ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.16р. Справа № 904/5219/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротеп", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юмін", сільрада Любимівська, Дніпропетровська обл.

про стягнення заборгованості в сумі 54 128, 65 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агротеп» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 41 547, 80 грн., що складають суму плати за надані послуги з перевезення за Договором перевезення № 14/04/15 від 14.04.2015 р., 3 365, 37 грн. інфляції, 698, 14 грн. річних, 8 517, 34 грн. штрафу.

Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши клопотання про розгляду справи без його участі.

Відповідач письмовий відзив на позовну заяву не надав, його повноважний представник в судове засідання не зявився, проте, останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання відповідачем 06.07.16 р. ухвали господарського суду про порушення провадження у справі.

07.07.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.04.2015 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Агротеп» (Позивач; перевізник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юмін» (Відповідач; замовник) укладено договір перевезення № 14/04/15 (далі Договір).

Згідно ч. 1 ст. 909 ЦК України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, перевезення виконується у відповідності з Договором, Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів по дорогам, Митної конвенції про міжнародне перевезення вантажів з застосуванням книжки МДП та іншими міжурядовими угодами та законодавчими документами.

На виконання умов Договору, позивачем за заявкою № 21/08/2015-2 від 21.08.2015 року було здійснено перевезення за маршрутом Вільногірськ Andemach (D), автомобілем НОМЕР_1/АА4765ХМ на суму 41 547, 80 грн., що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною та актом здачі-приймання робіт (надання послуг) (а.с. 22,24).

Згідно п.п. 7.1., 7.3.,7.4. Договору, розмір та порядок оплати за транспортні послуги визначається сторонами в Додатках. Розрахунки за надані послуги здійснюються шляхом банківського переказу Замовником грошових коштів на рахунок Перевізника, якщо інше не обумовлено в заявці.

Підставою для оплати послуг є надані Замовнику після закінчення перевезення оригінали рахунків, акти виконаних робіт, СMR-накладні з відміткою вантажоотримувача про приймання вантажу та інші документи, зазначені в заявці.

Строк оплати складає 30 банківських днів з моменту отримання Замовником документів, зазначених в п. 7.3. договору, якщо інше не обумовлено в заявці.

16.09.2015 р. позивач виставив відповідачу для оплати рахунок № 3943 від 07.09.2015 р. на суму 41 547, 80 грн. та надіслав на адресу останнього акт здачі-приймання робіт, та оварно-транспортну накладну (а.с.19,21, 22, 24).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг в сумі 41 547, 80 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

З огляду на викладене, вимоги позивача щодо стягнення зазначеної вище суми слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за загальний період з 04.11.2015 р. по 16.05.2016 р. складає 698, 14 грн.; сума інфляції за період з листопада 2015р. по квітень 2016 р. складає 3 365, 37 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

В п. 8.5. Договору сторони встановили, що за порушення строків оплати наданих послуг Замовник сплачує Перевізнику штраф в розмірі 0, 1% заборгованості за кожен день прострочення, проте, не більше подвійної облікової ставки.

Із умов зазначеного вище пункту договору вбачається, що сторонами фактично була встановлена відповідальність у вигляді пені.

Вимоги позивача щодо стягнення пені за період з 04.11.2015 р. по 16.05.2016 р. в сумі 8 517, 34 грн. підлягають частковому задоволенню, оскільки, розрахунок суми пені, позивачем здійснено без врахування положень п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, яким встановлено, що розмір нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Зважаючи на те, що прострочення в оплаті наданих послуг мало місце 29.10.2015 р., нарахування пені повинно було припинитись 29.04.2016 р.

Після перерахунку до стягнення підлягає пеня за загальний період з 04.11.2015 р. по 29.04.2016 р. в сумі 7 395, 51 грн.

Вимоги позивача щодо стягнення витрат на послуги адвоката в сумі 5 000 грн. підлягають частковому задоволенню.

Статтею 44 ГПК України встановлено, що до складу судових витрат входить оплата послуг адвоката.

В контексті цієї норми судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті лише в тому випадку, якщо такі витрати здійснені стороною, якій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

В якості доказів надання юридичних послуг адвокатом, позивачем до 31/03 від 31.03.2016 р., копі. Акту здачі-прийняття правової допомоги від 18.05.2016 р., копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю 3 4044 від 29.06.2010 р., ордер на надання правової допомоги серії КВ № 188055 та копію платіжного доручення № 440 від 18.05.2016 р. (а.с. 43-48).

Відповідно до пункту 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Зважаючи на те, що вимоги позивача задоволено частково, розмір витрат, пов'язаний з оплатою послуг адвоката, підлягають покладенню на відповідача в сумі 4 896, 37 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 909 Цивільного кодексу України, п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юмін» (52042, Дніпропетровська обл., Сільрада Любимівська, вул. Чаплинська, 1А, р/р 8472 в ДРД ВАТ «ВТБ Банк», МФО 321767, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агротеп» (02105, м. Київ, вул. Павла Усенко, 8, р/р 6443 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 3000023, ) 41 547 (сорок одна тисяча пятсот сорок сім гривень) 80 коп. основного боргу, 3 365 (три тисячі триста шістдесят пять гривень) 37 коп. інфляції, 698 (шістсот девяносто вісім гривень) 14 грн. річних, 7 395 (сім тисяч триста девяносто пять гривень) 51 коп. пені, 4 896 (чотири тисячі вісімсот девяносто шість гривень) 37 коп. витрат на послуги адвоката, 1 349 (одна тисяча триста сорок девять гривень) 44 коп. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 12.07.16 р.

Суддя ОСОБА_1