ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р.Справа № 922/1798/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Закритого акціонерного товариства "Інтеравтоматика" в особі Представництва ЗАТ "Інтеравтоматика", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "Електропромавтоматика", м. Харків
про стягнення 2 474 400,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі в розмірі 2 474 400,00грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договором № 599 від 11.09.2013р., а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою, в якій, не зменшуючи та не збільшуючи розмір позовних вимог, просить суд врахувати уточнення щодо визначення банківських реквізитів позивача.

Суд приймає цю заяву, оскільки вона відповідає чинному законодавству та не порушує процесуальні права сторін.

Також позивач звернувся до суду з клопотанням, в якому просить суд розглянути справу за відсутності свого представника, посилаючись на неможливість забезпечити його явку в судове засідання

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, надав суду клопотання, в якому, посилаючись на відсутність грошових коштів зазначив про можливість укладення з позивачем мирової угоди.

На час розгляду справи погодженої між сторонами мирової угоди суду надано не було.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення позивача та відповідача про час та місце розгляду справи, проте сторони не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представників сторін за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

11.09.2013р. між Закритим акціонерним товариством "Інтеравтоматика" в особі Представництва Закритого акціонерного товариства "Інтеравтоматика" (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "Електропромавтоматика" (відповідач) укладено договір № 599 (далі договір) відповідно до умов якого позивач зобов'язався в обумовлені строки поставити та передати у власність відповідача обладнання та програмне забезпечення, а також виконати роботи, а відповідач прийняти обладнання та виконані роботи, та оплатити їх відповідно до умов даного договору.

Відповідно до розділу 2 договору позивач зобов'язався здійснити поставку обладнання на умовах DDH (Delivered Duty Paid) згідно Правилам тлумачення міжнародних торгових термінів Інкотермс-2010 за адресою: вул. Станціонна, 3, с. Новий Світ, Старобешевський район Донецької області протягом 75 календарних днів з моменту отримання платежу відповідно до п.4.3.1.

У п.4.3 договору сторони погодили порядок здійснення оплати, а саме: відповідач зобов'язався на підставі рахунку здійснити оплату обладнання у 2 етапи:

- 1 етап: шляхом здійснення попередньої оплати в розмірі 1 200 000,00грн. протягом 30 календарних днів з дати підписання цього договору (п.4.3.1 договору);

- 2 етап: остаточний розрахунок проводиться відповідачем після повідомлення позивачем про готовність обладнання до відвантаження протягом 10 календарних днів з дати відповідного повідомлення.

За умовами п.3.1.2 договору позивач зобов'язався виконати роботи по розробці замовленої документації в частині ПТК протягом двох тижнів від дати отримання авансового платежу відповідно до п.4.6.1 договору.

Роботи по Шефнагляду за монтажними роботами в частині ПТК позивач зобов'язався виконати протягом двох тижнів з моменту готовності обладнання до початку монтажних робіт за умови безперервного виконання робіт на майданчику (3.1.4 договору).

Виконання робіт по наладці ПТК позивач, за умовами п.3.2 договору, здійснює протягом двох місяців з моменту готовності обладнання, підтвердженого шеф-інженером позивача.

Відповідно до п.4.5 договору вартість робіт за договором складає 2 040 000,00грн.

Платежі за виконані роботи проводяться відповідачем на підставі рахунку, наданого позивачем, в два етапи:

- 1 етап: шляхом здійснення попередньої оплати в розмірі 25% від загальної вартості робіт, що складає 510 000,00грн. протягом 30 календарних днів від дати підписання даного договору (п.4.6.1 договору);

- 2 етап: остаточний розрахунок (75%) проводиться відповідачем поетапно за фактично виконані роботи протягом 10 календарних днів від дня підписання сторонами акту виконаних робіт.

Оскільки відповідач за поставлене обладнання та виконані позивачем роботи в повному обсязі не розрахувався, останній звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Із суті правовідносин, судом вбачається, що укладений між позивачем та відповідачем договір є змішаним та має ознаки договору поставки та договору підряду, оскільки даний договір породжує зобов'язання у кожній зі сторін, що підпорядковуються різним інститутам цивільного права.

Відповідно до п. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

За приписами ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Позивач взяті на себе зобов'язання за договором виконав належним чином та поставив відповідачу обладнання на загальну суму 2 360 000,00грн., що підтверджується видатковими накладними № 1 від 17.01.2014р. на суму 2 252 000,00грн. та № 3 від 25.02.2014р. на суму 108 00,00грн., підписаними з боку відповідача без будь-яких заперечень та зауважень.

Видаткові накладні відповідають вимогам ст.9 Закону України від 16.07.99р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують здійснення господарської операції (поставка товару).

Факт отримання товару відповідачем підтверджується належним чином оформленими довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей, наявними у справі.

На адресу відповідача направлялись рахунки на оплату № 4 від 24.02.2014р. та № 1 від 16.01.2014р., якими позивач повідомив відповідача про готовність обладнання до відвантаження.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, а саме: 20.09.2013р. здійснив авансовий платіж в розмірі 1 200 00,00грн. та 30.01.2014р. в рахунок погашення заборгованості за обладнання перерахував на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти в розмірі 500 000,00грн.

Таким чином, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за поставлене останнім обладнання становить 660 000,00грн.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач на виконання умов спірного договору виконав для відповідача роботи на суму 1 884 000,00грн., а саме:

- розробив робочу документацію по узгодженому з відповідачем переліку вхідної/вихідної інформації ПТК на суму 648 000,00грн.;

- здійснив шефнагляд за монтажними роботами в частині ПТК (в об'ємі фактично виконаних робіт) на суму 96 000,00грн.;

- здійснив налаштування програмно-технічного комплексу РСS7 в частині АСР та моніторингу, з'єднання з блочним обладнанням по протоколу на суму 1 140 000,00грн.

Оскільки частина робіт за договором була виконана безпосередньо відповідачем, сторони 29.11.2014р. підписали акт корректировки вартості виконаних робіт до акту № 599/4 від 29.10.2014р., відповідно до якого вартість робіт за актом № 599/4 від 29.10.2014р. зменшилась на 69 600,00грн.

Таким чином загальна сума виконаних позивачем робіт становить 1 814 400,00грн., що підтверджується актами надання послуг № 599/1 від 14.02.2014р., № 599/2 від 03.03.2014р., № 599/3 від 04.03.2014р. та № 599/4 від 29.10.2014р., наявними у справі.

Зазначені акти з боку відповідача підписано без будь-яких зауважень та заперечень.

Згідно зі ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірним договором за поставлене обладнання в сумі 660 000,00грн. та виконані роботи в сумі 1 814 400,00грн., всього на загальну суму 2 474 400,00грн., підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 2 474 400,00грн., факт поставки товару та виконання позивачем робіт відповідачем не спростований, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судові витрати зі сплати судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 628, 712, 837 Цивільного кодексу України, статтями 193, 265, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проектно-виробниче підприємство "Електропромавтоматика", (61010, м. Харків, вул. Аравійська, 24, р/р 5072 в ХРВ ПАТ КБ "Хрещатик", МФО 300670) на користь Закритого акціонерного товариства "Інтеравтоматика" в особі Представництва Закритого акціонерного товариства "Інтеравтоматика", (03680, м. Київ, вул. Радищева, 10/14, р/р 0083 в ОСОБА_1 ПАТ "ОСОБА_1 МКБ", МФО 300658) - 2 474 400,00грн. основного боргу, 37 116,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_2