УХВАЛА

14.07.2016Справа № 910/31588/15
Суддя Головатюк Л.Д., розглянувши скаргу приватного підприємства "Акрілат - Хімконтракт" на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій

У справі

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фідленс Агро"

до приватного підприємства "Акрілат - Хімконтракт"

про стягнення 202 332,36 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін:

Від позивача не прибув

Від відповідача Жук Л.В.(дов. від 01.04.2016)

Від ВДВС не прибув

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору поставки № 171101 від 17.11.2015 у розмірі 202 332,36 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.12.2015 порушено провадження у справі №910/31588/15.

Рішенням господарського суду м. Києва від 23.02.2016 у справі №910/31588/15 позов задоволено повністю.

20.04.2016 на виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.02.2016 у справі №910/31588/15 було видано наказ.

13.06.2016 приватне підприємство "Акрілат - Хімконтракт" звернулося до господарського суду м. Києва зі скаргою на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Розгляд справи призначено на 05.07.2016.

Представники позивача та ВДВС в судове засідання 05.07.2016 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

В судове засідання 05.07.2016 прибув представник відповідача та дав пояснення по справі.

Розгляд скарги призначено на 14.07.2016.

Представник боржника прибув в судове засідання 14.07.2016, дав пояснення по справі.

Представники стягувача та ВДВС в судове засідання 14.07.2016 не з'явилися, витребувані судом докази не подали, причин неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник боржника просив задовольнити свою скаргу на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Згідно із ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені сгягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення скарги приватного підприємства "Акрілат - Хімконтракт" на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, у зв'язку з таким:

На підставі заяви боржника Оболонським районним відділом ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (далі - виконавча служба) відкрито виконавче провадження №51078865 та 13.05.2016 винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження.

В тексті вищезазначеної Постанови було вказано про право Боржника - самостійно виконати: сплатити на розрахунковий рахунок Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві у строк семи днів з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та подати до ВДВС Оболонського РУЮ м. Києва (м. Київ, вул. Полярна, 13 а) підтвердження про оплату суми боргу.

Судом встановлено наступну хронологію подій:

26.05.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» отримало через поштове відділення Витяг про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна, в якій зазначено, що обтяжувачем майна є Оболонський районний відділ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві, а підставою обтяження - Постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження №51078865 від 13.05.2016 (додаток 1 та 2).

27.05.2016 представники ПП «Акрілат-Хімконтракт» звернулися до Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. При цьому було з'ясовано, що відкрите виконавче провадження №51078865 та було отримано наручно Постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016 та Постанову про арешт коштів боржника від 13.05.2016, про що свідчить відмітка про їх отримання в матеріалах справи (додаток З, 4, 5). Тобто боржник отримав зазначені постанови вже після спливу семиденного строку з моменту їх винесення.

30.05.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» отримує поштою Постанову про арешт коштів боржника від 13.05.2016. Дана обставина підтверджується копією конверту, на жому чітко видно штамп відправлення від 27.05.2016 (додаток 6).

31.05.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» здійснило добровільну оплату боргу в сумі 205367,35 грн відповідно до наказу господарського суду міста Києва (тобто на четвертий день після того як боржник дізнався про винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження), що підтверджується банківською випискою від 31.05.2016 (додаток 7).

01.06.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» на підтвердження добровільної сплати боржником боргу надає до виконавчої служби копію платіжного доручення та копію банківської виписки та звертається із Заявою №2020 про повне виконання наказу господарського суду м. Києва (додаток 8).

02.06.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» отримало поштою Постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.05.2016, що підтверджується копією конверту та реєстру поштового відправлення, на якому видно штамп відправлення від 30.05.2016 (додаток 9), тобто вже після спливу семиденного строку з моменту її винесення.

02.06.2016 ПП «Акрілат-Хімконтракт» звертається до Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві з проханням відкласти провадження виконавчих дій та поновити боржнику строк для добровільного виконання Постанови про відкриття виконавчого провадження з доказом невчасного отримання даної постанови (додаток 10).

Однак, державний виконавець незважаючи на:

- заяву боржника про відкладення провадження виконавчих дій,

- добровільну сплату боржником боргу,

- те, що виконавча служба не повідомила вчасно боржника про винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження,

- те що виконавча служба не приступала до вчинення примусових заходів виконання рішення, виносить 03.06.2016 Постанову про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій (додаток 11). В даній постанові зазначено: що «з боржника підлягають стягненню витрати на проведення виконавчих дій у сумі 550,00 грн, а саме: лист А-4 - 22,30 грн, конверт в кількості на суму 19,45 грн, марка в кількості на суму 62,35 грн, витрати щодо користування ЄДРВП за кожну процесуальну дію (постанови з затвердженням, вимоги, супровідні листи та інше) 12,72 грн.».

