ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р.Справа № 922/1425/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА "Страхування", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 14351,05 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 14351,05 грн. сплаченого страхового відшкодування.

Представник позивача у судове засідання не з*явився, у надісланому через електронну пошту клопотанні просить суд відкласти розгляд справи.

Згідно частини 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА "Страхування" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" 04 травня 2016 року.

Таким чином, з 04 травня 2016 року почався розгляд справи та почався перебіг двох місячного строку вирішення спору по справі, який спливає 04 липня 2016 року.

Відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Враховуючи, що перебіг двох місячного строку вирішення спору по даній справі закінчився, клопотань про продовження строку розгляду спору від сторін не надходило, суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та переходить до розгляду справи по суті.

Представник позивача у судове засідання не з*явився, у надісланому через електронну пошту клопотанні підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому запереченні проти позову проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

29 листопада 2012 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА "Страхування" (позивачем) та ОСОБА_1 було укладено договір добровільного страхування № 3636052/05АВ, за яким позивач застрахував майнові інтереси ОСОБА_1, пов*язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля "Субару", державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

20 червня 2013 року о 11:10 годин по пр-т. Московський, 199 в м. Харків сталася дорожньо-транспортна пригода за учатю двох транспортних засобів: автомобіля "Кіа", номерний знак НОМЕР_2, який знаходився у володінні та під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Субару" під керуванням ОСОБА_1.

Внаслідок зазначеного ДТП автомобіль ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження відповідно до довідки (№9218437) ДАЇ, виданої ВДАЇ м. Харкова.

Згідно постанови Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 липня 2013 року по справі №645/5844/13-п ОСОБА_2 було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення

Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 своєчасно звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування. Вартість відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_1, пошкодженого внаслідок ДТП, склала15351,05 грн.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування страхувальнику у розмірі 15351,05 грн., що підтверджується платіжним дорученням №42700 від 05 липня 2013 року.

В процесі дослідження документів по страховому випадку позивачу стало відомо, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_1 застрахована в Публічному акціонерному товаристві "Харківська муніципальна страхова компанія", поліс № АВ/4986777.

24 квітня 2014 року позивач звернувся до відповідача із заявою за вих №740АГ/АХА про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 15351,05 грн., в якій було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи. Однак відповіді на заяву, або вказаної грошової суми від відповідача на рахунок позивача не надходило.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до частини 1 статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За приписами пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне зазначено і в статті 27 Закону України "Про страхування", згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази виплати страховиком (позивачем) страхового відшкодування, його звернення з позовною заявою до суду про стягнення грошових коштів в порядку регресу не суперечить положенням чинного законодавства.

На підставі статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством "Харківська муніципальна страхова компанія" (відповідачем) було укладено договір страхування цивільно-праовової відповідальності № АВ/4986777 (поліс). Франшиза згідно даного полісу складає 1000,00 грн.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

З огляду на викладене до позивача перейшло в межах суми 14351,05 грн право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такою особою, в даному випадку, є ОСОБА_1, однак, у разі якщо його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою, тобто, бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника, що виникає внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля Субару", державний реєстраційний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АВ/4986777), а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто в розумінні положень Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Отже, відповідно до положень наведених норм до позивача, з моменту виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача як до страховика, страхувальник якої відповідальний за заподіяний збиток, і неповідомлення страхувальником відповідача про настання страхового випадку не звільняє відповідача від виплати страхового відшкодування в порядку регресу, однак надає йому право пред'явлення регресного позову до страхувальника.

Доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми збитку в розмірі 14351,05 грн.

Регресна вимога за вихідним №740АГ/АХА від 24 квітня 2014 року міститься в матеріалах справи, та отримана відповідачем 07 травня 2014 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 990, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, статтями 25, 27 Закону України "Про страхування", статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 63, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА "Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, розрахунковий рахунок 0311 в АТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) 14351,05 грн. сплаченого страхового відшкодування та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 04.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_3