ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року Справа № Б22/162-10/3

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Погребняка В.Я.,
Куровського С.В.,
розглянувши касаційну скаргу Уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4,
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року,
та ухвалуГосподарського суду Київської області від 30 березня 2016 року,
у справі№ Б22/162-10/3,
за заявоюУправління Пенсійного фонду України у місті Переяслав-Хмельницький (м. Переяслав-Хмельницький, Київська область),
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" (м. Переяслав-Хмельницький, Київська область),
про визнання банкрутом, -
за участю представників: від уповноваженої особи учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4: ОСОБА_6 - представник (довіреність № НАН 741790 від 07.10.2015 року), ОСОБА_7 - представник (довіреність № НАС 310401 від 15.10.2015 року); арбітражний керуючий Щербань О.М.: особисто; представники інших учасників судового провадження не з'явились;
в с т а н о в и в :

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2010 року, за Заявою Управління Пенсійного фонду України у місті Переяслав-Хмельницький (далі за текстом - УПФ України у м. Переяслав-Хмельницький), порушено провадження у справі № Б22/162-10/3 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" (далі за текстом - ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян"); введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3 (суддя - Лопатін А.В.), серед іншого, зобов'язано ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області (далі за текстом - Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області), інше.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № Б22/162-10/3 (головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Шипко В.В., Верховець А.А.) апеляційну скаргу Уповноваженої особи учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, в частині зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області, залишено без змін. При цьому, апеляційний господарський суд вказав, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування спірної ухвали.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, Уповноважена особа учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, в частині зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № Б22/162-10/3; направити справу № Б22/162-10/3 на новий розгляд. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 13.06.2016 року, касаційну скаргу Уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4, згідно зі ст. 1114 ГПК України, прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

За Розпорядженням №08.03-04/2494 від 05.07.2016 року Керівника апарату Вищого господарського суду України, на підставі Протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 05.07.2016 року, у в'язку з відпусткою судді Удовиченка О.С., було сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: Поліщук В.Ю. (головуючий), Погребняк В.Я., Куровський С.В.

Представники уповноваженої особи учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4, в засіданні суду касаційної інстанції, повністю підтримали вимоги касаційної скарги, з підстав наведених у ній. Просили господарський суд касаційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, в частині зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № Б22/162-10/3; направити справу № Б22/162-10/3 на новий розгляд.

Арбітражний керуючий Щербань О.М., в судовому засіданні касаційної інстанції, проти вимог та доводів скаржника заперечував, оскільки вважає їх безпідставними та необгрунтованими. Просив суд касаційної інстанції оскаржені судові рішення залишити без змін, касаційну скаргу - без задоволення.

Інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, про часткове задоволення касаційної скарги Уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2010 року, за заявою УПФ України у м. Переяслав-Хмельницький, порушено провадження у справі № Б22/162-10/3 про банкрутство ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян"; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, інше.

31.12.2010 року в газеті "Урядовий кур'єр" № 247 опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.11.2010 року у справі № Б22/162-10/3, за результатами підготовчого засідання, зокрема, визнано УПФ України у місті Переяслав-Хмельницький ( за текстом ухвали) конкурсним кредитором з вимогами до ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" у сумі 3 440 382 грн. 20 коп. (2 черга); введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядником майна ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" арбітражного керуючого Щербаня О.М., інше.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.04.2011 року затверджено Реєстр вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" на суму 35 063 958 грн. 46 коп.; зобов'язано розпорядника майна призначити збори кредиторів, на яких визначитись з подальшою процедурою банкрутства, за результатами проведення зборів кредиторів надати господарському суду протокол зборів кредиторів; інше.

Постановою Господарського суду Київської області від 06.07.2011 року у справі № Б22/162-10/3 визнано ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Щербаня О.М., якого зобов'язано за результатами роботи по ліквідації банкрута подати звіт, ліквідаційний баланс та пояснювальну записку до нього. Підприємницьку діяльність банкрута завершено.

Строк ліквідаційної процедури ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" та повноважень ліквідатора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" арбітражного керуючого Щербаня О.М. неодноразово продовжувався, зокрема, ухвалами місцевого господарського суду від 17.07.2012 року, від 20.03.2013 року, від 21.01.2015 року та від 03.02.2016 року.

30.03.2016 року від Переяслав-Хмельницького об'єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області надійшло Клопотання (вих. № 1594/09 від 29.03.2016 року) про заміну назви кредитора у справі № Б22/162-10/3 управління Пенсійного фонду України в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане управління Пенсійного фонду України Київської області, яке обґрунтоване зміною назви вказаного кредитора, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 року "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, серед іншого, зобов'язано ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області, інше.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № Б22/162-10/3 апеляційну скаргу Уповноваженої особи учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4 залишено без задоволення; ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3 (в частині зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області) залишено без змін.

Приймаючи оскаржені судові акти, господарські суди першої та апеляційної інстанцій виходили з Постанови Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 року "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", Додатку № 2 до цієї Постанови (за яким до переліку територіальних органів Пенсійного фонду України, які перейменовуються, відноситься зокрема УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, яке перейменовано на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області). При цьому, апеляційним господарським судом, на підставі відомостей з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 04.04.2016 року, встановлено, що Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФ України Київської області () є правонаступником УПФ України у м. Переяслав-Хмельницькому (ініціюючий кредитор у справі, ), яке припинено 08.11.2011 року за рішенням засновників. За висновками господарського суду апеляційної інстанції вказані у досліджених Витягах юридичні особи здійснюють діяльність у сфері обов'язкового соціального страхування, тобто мають аналогічні завдання та функції.

