ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.07.16 Справа № 904/4371/16

За позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп", м. Донецьк

про стягнення заборгованості 67 045,77 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М

Представники:

Від позивача: Задорожний C.О, довіреність №131-К-Н-О від 16 січня 2015 року, заступник керівника напрямку відділення

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути солідарно товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" та товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" заборгованість за договором №б/н від 25 вересня 2012 року у розмірі 67 045,77 грн., з яких:

- 20 500,00 грн. - заборгованість за кредитом;

- 19 178,89 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 23 531,45 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 3 835,43 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування №б/н від 25.09.2012. Відповідно до договору відповідачу-2 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 2400, в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку позивача з відповідачем, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг". Відповідач-2 за умовами договору свої зобов'язання належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

Вимога про стягнення з відповідача-1 обґрунтована посиланням на договір поруки №21018К2F4S073 від 11 серпня 2015 року, відповідно до умов якого товариство з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" прийняло на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за виконання відповідачем-2 зобов'язань за договором.

До позовної заяви позивачем додано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми 67 045,77грн., які обліковуються за товариством з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" в банківських установах: АТ "Таскомбанк" та ПАТ КБ "Правекс-Банк".

Клопотання мотивоване тим, що, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача-2 з вимогою про погашення заборгованості, сума боргу не сплачена. Відповідно до умов кредитного договору позивач має право списувати грошові кошти із рахунків відповідача-2, що обслуговуються у позивача. Однак зазначеним правом позивач скористатися не може у зв'язку з відсутністю на рахунках відповідача-2 коштів.

Відповідач-1 у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, відзиву на позов не надав, про дату, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Направлена судом на адресу відповідача-1 ухвала про порушення провадження повернута підприємством зв'язку з відміткою: "організація не знайдена".

Відповідач-2 у судове засідання не з'явився, явку повноважного представника не забезпечив, відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 №01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО" (зі змінами та доповненнями).

Розгляд справи був відкладений з 21.06.2016 на 07.07.2016

У судовому засіданні 07.07.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2012 року товариство з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" звернулося до публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" із заявою про відкриття банківського поточного рахунку, за умовами якого позивач відкрив відповідачу-2 поточний рахунок № 2400 та узгодив із ним правила здійснення електронних платежів за допомогою банківських програмних продуктів (а.с. 18).

Заява про відкриття поточного рахунку підписана директором товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" Шахназарян О.М., а зі сторони публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - уповноваженою особою, на яку покладено обов'язок відкривати рахунки клієнтів та контролювати правильність присвоєння номера рахунку.

Отже, згідно заяви від 25.09.2012 відповідач-2 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://рrivatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 25.09.2012 (далі - Договір) та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Згідно з пунктом 3.2.1.1.16. Умов при укладанні договорів і угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини 2 статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Пунктом 3.2.1.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах, кредитного ліміту (далі - Ліміт). Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ліміту клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди. Кредитний ліміт може буди збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому "Умовами та правилами надання банківських послуг". Сторони погодилися, що кредитний ліміт може бути збільшений для оплати судових витрат у порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг. Ліміт овердрафту встановлюється банком на кожний операційний день. У випадку зниження банком ліміту в односторонньому порядку, передбаченому цими "Умовами та правилами надання банківських послуг", клієнт зобов'язується погасити різницю між фактичною заборгованістю і сумою нового ліміту не пізніше дня, вказаного в повідомленні банку про зміну ліміту, спрямованого клієнту у будь-якій з форм, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг". В іншому випадку грошове зобов'язання вважається порушеним, а зазначена різниця між фактичною заборгованістю і новою сумою ліміту вважається простроченою з дня, вказаного в повідомленні (п. 3.2.1.1.3 Умов).

Проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, приводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття Поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах кліент-банк/інтернет клієнт-банк або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - далі "Угода"). При порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", банк на свій розсуд, мас право змінити умови кредитування, встановивши інший термін повернення кредиту. При належному виконанні клієнтом зобов'язань, передбачених "Умовами та правилами надання банківських послуг", за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування ліміту, проведення платежів клієнта у порядку обслуговування ліміту може бути продовжено банком на той самий строк. Термін також може бути змінений банком згідно з п. 3.2.1.2.3.4 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг". Згідно зі статтями 212, 651 Цивільного кодексу України при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань за кредитом, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов'язань, мас право встановити інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє клієнту повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк. sms-повідомлення або інших). При непогашенні заборгованості у термін, зазначений у повідомленні, вся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної в повідомленні, вважається простроченою. (п. 3.2.1.1.8. Умов).

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших) /п.3.2.1.1.6. Умов/.

Відповідно до розділу 3.2.1.4. Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунків відсотків:

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління кредитного ліміту, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року, період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо не повинен перевищувати 30 днів.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у випадку необнуління дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 року, за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30% річних.

За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 року, за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 33% річних.

За сумами кредиту, отриманими з 01.01.2016 року, за наявності дебетового сальдо на поточному рахунку позичальника при закритті банківського дня, проводиться нарахування відсотків за користування кредитом у розмірі 32% річних. Списання нарахованих відсотків проводяться по 1-х числах кожного місяця за попередній місяць.

За сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 року включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п.3.2.1.4.9).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань, стягується комісійна винагорода у розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати банку, зі свого поточного рахунку.

Цей договір, а саме - обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта, набуває чинності з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами за цим договором (пункт 3.2.1.6.1. Умов).

На виконання умов договору № б/н банківського обслуговування від 25.09.2012 публічним акціонерним товариством комерційним банком "Приватбанк" надавалися товариству з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" кредитні кошти у межах встановленого ліміту у сумі 20 500,00 грн. (станом на 01.03.2014 встановлено ліміт у сумі 20 500,00 грн.), які використовувалися Клієнтом, що підтверджується банківською випискою з рахунку №2400 (довідка про розмір встановлених кредитних лімітів від 11.05.2016 за вих. №08.7.0.0.0/42 міститься в матеріалах справи, а.с.33).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" належним чином умови договору № б/н банківського обслуговування від 25.09.2012 не виконало, у зв'язку з чим позивачем нарахована та заявлена до стягнення заборгованість за кредитом у сумі 20 500грн., заборгованість за відсотками у сумі 19 178,89грн. за період з 04.08.2014 по 27.04.2016, пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором у сумі 23 531,45грн. за період з 01.09.2014 по 27.04.2016, заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3 835,43грн. за період з 01.08.2014 по 27.04.2016.

Причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору №б/н банківського обслуговування від 25.09.2012 в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (стаття 1054 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

За умовами пункту 3.2.1.2.3.4. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, банк має право змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Заявлена позивачем до стягнення заборгованість зі сплати кредиту у сумі 20 500,00грн. нарахована станом на 27.04.2016, заборгованість за відсотками у сумі 19 178,89грн. - за період з 04.08.2014 по 27.04.2016, заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3 835,43грн. - за період з 01.08.2014 по 27.04.2016.

З огляду на умови договору № б/н банківського обслуговування від 25.09.2012 та положення "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 20 500,00грн., процентів за користування кредитом у сумі 19 178,89грн., а також заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 3 835,43грн., є таким, що настав. Доказів їх сплати відповідач-2 суду не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення на користь позивача заборгованості за кредитом у сумі у сумі 20 500,00грн., процентів за користування кредитом у сумі 19 178,89грн., а також заборгованості по комісії за користуванням кредитом у сумі 3 835,43грн.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Заявлена позивачем до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язань за договором у сумі 23 531,45 грн. нарахована за період з 01.09.2014 по 27.04.2016.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців місцезнаходженням товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" є Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд.51-А.

Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до положень статті 2 цього Закону, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Розпорядженням Кабінету міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України" затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, серед яких значиться і м. Горлівка Донецької області.

