ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

19 липня 2016 року Справа № 915/82/15

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Адаховської В.С.,

при секретарі Косінчук О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

кредитори:

1) Державна податкова інспекція у Центральному районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2, ідентифікаційний код 39554010),

2) Державне підприємство Миколаївський морський торговельний порт (54020, м. Миколаїв, вул. Заводська, 23/14, ідентифікаційний код 01125608),

3) Товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство НІБУЛОН (54002, м. Миколаїв, вул. Каботажний спуск, 1, поштова адреса: 54030, м. Миколаїв, вул. Фалеєвська, 9-Б, ідентифікаційний код 14291113),

4) Публічне акціонерне товариство Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (01001, м. Київ, пр. Шевченка, 12, ідентифікаційний код 00039002) в особі Обласного відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Миколаїв (54013, м. Миколаїв, вул. Декабристів, 4-а),

5) Жовтнева обєднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області (54050, м. Миколаїв, вул. Торгова, 63-а, ідентифікаційний код 39738707),

6) Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз (54003, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 159, ідентифікаційний код 05410263),

7) Заводський районний центр зайнятості (54010, м. Миколаїв, вул. 6 Поперечна, 32, ідентифікаційний код 22440337),

8) Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Сокар Україна (04080, м. Київ, вул. Юрківська, 28, оф. 3, ідентифікаційний код 37037544),

9) Сектор культури Жовтневої райдержадміністрації (54050, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 328, ідентифікаційний код 02226406),

10) Відділ освіти, молоді та спорту Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області (54050, м. Миколаїв, пр. Жовтневий, 314, ідентифікаційний код 02144980),

11) Миколаївське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 41, ідентифікаційний код 22440366),

12) Управління з питань надзвичайних ситуацій Миколаївської обласної державної адміністрації (54003, м. Миколаїв, вул. Луначарського, 2, ідентифікаційний код 14373101),

13) Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області (54020, м. Миколаїв, вул. Чигрина, 3/1, ідентифікаційний код 25878809),

14) Вознесенська обєднана Державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Миколаївській області (56500, Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Братів Іпатових, 6, ідентифікаційний код 39555323),

15) Баштанська обєднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Миколаївській області (56100, Миколаївська область, м. Баштанка, вул. Миколи Аркаса, 2, ідентифікаційний код 38556299),

16) Державна податкова інспекція у Суворовському районі м. Одеси Головного управління ДФС в Одеській області (65025, м. Одеса, вул. Ак. Заболотного, 38-А, ідентифікаційний код 39578136),

банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю РАНГ (54010, м. Миколаїв, вул. 7-а Поперечна, буд. 3/4, ідентифікаційний код 13863642),

ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_1 (свідоцтво № 791 від 18.04.2013, 55213, Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Р. Люксембург, 5/3),

про банкрутство,

за участю представників учасників процесу:

від кредиторів:

1) ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва: не зявився,

2) ДП Миколаївський морський торговельний порт: не зявився,

3) ТОВ СГП НІБУЛОН: ОСОБА_2 довіреність № 581 від 30.12.2015,

4) ПАТ Промінвестбанк: ОСОБА_3 довіреність № 09-32/609 від 26.10.2015,

5) Жовтневої ОДПІ: не зявився,

6) ПАТ по газопостачанню та газифікації Миколаївгаз: не зявився,

7) Заводського РЦЗ: не зявився,

8) ТОВ ТД Сокар Україна: не зявився,

9) Сектору культури Жовтневої РДА: ОСОБА_4 довіреність № 137 від 19.07.2016,

10) Відділу освіти, молоді та спорту Жовтневої РДА: не зявився,

11) Миколаївського ОТВ АМК України: не зявився,

12) Управління з питань надзвичайних ситуацій Миколаївської ОДА: не зявився,

13) УВД ФСС НВВ та ПЗУ в Миколаївській області: ОСОБА_5 доручення № 1 від 04.01.2016,

14) Вознесенської ОДПІ: не зявився,

15) Баштанської ОДПІ: ОСОБА_6 довіреність № 1367/8/14-11-10-03 від 07.09.2015,

16) ДПІ у Суворовському районі м. Одеси: не зявився,

ліквідатор банкрута: арбітражний керуючий ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 розгляд справи було відкладено на 19 липня 2016 року об 11 год. 00 хв.; зобовязано ліквідатора банкрута не пізніше ніж за три робочі дні до дня проведення судового засідання надати суду відомості щодо проведення ліквідаційної процедури з підтверджуючими документами; явку ліквідатора банкрута визнано обовязковою.