Не погоджуючись з прийнятими господарськими судами першої та апеляційної інстанцій ухвалою та постановою, Уповноважена особа учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4 звернувся з касаційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, в частині зобов'язання ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області, та постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № Б22/162-10/3; направити справу № Б22/162-10/3 на новий розгляд. При цьому, скаржник посилається на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанції ст.ст.34, 43 ГПК України. Крім того, скаржник зауважує на тому, що УПФ України у м. Переяслав-Хмельницькому (ініціюючий кредитор у справі, ) було ліквідовано за рішенням засновників (припинено як юридичну особу 08.11.2011 року), та його процесуально не було замінено на УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області (заявник Клопотання вих. № 1594/09 від 29.03.2016 року).

Задовольняючи частково касаційну скаргу подану Уповноваженою особою учасників ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4, колегія суддів касаційної інстанції виходить з наступного.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України від 22.12.2011 року №4212-VI) встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Тобто, розгляд справи про банкрутство за новою редакцією Закону здійснюється згідно з постановою про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. При цьому правові підстави прийняття постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури визначаються відповідно до раніше чинної редакції Закону, а правові наслідки введення ліквідаційної процедури - за його новою редакцією.

В цьому випадку застосуванню підлягають положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, що діяла до 19.01.2013 року.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у визначеній редакції), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Положення ч. 2 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначають, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та за результатами розгляду виносить ухвалу, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Внесення змін до ухвали господарського суду, якою затверджений Реєстр вимог кредиторів, може відбуватися в порядку здійснення апеляційного чи касаційного оскарження ухвали або у разі перегляду її за нововиявленими обставинами відповідно до ст. ст. 112 - 114 ГПК України.

Зміна Реєстру вимог кредиторів з інших підстав може відбуватися у зв'язку із заміною кредитора у грошовому зобов'язанні боржника, зокрема, внаслідок правонаступництва (ст. 512 ЦК України), оскільки у цьому випадку саме зобов'язання боржника, затверджене судовим рішенням, продовжує існувати у незмінному вигляді.

Так, як вбачається з матеріалів справи, місцевий господарський суд (ухвала від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3), враховуючи Постанову Кабінету Міністрів України № 1055 від 16.12.2015 року "Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України", зобов'язав ліквідатора банкрута внести зміни до Реєстру вимог кредиторів ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян", враховуючи зміну назви кредитора ТзОВ "Швейна фабрика "Гаян" - УПФУ в м. Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області на Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФУ Київської області

Приписами ст.25 ГПК України унормовано, що, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову заміни сторони чи третьої особи її правонаступником господарський суд виносить ухвалу.

При цьому, необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у статті 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (статті 104 - 108 ЦК України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в частині третій статті 25 ГПК України. Положеннями вказаної статті ГПК України передбачено процесуальне правонаступництво у зв'язку не лише зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб'єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі заміни кредитора або боржника у зобов'язанні (ст.ст. 512 і 520 ЦК України). У разі заміни кредитора в зобов'язанні не в повному обсязі (у подільному зобов'язанні; в разі передачі новому кредитору права на стягнення неустойки окремо від передачі прав вимоги за основним зобов'язанням тощо) новий кредитор є правонаступником первісного кредитора лише в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу відповідних прав якщо інше не встановлено договором або за законом (ст. 514 ЦК України); при цьому якщо правонаступником заявляються відповідні вимоги, то вважається, що позов подано кількома позивачами (ст. 23 ГПК України). Процесуальне правонаступництво в розумінні ст. 25 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового процесу, включаючи стадію виконання судового рішення, і здійснюється господарським судом без виклику сторін у справі, якщо їх явка не зумовлена необхідністю з'ясування судом певних обставин, але з повідомленням сторін, оскільки інше суперечило б приписам частини другої статті 22 ГПК стосовно прав сторін у судовому процесі (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зі змінами та доповненнями).

Відповідно до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року, рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

За приписами ст.99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно положень ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Проте, апеляційний господарський суд наведеного не врахував та, встановивши (на підставі поданих до матеріалів справи Витягів з ЄДРПОУ), що Переяслав-Хмельницьке об'єднане УПФ України Київської області () є правонаступником УПФ України у м. Переяслав-Хмельницькому (ініціюючий кредитор у справі, ), яке припинено 08.11.2011 року за рішенням засновників, залишив без змін ухвалу Господарського суду Київської області від 30.03.2016 року у справі № Б22/162-10/3, якою було встановлено лише зміну назви ініціюючого кредитора. При цьому, в порушення приписів ст.ст.43, 101 ГПК України, апеляційним господарським судом не було досліджено обставин окремого існування таких юридичних осіб як УПФ України у місті Переяслав-Хмельницькому Київської області (ініціюючий кредитор у справі, ) та УПФ України у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області (), а, також, обставини виникнення такої юридичної особи як УПФ України в місті Переяслав-Хмельницькому та Переяслав-Хмельницькому районі Київської області ().

Згідно зі ст. ст. 1115, 1117 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно зі ст. 1119 ГПК України, касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За таких підстав, постанова Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року у справі № Б22/162-10/3 має бути скасована, а справа - направлена на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції.

При новому розгляді справи, апеляційному господарському суду необхідно врахувати наведене, всебічно і повно з'ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи з урахуванням матеріалів та обставин справи № Б22/162-10/3, надати об'єктивну оцінку доказам, які мають юридичне значення для її розгляду, правильно застосувати норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Уповноваженої особи учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Швейна фабрика "Гаян" ОСОБА_4 задовольнити частково.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26 квітня 2016 року у справі № Б22/162-10/3 Господарського суду Київської області скасувати.

3. Справу № Б22/162-10/3 передати на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді: В.Я. Погребняк

С.В. Куровський