Ухвалою господарського суду від 21.06.2016, з метою всебічного, cвоєчасного, повного та об'єктивного розгляду справи, витребувані у позивача додаткові докази, які підтвердили б проведення (не проведення) відповідачем-2, товариством з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп", господарської діяльності на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція в період нарахування позивачем пені.

Позивач витребувану судом інформацію не надав, поважних причин невиконання вимог суду не вказав.

З розрахунку пені, який надано позивачем вбачається, що нарахована пеня охоплює як суму заборгованості за отриманим та непогашеним кредитом, так і на суму процентів та комісії. Окремий розрахунок пені на суму заборгованості позивачем не надано.

Оскільки Законом України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" забороняється нарахування пені та/або штрафів лише на суму основної заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року, за відсутності окремого розрахунку пені на суму непогашеного кредиту, належних доказів проведення (не проведення) відповідачем-2, приватним підприємством "Курс", господарської діяльності на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція в період з 01.09.2015 по 27.04.2016, позивачем не надано, суд вважає за доцільне залишити вимогу позивача про стягнення пені у сумі 23 531,45 грн. без розгляду на підставі п.5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягненню грошова сума 43 514,32грн., з яких: 20 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 178,89грн. - процентів за користування кредитом, 3 835,43грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом.

11 серпня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист", як поручителем, та публічним акціонерним товариством Комерційним банком "Приватбанк", як кредитором, укладено договір поруки №21018К2F4S073, відповідно до умов якого (п.1) предметом договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання товариством з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" (боржник) всіх своїх обов'язків за договором №б/н від 25.09.2012 (кредитний договір).

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором у тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів).

Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок(ки), зазначений(ні) в письмовій вимозі кредитора, впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

За пунктом 8 договору поруки цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.01.2030.

Сторони прийшли до згоди, що строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором встановлюється протягом 5 (п'яти) років (п. 9 договору поруки).

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Листом №21018К2F4S073 від 14.04.2016 позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про сплату боргу, яка останнім залишена без відповіді (а.с. 44). Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, з урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню солідарно з відповідачів підлягає сума 43 514,32грн., з яких: 20 500,00 грн. - заборгованість за кредитом; 19 178,89грн. - процентів за користування кредитом, 3 835,43грн. - заборгованості по комісії за користуванням кредитом.

Суд відхиляє клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми 67 045,77грн., які обліковуються за товариством з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" в банківських установах: АТ "Таскомбанк" та ПАТ КБ "Правекс-Банк".

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 ГПК України позов, зокрема, забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмету спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

При цьому, сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вказані роз'яснення викладені в постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" від 26.12.2011 № 16.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпеченню позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обгрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обгрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до змісту клопотання про забезпечення позову позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову, а саме, не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду такі як: реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації; витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем; укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання, тощо.

Отже, з урахуванням представлених позивачем документів, наведених мотивів для вжиття заходів до забезпечення позову та наявних у матеріалах справи доказів, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Згідно з частиною другою статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у сумі 894,36грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача-1 у сумі 447,18 грн., з відповідача-2 - у сумі 447,18 грн. У зв'язку з відмовою позивачу у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, судові витрати за розгляд цього клопотання покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 66, 67, 75, 81 (п.5 ч.1), 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний код 35201640) та з товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" (83086, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд.51-А, ) заборгованість за кредитом у сумі 20 500,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 19 178,89грн., заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3 835,43грн., про що видати накази.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват-Фінансист" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 32, ідентифікаційний код 35201640) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 447,18 грн., про що видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сольді Груп" (83086, Донецька область, м. Донецьк, вул. Артема, буд.51-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 447,18 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Вимогу Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" про стягнення пені у сумі 23 531,45 грн. залишити без розгляду.

Відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний Банк "Приватбанк" у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 12.07.2016.