10.06.2016 до Господарського суду Миколаївської області надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарського підприємства (ТОВ СГП) НІБУЛОН № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 про зобовязання ліквідатора банкрута вчинити певні дії та надати певний перелік документів (Т. 6, а. с. 106-111).

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 10.06.2016 розгляд вказаного клопотання призначено на 19 липня 2016 року об 11 год. 00 хв.; зобовязано ТОВ СГП НІБУЛОН надіслати ліквідатору банкрута копію клопотання № 7150/3-16/27 від 09.06.2016; докази надіслання надати суду; зобовязано ліквідатора банкрута надати суду письмові пояснення на клопотання кредитора № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 з підтверджуючими доказами.

Усі учасники в даній справі про банкрутство належним чином повідомлені про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами (Т. 6, а. с. 84-105, 114-136).

17.06.2016, на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2016, від ТОВ СГП НІБУЛОН за супровідним листом № 7643/3-16/27 від 17.06.2016 надійшли витребувані докази, а також докази надіслання клопотання № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 іншим кредиторам у даній справі (Т. 6, а. с. 137-155).

18.07.2016 від ліквідатора банкрута до суду надійшли наступні документи:

- на виконання вимог ухвали суду від 07.06.2016 відомості № 02-01/240 від 14.07.2016 про проведення ліквідаційної процедури з підтверджуючими документами (Т. 6, а. с. 161-226);

- на виконання вимог ухвали суду від 10.06.2016 пояснення № 02-01/241 від 14.07.2016 на клопотання ТОВ СГП НІБУЛОН № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 з підтверджуючими документами (Т. 7, а. с. 1-80).

19.07.2016 у судове засідання зявилися ліквідатор банкрута, який доповів про вжиті ним заходи в ході проведення ліквідаційної процедури, та представники таких кредиторів: ТОВ СГП НІБУЛОН, Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк, Сектору культури Жовтневої райдержадміністрації, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Миколаївській області, Баштанської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Миколаївській області.

Представники інших кредиторів у засідання не зявилися, про причини незявлення суд не повідомили, і таким чином не скористалися наданими їм ст. 22 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) процесуальними правами.

У судовому засіданні представник ТОВ СГП НІБУЛОН підтримав клопотання № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 з викладених у ньому підстав.

Ліквідатор банкрута проти задоволення вказаного клопотання кредитора заперечував з підстав, викладених у поясненнях № 02-01/241 від 14.07.2016.

Представники інших кредиторів вирішення питання по суті клопотання № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 залишили на розсуд суду.

Розглянувши клопотання кредитора, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, заслухавши присутніх учасників у справі про банкрутство, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, виходячи з наступного.

Так, у клопотанні № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 ТОВ СГП НІБУЛОН, посилаючись на ст. 22 ГПК України та ст. 41 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (далі Закон про банкрутство), просить суд зобовязати ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) РАНГ арбітражного керуючого ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1П.):

1) здійснити заходи щодо виявлення дебіторської заборгованості банкрута ТОВ РАНГ;

2) звернутись до ДПІ у Центральному районі м.Миколаєва ГУ ДФС у Миколаївській області з відповідними запитами щодо надання за 2011-2015 рік:

- податкових декларацій з податку на додану вартість;

- додатків № 5 Розшифровки податкових зобовязань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до податкових декларацій з податку на додану вартість;

- витягів з реєстру виданих та отриманих податкових накладних;

- актів перевірок (зустрічних звірок), поведених контролюючим органом (органом державної фіскальної служби);

- інформації щодо наявності у ТОВ РАНГ переплати по податкам, зборам, іншим обовязковим платежам;

зобовязати провести їх аналіз та встановити загальний обсяг фінансово-господарських операцій ТОВ РАНГ за вказаний період;

3) звернутись до банківських установ щодо отримання банківських виписок про рух грошових коштів на рахунках ТОВ РАНГ в період 2011-2015 роки, провести їх аналіз та встановити загальний обсяг фінансово-господарських операцій ТОВ РАНГ;

