РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016Справа №910/10763/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "А-СТЕРОЇД ПОСТ"

до Публічного акціонерного товариства "Оболонь"

про стягнення 116 674,70 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Самандрула А.Я. за довіреністю б/н від 07.06.2016

від відповідача: Мамонтова В.В. за довіреністю № 44/0/25-16 від 23.05.2016

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариства з обмеженою відповідальністю "А-СТЕРОЇД ПОСТ" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Оболонь" (відповідач) про стягнення 116674,70 грн. на підставі Договору №0912ОБ про виконання робіт від 09.12.2015, з яких: 108300,00 грн. основного боргу, 1335,20 грн. 3% річних, 5415,00 грн. інфляційних втрат, 1624,50 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов наведеного договору не здійснив оплату за виконані позивачем роботи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 порушено провадження у справі № 910/10763/16 та призначено розгляд справи на 08.07.2016 об 11:30 год.

08.07.2016 через відділ діловодства суду від відповідача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, копій платіжних доручень № 5849 від 23.06.2016 на суму 4500,00 грн., № 5850 від 23.06.2016 на суму 103800,00 грн., письмового підтвердження про відсутність аналогічного спору.

В судове засідання, призначене на 08.07.2016, представники позивача та відповідача з'явились.

Представник позивача в судовому засіданні 08.07.2016 надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.07.2016 повідомив суд про сплату основного боргу за Договором №0912ОБ про виконання робіт від 09.12.2015 в загальній сумі 108300,00 грн., в частині визначених позивачем до стягнення з відповідача сум 3% річних, інфляційних втрат та пені - контррозрахунку та заперечень не надав.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.07.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.12.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "А-СТЕРОЇД ПОСТ" (виконавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Оболонь" (замовник, відповідач) було укладено Договір №0912ОБ про виконання робіт (далі - Договір або Договір №0912ОБ від 09.12.2015), відповідно до п. 1.1. якого сторони домовились про те, що замовник доручає та оплачує, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати наступні роботи: адаптацію рекламного ролика хронометражем 30 секунд для ТМ "Живчик" (далі - ролик), а саме: підбір дикторів, заміна пляшок на банки в Ролику, заміна логотипа та слогана, проведення озвучування англійською мовою, зведення дикторського голосу та звукової фонограми, підготовка ролика згідно технічних вимог для реклами продукції, що випускається під ТМ "Живчик".

Пунктом 3.1 Договору сторони узгодили, що вартість робіт виконавця, вказаних в п. 1.1 даного Договору, включаючи вартість передачі (відчуження) виключних майнових авторських та суміжних прав інтелектуальної власності, складає 86500,00 грн. без урахування ПДВ (20 %), крім того ПДВ (20 %) - 17300,00 грн., разом з ПДВ (20 %) - 103800,00 грн.

У позовній заяві позивач зазначив, що на виконання умов п. 1.1 Договору виконав адаптацію рекламного ролика хронометражем 30 секунд для ТМ "Живчик" (ролик на електронному носіїі інформації додано до позовної заяви), загальна вартість зазначених робіт склала 103800,00 грн.з ПДВ.

За результатами вказаних робіт сторонами було підписано Акт №ОУ-0000205 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.12.2015, який замовник (відповідач) підписав без жодних зауважень.

Крім того, позивачем на підставі Договору було здійснено титрування 30-секундного ролика ТМ "Живчик", вартість зазначених робіт склала 4500,00 грн., що підтверджується Актом №ОУ-0000206 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 12.12.2015, який замовником (відповідачем) також було підписано без жодних зауважень.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що оплата робіт за Договором здійснюється замовником (відповідачем) в строк до 09.01.2016 (включно).

Оскільки відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості робіт за Договором в загальній сумі 108300,00 грн. не виконав, то позивач звернувся до відповідача з претензією щодо сплати заборгованості за договором про виконання робіт № б/н від 04.05.2016, яка була надіслана на адресу відповідача 05.05.2016 рекомендованим листом № 460, що підтверджується фіскальним чеком № 6062 від 05.05.2016. Проте, відповіді на претензію не надав, спірну заборгованість не погасив.

З огляду на наведене, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача, згідно якого просив суд стягнути з відповідача 108300,00 грн. основного боргу, а також 1335,20 грн. 3% річних, 5415,00 грн. інфляційних втрат, 1624,50 грн. пені, у зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання за Договором.

