підряду до приймання. Місце здавання: обєкт будівництва. У термін 5 календарних днів після підписання акта-приймання підрядник зобовязаний надати замовнику всю документацію (п. п. 8.1., 9.2., 9.3. договору).

Цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до моменту його остаточного виконання. Цей договір може бути пролонгований за згодою сторін (п. п. 9.1., 10.2. договору).

На виконання умов договору позивач виконав роботу, на загальну суму 423 900,00 гривень, що підтверджується актом приймання виконаних підрядних робіт за липень 2008 року від 30 липня 2008 року, який підписаний представником відповідача без будь-яких заперечень, копія акта знаходяться в матеріалах справи і достовірність якої відповідач не заперечує.

Як вказує позивач, відповідач належним чином не виконав зобовязань за договором щодо повної оплати наданих послуг, оплативши їх частково в розмірі 25000 гривень, внаслідок чого за відповідачем утворилась заборгованість у сумі 398 900,00 гривень.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частина 4 статті 882 Цивільного кодексу України передбачає, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п 3.1. договору підряду №54 підрядник зобовязаний виконувати всі роботи по будівництву газопроводу високого тиску в с. Ровжі у відповідності до Правил безпеки в газовому господарстві України та складеного кошторису, що додається до даного договору (додаток №1).

Відповідно до п. 3.1 «Правил безпеки систем газопостачання України» затвердженні наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 1 жовтня 1997 №254 (в редакції, яка була чинна на момент спірного будівництва), роботи з будівництва газопроводів, газорегуляторних пунктів ті інших обєктів систем газопостачання міст, селищ і сільських населених пунктів повинні провадитись згідно з затвердженим проектом газопостачання населеного пункту, а також за наявності організації, на яку покладено технічний нагляд і приймання робіт, а в подальшому і експлуатація газового господарства цього населеного пункту.

Проектна документація на будівництво (п. 1.1.2) повинна відповідати вимогам ДБНА 2.2-3-97, СНиП 2.04.08-87, СНиП 3.05.02-88, ГОСТ 9.602-89, цим Правилам, іншим нормативним актам та додатком вимогам до обладнання систем і обєктів газопостачання, викладеним у додатку 1 (п. 3.2. Правил).

Проектна документація до затвердження замовником повинна бути погоджена з підприємством газового господарства щодо її відповідності виданим технічним умовам, на проектування, а також повинна пройти експертизу в експертно-технічних центрах Держнаглядохоронпраці України відповідно до чинного законодавства (п. 3.3 Правил).

Абзацом 2 п. 3.21 п. 3 Правил визначено, що приймання закінченого будівництвом обєкта систем газопостачання оформляється актом за формою обовязкового додатка 9 СНиП 3.05.02-88, на підставі якого виконується пуск газу і видача власнику (замовнику) дозволу на проведення пуско-налагоджувальних робіт. Із закінченням пусконалагоджувальних робіт органи Держнаглядохоронпраці дають дозвіл на експлуатацію обєкта і беруть його під контроль. Коли проведення пуско-налагоджувальних робіт не потрібне, акт приймальної комісії є дозволом на введення обєкта в експлуатацію.

Отже, кінцевою метою будівельних робіт було створення певного обєкту газопроводу високого тиску, який мав бути збудований із дотриманням Правил безпеки в газовому господарстві України (п. 3.1. договору підряду), а тому доказом створення такого обєкту має бути не тільки акт про виконання будівельних робіт, повязаних із його будівництвом але і акт за формою обовязкового додатка 9 СНиП 3.05.02-88, (абзац 2 п. 3.21 п. 3 Правил), що може вважатися належним доказом закінчення будівництва обєкта систем газопостачання.

Таким чином, акт №б/н приймання виконаних підрядних робіт від 30 липня 2008 року не свідчить про досягнення мети договору підряду та передачі замовнику збудованого газопроводу високого тиску, оскільки на будівництво газопроводу відсутня затверджена проектна документація, відсутні докази введення газопроводу в експлуатацію.

Відповідно до п. 4 ст. 879 Цивільного кодексу України, оплата робіт проводиться після прийняття замовником збудованого обєкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Згідно з ч.5 ст. 882 Цивільного кодексу України прийняття робіт може здійснюватися після попереднього випробування, якщо це передбачено договором будівельного підряду або випливає з характеру робіт. У цьому випадку прийняття робіт може здійснюватись лише у разі позитивного результату попереднього випробування.