У зв'язку з наведеним, скаржник вважає, що дії виконавчої служби є неправомірними, а винесена Постанова про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 03.06.2016 підлягає скасуванню.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови.

На підставі ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Таким чином, державний виконавець не надав боржнику можливості виконати рішення суду добровільно.

З огляду на це, постанова Постанова старшого державного виконавця Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Чорного В.В. від 03.06.2016 ВП №51078865 про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій є незаконною та потребує скасування з наступних підстав.

Згідно з ст. 6 ЗУ «Про виконавче провадження» Державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується з боржника у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк встановлений для добровільного виконання.

Оскільки, державний виконавець не надіслав боржнику постанову вчасно для можливості добровільно виконати рішення суду, то боржник не підпадає під стягнення витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій взагалі.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі - Закон) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 25 Закону встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 8 ст. 28 Закону постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Отже, Державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 03.06.2016 (ВП №51078865) було порушено ст.ст. 25, 28 Закону, ст. 19 Закону України «Про заставу» та ч.2 ст. 589 Цивільного кодексу України.

Відповідно з даних підстав постанова про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій від 03.06.2016 винесена Державним виконавцем передчасно та підлягає визнанню недійсною.

У відповідності до ч.1 та ч.2 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Державний виконавець роз'яснює особам, які беруть участь у виконавчому провадженні або залучаються до проведення виконавчих дій, їхні права згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону, виконанню державною виконавчою службою підлягають такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених Законом.

За статтею 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» передбачено обов'язковість виконання судових рішень, невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Ці положення Конституції поширюються на всіх без винятку службових осіб, незалежно від того, чи є вони представниками законодавчої, виконавчої або судової влади, виконують свої службові обов'язки у державному апараті, в органах місцевого самоврядування або на окремих підприємствах, в установах та організаціях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п. 1 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно п. 4 ст. 82 ЗУ "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Згідно з п. 9.13. постанови Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов'язковість рішень суду.

Відповідно до ст.ст. 115, 116 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Нормою ч. 2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Нормою ч.4 ст. 13 передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з частиною другою статті 4 Закону України "Про державну виконавчу службу" державний виконавець здійснює примусове виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Контроль за законністю виконавчого провадження здійснюється у відповідності до ст. 83 Закону та регламентований Інструкцією з організіції примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/05 від 02.04.2012 (далі - Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції встановлено, що безпосередній контроль за діями виконавців покладений на начальників відділів державної виконавчої служби. Відповідно до ч.2 ст. 83 Закону керівник органу державної виконавчої служби при здійсненні контролю за діями державного виконавця під час виконання рішень, якщо вони суперечать вимогам Закону, вправі зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, передбаченому цим Законом.

Згідно п. 9.2 Інструкції начальник відділу ДВС перевіряє виконавче провадження зокрема за заявою стягувана.

Згідно з вимогами ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Отже, скарга приватного підприємства "Акрілат - Хімконтракт" на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій підлягає задоволенню в частині визнання недійсною вказаної постанови.

Що стосується скарги в частині стягнення з Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві на користь приватного підприємства «АКРІЛАТ - ХІМКОНТРАКТ» (04212, м. Київ, вул. Богатирська, 3-Г, Код , п/р 3809 в АТ «ПРОКРЕДИТ БАНК», МФО 320984) коштів в сумі 550,00 грн., то суд відмовляє в цій частині скарги, оскільки дана вимога має розглядатись в позовному провадженні з дотриманням правил підсудності.

За таких обставин, керуючись положеннями ЗУ України «Про виконавче провадження», ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу приватного підприємства "Акрілат - Хімконтракт" на постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП № 51078865 про стягнення з боржника витрат пов"язаних з організацією та проведенням виконавчих дій задовольнити частково.

2. Визнати недійсною Постанову Оболонського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві від 03.06.2016 ВП №51078865 про стягнення з боржника витрат пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

3. В іншій частині скарги відмовити.

4. Ухвала може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

5. Копію ухвали розіслати сторонам, Оболонському районному відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві.

Суддя Головатюк Л.Д.