ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р.Справа № 916/1049/16

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Жекова В.І.,

суддів Аленіна О.Ю., Пироговського В.Т.

(Склад колегії суду визначено згідно з протоколом про автоматичний розподіл судової справи між суддями від 23.06.2016р.)

секретар судового засідання Чеголя Є.О.

за участю представників сторін 18.07.2016 р.:

Від ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ"-ОСОБА_1

Від ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ"

на рішення Господарського суду Одеської області

від 06.06.2016 р.

по справі № 916/1049/16

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ"

до відповідача: ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області

про стягнення 152130,91 грн.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.06.2016р., яка надіслана учасникам процесу 30.06.2016р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.07.2016р. о 11:30 год.

Учасники судового процесу відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлялись про час і місце розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні, яке відбулось 18.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

20.04.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просило стягнути суму основного боргу у розмірі 139 254, 37 грн.; 3% річних у розмірі 709, 91 грн.; суму пені у розмірі 10 411, 83 грн.; суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 1397, 16 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2281, 95 грн.

В обґрунтування позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» посилається на те, що ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області умови договору від 30.10.2015р., №008642 (3)-БТ про постачання за регульованим тарифом та розподіл природного газу для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів виконало не належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість у відповідача за періоди жовтень 2015 року; листопад 2015 року; грудень 2015 року; січень 2016 року; лютий 2016 року.

На думку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» ці обставини і стали підставою для звернення до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом щодо стягнення з ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області основного боргу у розмірі 139 254, 37 грн.; 3% річних у розмірі 709, 91 грн.; суму пені у розмірі 10 411, 83 грн.; суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 1397, 16 грн.; витрати по сплаті судового збору у розмірі 2281, 95 грн.

17.05.2016р. Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулось до Господарського суду Одеської області з заявою про уточнення позовних вимог до ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області, в якій просило стягнути суму 3% річних у розмірі 979, 39 грн.; суму пені у розмірі 14 039, 39 грн.; суму інфляційного збільшення боргу у розмірі 6 319, 81 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2281, 95 грн. (а.с. 38-42).

23.05.2016р. ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області подав до Господарського суду Одеської області відзив на позовну заяву, в якому просив зменшити суму нарахованої пені (а.с. 57).

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2016р. по справі №916/1049/16 (суддя Гуляк Г.І.) позов задоволено частково, яким стягнуто з ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації (67801, Одеська обл., Овідіопольський р-н, смт. Овідіополь, вул. Миру, буд. 19, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ (65003, м. Одеса, вул. Одарія, буд. 1, ) 979, 39 грн. 3% річних, 7020 грн. пені, 6319, 81 грн. інфляційних, 2281, 95 грн. судового збору; в решті позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, але підлягають частковому задоволенню з огляду на майновій стан відповідача.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від у справі №916/1049/16 в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 14 039, 46 грн.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт зазначає, що при прийнятті оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції дійшов неправомірного висновку про ненадання ТОВ ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ доказів понесених ним збитків внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації зобовязань за Договором або погіршення матеріального стану підприємства у звязку з порушенням ОСОБА_2 освіти умов даного Договору; не врахував, той факт, що на час подання позовної заяви загальна сума заборгованості ОСОБА_2 освіти за основними платежами складала 220 083, 71 грн., відповідно сума пені збільшилась з 10 411, 83 грн. до 14 039, 46 грн.; не враховано, що товариством приймались заходи недопущення порушення своїх зобовязань, у тому числі шляхом їх виконання за рахунок кредитних коштів для покриття витрат на закупівлю природного газу, послуг з транспортування магістральними трубопроводами та укладення ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" договору про відновлювальну кредитну лінію №290416/03-КЮ від 29.04.2016р; не прийнято до уваги негативні наслідки, спричинені ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" від прострочення виконання зобовязання ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області; не оцінено обєктивно правову позицію Вищого господарського суду України щодо вирішення питання зменшення мені, зокрема в постановах від 11.06.2009р, 17.09.2009р, 05.11.2009р, 23.02.2010р, 04.03.2010р.

Представник ТОВ "ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ" - ОСОБА_1, у судовому засіданні, яке відбулось 18.07.2016р. просив оскаржуване рішення у справі №916/1049/16 в частині якого відмовлено у задоволенні позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 14 039, 46 грн. скасувати та в цій частині позовні вимоги задовольнити на підставах, які викладені в апеляційній скарзі.

Представник ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області ОСОБА_3 у судовому засіданні просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, як таке, що прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.2 ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередньою судовою інстанцією належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм матеріального та процесуального права, згідно з вимогами ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30.10.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ (Постачальник) з одної сторони, Публічним акціонерним товариством ОДЕСАГАЗ в особі Овідіопольського управління експлуатації газового господарства (Газорозподільне підприємство) та ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації (Споживач) було укладено договір №008642 (3) БТ на постачання природного газу за регульованим тарифом для установ та організацій, що фінансуються з державного і місцевих бюджетів (а.с.10).