Враховуючи специфіку такого обєкта будівництва, як газопровід високого тиску, з огляду на норми «Правил безпеки систем газопостачання України» затвердженні наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 1 жовтня 1997 №254, закінчений будівництвом обєкт вважається прийнятим після проведення відповідних пуско-налагоджувальних робіт та оформленням відповідного акту за формою обовязкового додатка 9 СНиП 3.05.02-88, чого позивачем не дотримано.

Таки чином, враховуючи, що позивачем не виконано умови договору підряду №54 та не передано відповідачеві газопровід високого тиску у відповідності до Правил безпеки в газовому господарстві України, який дозволяє використання обєкта для вказаної в договорі мети, відсутні підстави стверджувати про настання строку та підстав для оплати за виконані роботи.

Наведене зумовлює висновку суду про відмову у задоволенні позову.

Що ж до клопотання відповідача про застосування наслідків пропущення строків позовної давності для захисту порушеного права, передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України слід зазначити наступне.

Згідно ст. 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Так, судом встановлено, що строк позовної давності почався 04.08.2008 і тривав до 05.08.2011, у той час, як з позовною заявою у даній справі позивач звернувся до господарського суду Київської області 21.04.2016, тобто після спливу встановленого ст. 257 ЦК України трьохрічного строку позовної давності, що підтверджується відбитком печатки канцелярії господарського суду Київської області №1423/16 від 21.04.2016 на позовній заяві.

Позивач в своїх поясненнях зазначає, що 05.12.2008 відповідач частково оплатив заборгованість по оплаті підрядник робіт в розмірі 25 000,00 гривень, чим перервав перебіг позовної давності, і відлік строку позовної давності почався заново і сплив вже 06.12.2011. 01.11.2011 та 01.11.2014 були підписані акти звіряння розрахунків, строк позовної давності знову неодноразово переривався.

В якості доказів здійснення часткової оплати позивачем надано суду копію виписки з банківського рахунку за 08.12.2008, згідно з якою 05.12.2008 був здійснений платіж на суму 25 000,00 гривень з призначенням платежу: благод. внесок на підвідний газопровід до с. Ровжі за 05.12.2008, ОСОБА_3).

Відповідно до п. 4.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських доказів», у дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку (частина перша статті 264 ЦК України), господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. При цьому якщо виконання зобов'язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Визнання боржником свого боргу після спливу позовної давності не свідчить про переривання перебігу такої давності.

Відповідач повідомив, що у сільській раді відсутні бухгалтерські документи, які підтверджують факт часткової оплати робіт по будівництву газопроводу в с. Ровжі 05.12.2008 на суму 25 000,00 гривень. Також відповідачем була надана довідка видана Жукинською сільською радою про те, що ОСОБА_3 в 2008 році не був і не є жителем ІНФОРМАЦІЯ_1 (оригінал наявний в матеріалах справи).

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що цей платіж від 05.12.2008 на суму 25 000,00 гривень не свідчить про визнання відповідачем боргу, адже жодних даних про те, що ОСОБА_3 був уповноважений сільською радою на проведення такого платежу матеріали справи не містять, а призначення цього платежу (благод. внесок на підвідний газопровід до с. Ровжі за 05.12.2008), взагалі позбавляє ці обставини доказової сили по справі, оскільки не дає суду можливості встановити факт проведення такого платежу у межах договору підряду від 01.07.2008, що навіть за умови визнання цих обставин позивачем, не може бути сприйняте судом у якості доказів визнання відповідачем боргу, а, отже, строк позовної давності сплив 05.08.2011.

Акти звіряння розрахунків від 01.11.2011, від 01.07.2014, від 04.11.2015 підписані вже після спливу строку позовної давності і вони не змінюють і не відновлюють перебіг строку позовної давності та наслідків їх пропуску.

Водночас, відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29.05.2013 р. № 10, за змістом частини 1 ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

З огляду на викладене, враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову з підстав відсутності у відповідача обовязку проводити оплату за виконану роботу, позовна давність та наслідки пропуску її строків судом не застосовуються.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

У судовому засіданні 30.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 05.07.2016.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Р.М. Колесник