4) встановити місцезнаходження первинної бухгалтерської та податкової документації, облікових регістрів ТОВ РАНГ щодо руху грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, печаток та штампів товариства, вжити всіх належних заходів щодо їх отримання та зберігання;

5) провести аналіз фінансово-господарської діяльності ТОВ РАНГ в період 2011-2015 роки та встановити, як змінювався фінансовий стан боржника, чи відбувалось відчуження майнових активів, на яких умовах, в тому числі безоплатно;

6) за результатом встановлення загального обсягу фінансово-господарських операцій ТОВ РАНГ, аналізу первинної бухгалтерської документації та облікових регістрів, а також аналізу фінансово-господарської діяльності банкрута в період з 2011 по 2015 роки виявити та повернути майно боржника, що знаходиться у третіх осіб, предявити до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

7) за отриманими матеріалами та документам зясувати законність вчинених угод з реалізації основних засобів та можливого подальшого оскарження зазначених угод в судовому порядку;

8) за результатами аналізу виявити причини неплатоспроможності та наявність ознак доведення підприємства до банкрутства;

9) вжити інших необхідних дієвих заходів, встановлених законодавством та спрямованих на виявлення майнових активів ТОВ РАНГ;

10) повідомити кредиторів та господарський суд про стан кримінального провадження № 0006119 у Заводському відділі поліції ГУ Національної поліції в Миколаївській області за ознаками ст. 382 Кримінального кодексу України:

- чи були в ході досудового розслідування допитані ОСОБА_7 та ОСОБА_8;

- чи зясовано місце перебування первинних документів бухгалтерського та податкового обліку ТОВ РАНГ, облікових регістрів, печаток та штампів;

- чи було подано ліквідатором клопотання про визнання його потерпілою особою;

- чи повідомлено особі та саме якій про підозру;

- чи предявлено обвинувальний акт;

- чи передані матеріали кримінального провадження до суду та ухвалено судом відповідний вирок.

Такі вимоги кредитора обґрунтовані наступним:

- у період з моменту відкриття ліквідаційної процедури та по сьогоднішній день ліквідатором не було вжито належних заходів для пошуку контрагентів-боржників ТОВ РАНГ, а також не зясовано питання щодо того, чи були товариством реалізовані основні засоби, кому, за якою ціною та чи відповідають укладені договори вимогам законодавства, чинного на час укладання договорів;

- ТОВ СГП НІБУЛОН не володіє повною інформацією про стан розрахунків субєктів господарської діяльності з ТОВ РАНГ, про наявність дебіторської заборгованості перед банкрутом, а також про вжиті заходи щодо її погашення; оскільки дії щодо пошуку та виявлення дебіторської заборгованості ТОВ РАНГ ліквідатором не вчинялись з посиланням лише на втрату (відсутність) первинної документації боржника;

- ліквідатором не вживались дії щодо зясування переліку основних засобів ТОВ РАНГ, вартість яких визначалась боржником в фінансовій звітності, та можливого подальшого продажу основних засобів ТОВ РАНГ протягом 2013, 2014, 2015 років.

У судовому засіданні представник ТОВ СГП НІБУЛОН зазначив, що заявлене клопотання має ознаки скарги на бездіяльність арбітражного керуючого, та не має ознак клопотання про витребування доказів, а тому, керуючись ст. 22 ГПК України, наполягав на його задоволенні, вважаючи, що саме такі заходи передбачені ст. 41 Закону про банкрутство, тому ліквідатор банкрута обовязково повинен їх вжити.