Після порушення провадження у справі № 910/10763/16, через відділ діловодства суду 08.07.2016 представник відповідача разом з клопотанням про долучення документів до матеріалів справи подав копії платіжних доручень № 5849 від 23.06.2016 на суму 4500,00 грн., № 5850 від 23.06.2016 на суму 103800,00 грн., відповідно до яких підтверджується здійснення відповідачем сплати основного боргу в загальній сумі 108300,00 грн. за роботи, виконані позивачем на підставі Договору №0912ОБ від 09.12.2015.

Судом за наведеними платіжними дорученнями встановлено, що 103800,00 грн. основного боргу на підставі Договору №0912ОБ від 09.12.2015 було сплачено відповідачем після порушення провадження у справі ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016.

Наведене, в свою чергу, свідчить, що в частині позовних вимог про стягнення основного боргу в сумі 108300,00 грн. предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи, а тому цій частині позовних вимог провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України. Зокрема, відповідно до пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 3 п.п. 4.4 п. 4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно з якою припинення провадження у справі на підставі норми пункту 1-1 частини першої статті 80 ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

За таких обставин, провадження в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 108300,00 грн. за роботи, виконані позивачем на підставі Договору №0912ОБ від 09.12.2015, підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, у зв'язку з простроченням відповідачем виконання грошових зобов'язань за Договором №0912ОБ від 09.12.2015, позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 1335,20 грн. 3% річних за період з 10.01.2016 по 08.06.2016, 5415,00 грн. інфляційних втрат за період січень-квітень 2016, 1624,50 грн. пені за період з 10.01.2016 по 08.06.2016.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 3.2 Договору відповідач був зобов'язаний здійснити оплату робіт за Договором в строк до 09.01.2016 (включно).

Матеріалами справи підтверджується, що у визначений Договором строк, відповідач не здійснив оплату робіт в загальній сумі 108300,00 грн., а отже з 10.01.2016 обраховується прострочення відповідачем грошового зобов'язання в наведеній сумі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати замовником вартості робіт виконавця, зазначеної у даному Договорі, замовник виплачує виконавцеві пеню в розмірі 0,01 % від вартості неоплачених робіт за кожен день прострочення.

За таких обставин, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку розрахунку пені, наведеного позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що відповідно до умов п. 5.2 Договору позивач мав підстави для нарахування пені, при цьому розрахунок пені виконаний позивачем арифметично вірно та у відповідності до встановлених обставин справи, приписів частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Враховуючи наведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1624,50 грн. пені за період з 10.01.2016 по 08.06.2016 є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дії відповідача, які полягають в порушенні зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати за виконані позивачем роботи, є порушенням умов Договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з пунктом 4.1 наведеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14, сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

За таких обставин, здійснивши за допомогою інформаційно-пошукової системи "Ліга" перевірку розрахунків 3% річних та інфляційних втрат, наведених позивачем у позовній заяві, суд дійшов висновку, що такі розрахунки є арифметично вірними та повністю відповідають умовам Договору та встановленим обставинам справи, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 1335,20 грн. 3% річних за період з 10.01.2016 по 08.06.2016 та 5415,00 грн. інфляційних втрат за період січень - квітень 2016 є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Отже, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають: 1624,50 грн. пені, 1335,20 грн. 3% річних та 5415,00 грн. інфляційних втрат.

Враховуючи, що спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 1750,12 грн. відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення 108300,00 грн. (сто вісім тисяч триста гривень 00 коп.) основного боргу, у зв'язку з відсутністю предмета спору в цій частині позову.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Оболонь" (04655, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3; ідентифікаційний номер 05391057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "А-СТЕРОЇД ПОСТ" (02232, м. Київ, проспект Маяковського, буд. 81/11, кв. 24; ідентифікаційний код 35222388) 1335,20 грн. (одну тисячу триста тридцять п'ять гривень 20 коп.) 3 % річних, 5415,00 грн. (п'ять тисяч чотириста п'ятнадцять гривень 00 коп.) інфляційних втрат, 1624,50 грн. (одну тисячу шістсот двадцять чотири гривні 50 коп.) пені, 1750,12 грн. (одну тисячу сімсот п'ятдесят гривень 12 коп.) судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016.

Суддя Гумега О.В.