ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа № 911/1597/16

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка»

до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд»

про стягнення 11 512,61 грн

За участю представників:

від позивача ОСОБА_1 (дов. №4 від 04.01.2016);

від відповідача не зявились.

Обставини справи:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Уніка» (далі - позивач) звернулося з позовом до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (далі відповідач) про стягнення 11 512,61 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 26.06.2015, внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1, цивільна відповідальність якого була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4747523 у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2. Автомобіль Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2 був застрахований позивачем за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №131357/4002/0001029 від 14.08.2014. Позивач у відповідності з договором добровільного комплексного страхування на транспорті №131357/4002/0001029 від 14.08.2014 виплатив страхувальнику страхове відшкодування у сумі 11 512,61 грн. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з відповідача 11 512,61 грн в якості матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.05.2016 порушено провадження у справі № 911/1597/16, розгляд справи призначено на 16.06.2016.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.06.2016 розгляд справи відкладено на 14.07.2016.

Відповідач не скористався своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

Заяв чи клопотань про застосування позовної давності до вимог позивача відповідачем не заявлено.

Представник позивача у судовому засіданні 14.07.2016 підтримав позов повністю.

Представник відповідача у судове засідання 14.07.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосуванняГосподарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

14.08.2014 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (Страховик) та ОСОБА_3 (Страхувальник) укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті №131357/4002/0001029, за умовами якого страховик зобовязався при настанні страхового випадку відшкодувати страхувальнику нанесений збиток на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.1 договору транспортний засіб Land Rover, державний номер НОМЕР_2.

26.06.2015, внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України при керуванні автомобілем Шкода, державний номерний знак НОМЕР_1, цивільна відповідальність якого була застрахована за полісом обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/4747523 у Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» відбулася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої було пошкоджено автомобіль Land Rover, державний номерний знак НОМЕР_2, застрахований позивачем за договором добровільного комплексного страхування на транспорті №131357/4002/0001029 від 14.08.2014.

Згідно довідки ВДАІ Бориспільського МВ №67028657 про ДТП та постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15.07.2015 вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Відповідно до звіту №01-20/07 від 20.07.2015 вартість відновлювального ремонту та матеріальний збиток склали 27 447,88 грн.

05.08.2015 згідно умов договору страхування та на підставі страхового акту №00171276 від 03.08.2015, ПрАТ «СК «Уніка» здійснило виплату страхового відшкодування у розмірі 11 512,61 грн, що підтверджується платіжним дорученням №027020 від 05.08.2015.

Судом встановлено, що цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 (винуватця ДТП) застраховано у відповідача - Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (поліс обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4747523, діючий на 26.06.2015).

Предметом позову є вимога про стягнення 11 512,61 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування.

Згідно ч. 1 ст. 22 Закону України „Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України „Про страхування та ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною першою статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, статтею 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (у редакції, чинній на момент виплати страхового відшкодування) передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Приписи статті 1166 Цивільного кодексу України передбачають загальні підстави деліктної відповідальності за завдану майнову шкоду, наявність яких необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Такими підставами є: протиправність дій особи, збитки (майнова шкода, якої зазнала потерпіла сторона), причинно-наслідковий звязок між діями та наслідками (а саме, збитками), вина особи, яка вчинила правопорушення.

Як вбачається з правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі № 6-108цс13 у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки їх власникам (володільцям) питання про відшкодування шкоди вирішується за принципом вини (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). У випадках завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки іншим особам застосовується положення ч. 2 ст. 1188 ЦК України.

Так у відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача 11 512,61 грн матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статей 44, 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Скайд» (07353, Київська область, Вишгородський район, с. Старі Петрівці, вул. Дніпровська, буд. 4-А, офіс 3; ідентифікаційний код 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-А; ідентифікаційний код 20033533) 11 512 (одинадцять тисяч пятсот дванадцять гривень) 61 коп. матеріальної шкоди в порядку регресного відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) 00 коп. cудового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено: 21.07.2016

Суддя В.М. Антонова