КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа№ 910/1028/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Мальченко А.О.

Дикунської С.Я.

секретар судового засідання Яценко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року

у справі № 910/1028/13 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дочірнє підприємство по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціально-побутового призначення «Екос»

про стягнення 75 029, 01 грн.

за участю представників сторін від :

від позивача: Фомін О.Д., довіреність №155/1/03-60 від 06.01.2016 року

від відповідача: Книш М.Б. довіреність б/н від 31.12.2016 року

від третьої особи - не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» (позивач у справі) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» (відповідач у справі) про стягнення 70 046,93 грн основного боргу, 3610, 29 грн. пені та 1011, 79 грн. 3 % річних.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.06.2013 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року позов задоволено частково.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.11.2013 року зазначені постанову Київського апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду м. Києва.

Направляючи справу на новий розгляд до Господарського суду міста Києва, Вищий господарський суд України вказав на необхідність дослідження обставин погодження сторонами у встановленому законом порядку внесення змін до договору щодо збільшення вартості послуг з обслуговування колектора та відповідно дослідження дійсної заборгованості відповідача за договором.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року позов з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» 48 450,90 грн - основного боргу, 849 грн. 69 коп. 3 % річних, 2799 грн. 83 коп. пені та 1720 грн. 50 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване доведеністю позивачем факту надання послуг за період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, належним підтвердженням вартості наданих послуг, з урахуванням ціни, яка була узгоджена сторонами у підписаних Додатках до договору №06/12К від 29.12.2006 року, та відсутності оплати за отримані послуги.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач, Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» подав апеляційну скаргу (вх. № 06-29.2/2354 від 11.04.2016 року), в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне дослідження місцевим господарським судом всіх обставин справи, а саме обставин щодо існування у Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» права власності на колектор, обслуговування якого здійснює відповідач, та відповідно право отримання коштів за таке обслуговування.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.04.2016 року Публічному акціонерному товариству «Київміськбуд» відновлено пропущений строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київмісьбуд» прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Мартюк А.І. та призначено розгляд справи на 01.06.2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 року розгляд апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року відкладено на 22.06.2016 року.

21.06.2016 року у зв'язку з перебування судді Мартюк А.І. у відпустці, протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів справу № 910/1028/13 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Жук Г.А., судді - Мальченко А.О., Дикунська С.Я.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя -Жук Г.А., судді - Дикунська С.Я., Мальченко А.О.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 22.06.2016 року представників позивача та третьої особи, розгляд справи відкладався на 13.07.2016 року.

У судовому засіданні 13.07.2016 року представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги, просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову

У судовому засіданні 13.07.2016 року представник позивача у справі заперечував проти доводів апеляційної скарги і просив рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/1028/13 залишити без змін.

Представники третьої особи у судове засідання не з'явились, про причини неявки не повідомили, хоча про дату ,час та місце розгляду справи третя особа повідомлена у відповідності до ст. 98 ГПК України.

Зважаючи на належне повідомлення учасників процесу про дату, час та місце розгляду справи, закінчення, встановлених ст. 102 ГПК України строків розгляду апеляційної скарги, а також, те, що неявка представників третьої особи не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціально-побутового призначення «Екос».

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

29.12.2006 року між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» (власник за договором, позивач у справі) та Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» (користувач за договором, відповідач у справі) було укладено договір № 06/12К про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19 (а.с. 15-17 том 1).

За змістом розділу 1 та 2 договору його предметом є надання місця у власника для розміщення інженерних мереж користувача, та оплата останнім витрат за утримання, технічне обслуговування і ремонт внутрішньоквартального колектора.

Відповідно до п. 2.1.1. договору власник зобов'язався надавати місце для прокладки інженерних мереж у колекторі, проводити технічне обслуговування і утримання внутрішньоквартального колектора, що вказаний в додатку 2 до цього договору.

Згідно з п. 2.1.5. договору власник колектора зобов'язався утримувати в належному стані колектор, згідно з встановленими технічними вимогами, вживати заходи проти порушення конструкції, технічного стану мереж користувача з боку інженерних мереж інших організацій, яким надане місце в колекторі.

У свою чергу, відповідно до п. 2.2.3. договору користувач зобов'язався проводити своєчасне виконання розрахунків з власником по сплаті на утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартального колектора у відповідності з порядком, визначеним цим договором.

Згідно з п. 5.1. договору протягом 10 днів після закінчення кожного поточного місяця користувач проводить розрахунок із власником на підставі підписаних актів виконаних робіт, згідно з розрахунком, наведеним у додатку 2, в якому врахована вартість утримання та технічного обслуговування внутрішньоквартальних колекторів, погоджена протоколом додаток 1 до договору. Розрахунки проводяться грошовими коштами.

Відповідно до п. 7.1. договору він набирає чинності з 29.12.2006 року та діє до 31.12.2007 року.

Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна із сторін не заявила про його розірвання, договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік (п. 7.2. договору).

