номер провадження справи 11/62/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 Справа № 908/1588/16

м. Запоріжжя

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Концерн «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд.2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ),

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вепес, ЛТД» (пр.Соборний, буд. 176, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, ),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №182/20-19 від 07.06.2016;

від відповідача: не зявився;

про: стягнення 34210,81грн.,-

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району про стягнення з ТОВ «Вепес, ЛТД» 34210,81грн., як вказано в позові, 29483,07грн. основного боргу за поставлену теплову енергію, 3398,50грн. пені, 244,62грн. річних і 1084,62грн. інфляційних втрат.

09.06.2016 порушено провадження по справі, призначені дата і час судового засідання. В порядку попередньої підготовки справи до слухання суд зобовязав сторони вчинити дії та надати документи, необхідні для повного, всебічного та обєктивного вирішення спору.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог, посилаючись, зокрема, на те, що спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих зобовязань за договором №438 від 01.10.2002 про постачання теплової енергії в гарячій воді в частині повної та своєчасної оплати наданих послуг. Затримка оплати вартості поставленої теплової енергії обумовила нарахування пені, сум 3% річних та втрат від інфляції. Разом з цим, позивач просить судові витрати, повязані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач вимоги суду не виконав, відзив на позовну заяву та витребувані докази не надав, акт звіряння взаємних розрахунків, направлений на його адресу позивачем, не підписав. В судове засідання повноважного представника не направив. Заяв про розгляд справи без повноважного представника відповідача на адресу суду не надходило.

У відповідності до п. 3.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців»).

Згідно до даних, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (minjust.gov.ua), юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю ТЛТД» є пр.Леніна (на теперішній час пр.Соборний), будинок 176, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035.

Ухвала господарського суду направлялась за вказаною адресою, повернута поштовим відділенням з відміткою «организация выбыла».

За таких обставин справа розглядається в порядку передбаченому ст.75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в матеріалах справи документами та за відсутністю повноважного представника відповідача.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, а також ретельно дослідивши додатково надані сторонами докази, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) закріплено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

01.10.2002 між Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація) та ТОВ «Вепес, ЛТД» (Споживач) укладено договір №438 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Згідно п. 1.2 вказаного договору, Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді Споживачу, а останній, в свою чергу оплачувати одержану теплову енергію разом з втратами тепло енергії на теплотрасі, що перебуває на балансі Споживача за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач, виконуючи договірні зобовязання, за період з жовтня 2015 по квітень 2016 відпустив відповідачу теплову енергію на суму 29483,07грн., що підтверджується рахунками та актами приймання-передачі за поставлену теплову енергію за вказаний період.

Стаття 692 ЦК України визначає обовязок покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобовязаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з п. 6.2 Договору розрахунковим періодом - є календарний місяць. Підставою для розрахунків відповідача з позивачем, згідно п. 6.4 договору, є акт наданих послуг, підписаний обома сторонами.

Згідно з п. 6.6 договору, Споживач зобовязаний до 20 числа поточного місяця перерахувати на розрахунковий рахунок Енергопостачальної організації суму заборгованості за фактично спожиту теплову енергію і передоплату.

Позивач щомісяця направляв акти та рахунки на адресу відповідача.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, споживач зобовязаний дотримуватись вимог норматипно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил.

Стаття 193 Господарського кодексу України (надалі ГК України) передбачає, субєкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 ЦК України. Так, зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобовязання за договором в частині повної та своєчасної оплати вартості отриманої теплової енергії не виконав, у звязку з чим за вказаний період залишається неоплаченою поставлена теплова енергія на суму 29483,07грн.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України одним з наслідків порушення зобовязань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Також, у відповідності до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п.7.2.3 договору в разі несвоєчасного виконання розрахунків за теплову енергію, Відповідачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від належної до сплати суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача пеню в сумі 3398,50грн. за період з 20.11.2015 по 26.05.2016.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За порушення строків оплати позивач нарахував та заявив до стягнення з відповідача за період з жовтня 2015 по квітень 2016 річні в сумі 244,62грн. і інфляційні втрати в сумі 1084,62грн.

Суми пені, 3% річних та втрат від інфляції ретельно перевірені в судовому засіданні, розрахунок здійснено вірно.

Позовні вимоги законні, обґрунтовані і підтверджуються зібраними в справі доказами.

Судові витрати віднести на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вепес, ЛТД» (пр.Соборний, буд. 176, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69035, ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» в особі Філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району (бул. Гвардійський, буд. 137, м.Запоріжжя, Запорізька область 69091; фактична адреса: вул. Щаслива, буд.2«А», м. Запоріжжя, Запорізька область, 69065, код. ) 29483 (двадцять девять тисяч чотириста вісімдесят три) грн.. 07 коп. основного боргу за поставлену теплову енергію, 3398 (три тисячі триста девяносто вісім) грн.. 50 коп. пені, 244 (двісті сорок чотири) грн.. 62 коп. річних, 1084 (одна тисяча вісімдесят чотири) грн.. 62 коп. інфляційних втрат і 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В засіданні 07.07.2016 оголошена вступна і резолютивна частини рішення. Рішення в повному обсязі складено і підписане 08.07.2016.

Суддя С.А. Гончаренко