За умовами вищезазначеного договору, постачальник постачає природний газ споживачеві в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Пунктами 3.6-3.8 договору встановлено, що обсяг спожитого природного газу підтверджується підписаним сторонами актом прийому-передачі природного газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами (далі - акт), що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку. Постачальник до 5-го (пятого) числа місяця, наступного за звітним, надає Споживачу три примірники оригіналу акту наданих послуг за звітний місяць, які підписані уповноваженим представником Газорозподільного підприємства, погоджені Постачальником та скріплені печатками. Споживач протягом двох днів з дня одержання акта наданих послуг зобовязується повернути Постачальнику два примірника оригіналу акту, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Споживача (для юридичних осіб), або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту наданих послуг.

Згідно з пунктом 3.9 договору визначено, що акти прийому-передачі газу та прийняття послуг з його транспортування розподільними газопроводами є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з наявних у справі матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договорів ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» надало, а ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області прийняв послуги з постачання природного газу, що підтверджується підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін актами приймання-передачі природного газу від 31.10.2015р., 30.11.2015р., 31.12.2015р., 31.01.2016р., 29.02.2016р., 31.03.2016р., на момент звернення з позовом за відповідачем ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області обліковувалася заборгованість в сумі 139 254,37 грн., яку останній сплатив 30.04.2016 р., а саме в сумі 220 083,71 грн., що виникла за період з жовтня 2015 року по березень 2016 року включно, у тому числі боргу за використаний газ у березні 2016 року на суму 80 829,34 грн., по якому позовні вимоги не висувалися, але підтверджується актом звірки взаєморозрахунків підписаний обома сторонами станом на 10.05.2016 р., сума основного боргу відсутня.

З уточнень до позову та відповідно розрахунку вбачається, що товариство просило стягнути за неналежне виконання умов договору 3 відсотка річних у сумі 979,39 грн., 14039,46 грн. - пені та 6319,81 грн. - індекс інфляції.

При перегляді справи в апеляційному порядку, представник відповідача підтвердив факт неналежного виконання грошового зобовязання і правомірності нарахування штрафних санкцій, однак зауважив на тому, що ОСОБА_2 не винен у неналежному виконанні зобовязань, оскільки не є прибутковою організацією та фінансується з держаного бюджету України, а відтак фінансування відбувається несвоєчасно, що призводе до порушення договорених зобовязань.

Відповідно до вимог частин 1, 7 статті 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами статті 526 ЦК України визначено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Приписами частини 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог частини 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області 3% річних у розмірі 979, 39 грн. та інфляційних витрат в сумі 6319,81 грн.

Щодо заявленої пені у сумі 14039,46 грн. то така відповідальність передбачена ст. 549 ЦК України та відповідно положеннями ст. 230 Господарського кодексу України, а отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» правомірно було нарахована ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області на підставі п. 7.2.1 договору пеню у сумі 14039,46 грн. за період з 11.11.2015 р. по 30.04.2016 р.

Досліджуючи підстави зменшення пені суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 3 статті 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Відповідно до приписів статті 233 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. У випадку коли порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, господарський суд об'єктивно оцінює, чи є даний випадок винятком, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами, ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області зобовязання щодо оплати за наданий природний газ згідно договору №008642 (3)- БТ від 30.10.2015 року виконані у повному обсязі.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області за умовами договору № 008642 (3) БТ від 30.10.2015 р та додатковими угодами до договору, а саме п.2.2.1 газ що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для потреб установ і організації, що фінансуються з державного бюджету та згідно п.2.4 договору газ передається на пункти споживання, обладнані вузлом обліку з коректором та розташовані за адресою: смт Таїрове вул.. 4- років Перемоги (Таїровська ОСОБА_4 ступенів).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку, що ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області не має інших джерел погашення заборгованості, що є винятковою обставиною в розумінні ст. 203 ГК України, яка надає підстави для зменшення неустойки.

Підпунктом 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції розяснено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п.3 ст.83 ГПК України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, твердження апелянта щодо того, що під час прийняття оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції неправомірно було зроблено висновок про ненадання ТОВ ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ доказів понесених ним збитків внаслідок неналежного виконання ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації зобовязань за Договором або погіршення матеріального стану підприємства у звязку з порушенням ОСОБА_2 освіти умов даного Договору, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_2 освіти Овідіопольської районної державної адміністрації Одеської області наніс збитки ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» у звязку з простроченням зобовязань за договором про поставку природного газу.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянтом ТОВ «ОДЕСАГАЗ-ПОСТАЧАННЯ» не було надано до суду судового рішення про стягнення з товариства на користь ПАТ «Укртрансгаз» заборгованості, де увійшла сума пені у розмірі 14 039, 46 грн.

Таким чином, твердження апелянта щодо того, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного судового рішення не в повному обсязі були дослідженні всі фактичні обставини справи, які суттєве значення мали для вирішення справи по суті, колегією суддів апеляційної інстанції до уваги не приймаються, оскільки з матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в повному обсязі були дослідженні всі фактичні обставини справи та цілком обґрунтовано було прийнято рішення щодо зменшення суми пені.

З огляду на викладене, судова колегія апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак підстави для його зміни або скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 85, 99, 101-105 ГПК України,

колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення Господарського суду Одеської області від 06.06.2016р. у справі № 916/1049/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано: 19.07.2016г.

Головуючий суддя: Жеков В. І.

Судді: Аленін О.Ю.

ОСОБА_5