Додатком № 1 до договору сторонами було погоджено вартість витрат за утримання та технічне обслуговування внутрішньоквартального колектора в розмірі 10 850, 24 грн./100п/м на рік.

В подальшому сторонами були підписані у формі додатків № 2 до договору розрахунки вартості витрат за утримання та технічне обслуговування внутрішньоквартальних колекторів від грудня 2006 року, від 01.09.2007 р. (а.с. 22 том 1), від травня 2008 року (а.с. 23 том 1), травня 2011 р. (а.с. 25 том 1), відповідно до яких вартість витрат за утримання та технічне обслуговування внутрішньоквартального колектора було визначено в розмірі 17 108, 66 грн./рік, 17 527, 91 грн./рік, 18 887, 23 грн./рік, 38 760, 70 грн./рік відповідно, вартість ремонту та обслуговування колектора 10 850, 24 грн./100п/м на рік, 10 850, 24 грн./100п/м на рік, 10 850, 24 грн./100п/м на рік, 15 945, 00 грн./100п/м на рік відповідно.

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2014 року у справі №910/943/14 за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про спонукання укласти додаткову угоду №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року, яке залишене в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.03.2015 року, яка в свою чергу залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.05.2015 року, позов задоволено частково, визнано укладеною додаткову угоду №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року, в редакції, що викладена в резолютивній частині рішення, з дня набрання рішенням чинності.

Місцевий господарський суд вірно зазначив, що згідно ч. 3 ст. 35 Господарського кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, з дня набрання чинності рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/943/14, а саме з 11.03.2015 року, Додаткова угода №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року вважається укладеною. Пунктом 1 додаткової угоди №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року дію додатку 1 до договору з вартістю витрат за утримання та технічне обслуговування внутрішньоквартального колектору в розрахунку на кожні 100 п.м. на рік без ПДВ (грн) 15945,00 грн., припинено, та введено в дію додаток 1 з вартістю витрат в розрахунку на кожні 100 п.м. на місяць без ПДВ (грн) 2644,10 грн.

Пунктом 2. додаткової угоди №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року дію додатку №2 до договору № 06/12к від 29.12.2006р. з вартістю технічного обслуговування та ремонту в розрахунку на рік з ПДВ 38760,70 грн. припинено, та введено в дію додаток №2 з вартістю технічного обслуговування та ремонту в розрахунку на рік з ПДВ 77130,51 грн.

Відтак, колегія суддів зазначає, що оскільки зміни до договору щодо вартості технічного обслуговування та ремонту колектора були внесені лише з набранням чинності рішенням Господарського суду міста Києва від 17.04.2014 року у справі №910/943/14 за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про спонукання укласти додаткову угоду №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 року, а саме з 11.03.2015 року - винесенням Київським апеляційним господарським судом постанови у справі, то слід вважати, що до укладення в судовому порядку Додатку №2, розмір вартості технічного обслуговування та ремонту колектора становив згідно Додатку №2 до договору в редакції з травня 2011 року (а.с. 25 том 1), 38 760,70 грн на рік та відповідно 3 230,06 грн - на місяць.

Виконання у спірний період: з жовтня 2011 року по грудень 2012 року, з боку позивача своїх договірних зобов'язань щодо надання місця для прокладення інженерних мереж у колекторі, проведення технічного обслуговування і утримання внутрішньоквартального колектора підтверджується наявними в матеріалах справи актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) на загальну суму 48 450,90 грн № ОУ-0000892 від 31.12.2012 р., № ОУ-0000545 від 31.10.2012 р., № ОУ-0000715 від 30.11.2012 р., № ОУ-0000415 від 31.08.2012 р., № ОУ-0000481 від 30.09.2012 р., № ОУ-0000301 від 30.06.2012 р., № ОУ-0000360 від 31.07.2012 р., № ОУ-0000180 від 30.04.2012 р., № ОУ-0000244 від 31.05.2012 р., № ОУ-0000062 від 29.02.2012 р., № ОУ-0000122 від 31.03.2012 р., № ОУ-0000809 від 31.12.2011 р., № ОУ-0000004 від 31.01.2012 р., № ОУ-0000652 від 31.10.2011 р., № ОУ-0000734 від 30.11.2011 р. Вказані акти здачі-прийняття робіт відповідачем підписано не було. Разом з цим, непідписання актів зі сторони ПАТ «Київміськбуд» не може бути достатнім доказом невиконання позивачем покладених на нього обов'язків. Суд апеляційної інстанції враховує, що жодних заперечень щодо підписання зазначених актів від відповідача не надходило, доказів пред'явлення позивачеві претензій щодо технічного стану колектора, щодо порушень конструкції, чи технічного стану інженерних мереж користувача чи щодо виконання позивачем своїх зобов'язань апелянт ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного господарського суду не надав. Окрім того, матеріали справи містять докази того, що позивачем надавались у спірний період послуги щодо утримання та технічного стану колектора також іншим споживачам мереж, які прокладені в колекторі, що і мережі відповідача. Відтак, сукупність поданих позивачем доказів свідчать про належне виконання Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» у період з жовтня 2011 року по грудень 2012 року робіт з обслуговування колектора по проспекту Правди 19; Правди 5. Разом з цим, колегія суддів відхиляє доводи відповідача про відсутність даних, які саме роботи вчинялись позивачем, оскільки згідно умов договору, а саме п. 1, розділом 2 чітко визначений перелік робіт, які здійснює позивач у справі, а тому враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд вважає, що наявні матеріали справи спростовують доводи відповідача про невиконання Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» договірних зобов'язань.

На оплату робіт за договором, позивач направляв на адресу відповідача рахунки-фактури № СФ-0000594 від 29.12.2012 р., № СФ-0000539 від 30.11.2012 р., № СФ-0000482 від 31.10.2012 р., № СФ-000369 від 31.08.2012 р., № СФ-0000424 від 28.09.2012 р., № СФ-0000261 від 30.06.2012 р., № СФ-0000313 від 31.07.2012 р., № СФ-0000158 від 30.04.2012 р., № СФ-0000210 від 31.05.2012 р., № СФ-0000055 від 29.02.2012 р., № СФ-0000107 від 30.03.2012 р., № СФ-0000570 від 30.12.2011 р., № СФ-0000003 від 31.01.2012 р., № СФ-0000460 від 31.10.2011 р., № СФ-0000518 від 30.11.2011 р. (а.с. 44-51 том 1). Факт направлення податкових накладних, актів та рахунків-фактур на адресу відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи реєстрами відправленої кореспонденції з поштовими квитанціями, супровідними листами про направлення.

Згідно з п. 5.1. договору протягом 10 днів після закінчення кожного поточного місяця користувач проводить розрахунок із власником на підставі підписаних актів виконаних робіт, згідно з розрахунком, наведеним у додатку 2, в якому врахована вартість утримання та технічного обслуговування внутрішньоквартальних колекторів, погоджена протоколом додаток 1 до договору.

Зі змісту даного пункту договору вбачаться, що акти виконаних робіт не визначені сторонами відкладальною обставиною, а тому, враховуючи, що договором чітко визначено строк оплати, Додатком №2 до договору в редакції від травня 2011 року (а.с. 25 том 1) сторонами узгоджена вартість робіт як за рік, так і за місяць окремо, договір містить платіжні реквізити, на які повинна здійснюватись оплата, то місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що у Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» не існувало обставин чи інших перешкод у виконанні взятого на себе обов'язку з щомісячної оплати за утримання та технічне обслуговування колектора.

Однак, відповідачем не надано доказів оплати вартості послуг з утримання та технічного обслуговування колектора в сумі 48 450,90 грн. у строк вказаний в договорі, а відтак на момент розгляду справи у відповідача існує перед позивачем заборгованість у розмірі 48 450,90 грн.

При цьому, колегія суддів вважає безпідставними посилання апелянта на відсутність доказів існування у Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» права власності чи іншого речового права на колектор, обслуговування якого здійснює позивач, та відповідно на відсутність права отримання коштів за таке обслуговування, з огляду на те, що в матеріалах справи наявний наказ Головного управління комунальної власності м. Києва Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №35 від 01.03.2010 року про закріплення на праві господарського відання за КП «Київжитлоспецексплуатація» внутрішньоквартальних комунікаційних колекторів (а.с. 62-63 том 3). Згідно ч. 2 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. З урахуванням вищезазначеного, суд апеляційної інстанції вважає підтвердженим речове право позивача на внутрішньоквартальний колектор по проспекту Правди, 19; Правди, 5 у м. Києві та відповідно його право на укладення договорів та отримання плати за їх обслуговування.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Зі змісту укладеного між сторонами договору №06/12К від 29.12.2006 року вбачається, що за своєю правовою природою вказаний договір є договором надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Стаття 193 ГК України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Беручи до уваги, що відповідачем не надано доказів сплати вартості робіт з утримання та технічного обслуговування колектора, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 06/12К від 29.12.2006 року у розмірі 48 450,90 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв'язку із підтвердженням порушення відповідачем свого грошового зобов'язання, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних у розмірі 849,69 грн. згідно розрахунку позивача (а.с. 174 том 3) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Пунктом 5.2. договору його сторони визначили, що за несвоєчасне виконання розрахунків з власником користувач сплачує пеню в розмірі 0, 5 % від суми заборгованості за кожен прострочений день, але не більше 2-х облікових ставок НБУ, що діяли на час сплати.

На підставі вищевикладених норм закону та умов договору, у зв'язку з порушенням відповідачем виконання зобов'язань з оплати у визначений договором строк за надані послуги позивачем нараховано 2 799,83 грн. пені.

Перевіривши розрахунок заявленої до стягнення суми пені (а.с. 174 том 3), апеляційний господарський суд погоджується з вірністю її нарахування.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/1028/13 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (відповідача у справі).

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/1028/13 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 10.02.2016 року у справі №910/1028/13 залишити без змін.

3. Справу №910/1028/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді А.О. Мальченко

С.Я. Дикунська