Ліквідатор банкрута, в свою чергу, вважав, що клопотання ТОВ СГП НІБУЛОН у частині зобовязання ліквідатора банкрута вчиняти конкретні дії (із зазначенням їх форми та методів) не відповідає законодавству, що регулює відносини у сфері банкрутства, є безпідставним та не підлягає задоволенню, оскільки:

- містить вказівки, які, на думку кредитора, повинен виконувати ліквідатор при проведенні ліквідаційної процедури у справі № 915/82/15, але арбітражний керуючий (ліквідатор) є самостійною процесуальною фігурою в конкурсному процесі, яка діє на захист чужого права;

- у конкурсному процесі передбачено судовий контроль за діяльністю ліквідатора та його підзвітність органам самоврядування кредиторів (комітету кредиторів). Схема взаємовідносин із судом та сторонами у справі базується на принципах оперативної самостійності арбітражного керуючого в реалізації мети конкурсної процедури та його відповідальності за її досягнення;

- чинне законодавство України не визначає повноважень кредиторів щодо давання вказівок ліквідатору стосовно конкретних форм і методів реалізації мети у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст. 9 Закону про банкрутство справи про банкрутство розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

У відповідності до Розділу V ГПК України в господарському процесі сторонами подаються господарському суду відповідні докази, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ч. 4 ст. 40 Закону про банкрутство у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії (бездіяльність) учасників ліквідаційної процедури та здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Виходячи з аналізу норм Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, зокрема, розділу ІІІ, така стадія провадження у справі про банкрутство як ліквідаційна процедура безпосередньо повязана з особою ліквідатора, на якого покладаються численні обовязки в такій процедурі.

У відповідності до ч. 1 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Частиною 2 названої статті встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження:

приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

аналізує фінансове становище банкрута;

виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута;

очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

предявляє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

має право отримувати кредит для виплати вихідної допомоги працівникам, що звільняються внаслідок ліквідації банкрута, який відшкодовується згідно з цим Законом позачергово за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута;

з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю. Виплата вихідної допомоги звільненим працівникам банкрута провадиться ліквідатором у першу чергу за рахунок коштів, одержаних від продажу майна банкрута, або отриманого для цієї мети кредиту;

заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобовязаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими;

подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника;

вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

передає в установленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обовязковому зберіганню, на строк не менше пяти років з дати визнання особи банкрутом;

продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства відповідну інформацію для ведення Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство;

у разі провадження банкрутом діяльності, повязаної з державною таємницею, вживає заходів з ліквідації режимно-секретного органу. Для цього за погодженням із Службою безпеки України визначає склад ліквідаційної комісії режимно-секретного органу, яка формується в установленому законодавством порядку;

веде реєстр вимог кредиторів;

подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення, інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Згідно з ч. 5 ст. 41 Закону про банкрутство під час здійснення своїх повноважень ліквідатор має право заявити вимоги до третіх осіб, які відповідно до законодавства несуть субсидіарну відповідальність за зобовязаннями боржника у звязку з доведенням його до банкрутства. Розмір зазначених вимог визначається з різниці між сумою вимог кредиторів і ліквідаційною масою.

У разі банкрутства боржника з вини його засновників (учасників, акціонерів) або інших осіб, у тому числі з вини керівника боржника, які мають право давати обовязкові для боржника вказівки чи мають можливість іншим чином визначати його дії, на засновників (учасників, акціонерів) боржника - юридичної особи або інших осіб у разі недостатності майна боржника може бути покладена субсидіарна відповідальність за його зобовязаннями.

Стягнені суми включаються до складу ліквідаційної маси і можуть бути використані тільки для задоволення вимог кредиторів у порядку черговості, встановленому цим Законом.

Відповідно до частин 7-8 названої статті під час проведення ліквідаційної процедури ліквідатор зобовязаний використовувати тільки один рахунок боржника в банківській установі. Інші рахунки, виявлені при проведенні ліквідаційної процедури, підлягають закриттю ліквідатором. Залишки коштів на цих рахунках перераховуються на основний рахунок боржника.

Кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом.

З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, повязаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

У відповідності до ч. ч. 9-11 ст. 41 Закону про банкрутство ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

Ліквідатор зобовязаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

Дії (бездіяльність) ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду учасниками справи про банкрутство, права яких порушено такими діями (бездіяльністю).

У судовому засіданні судом було встановлено, що, на виконання ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство, ліквідатор щомісячно надає комітету кредиторів ТОВ РАНГ звіти про свою діяльність; жодних вимог від комітету кредиторів про надання іншої інформації ліквідатору банкрута не надходило, а також не надходило вимог про скликання зборів комітету кредиторів.

До того ж, ліквідатор банкрута наголошував, а представник ТОВ СГП НІБУЛОН не заперечував, що вимоги, зазначені у клопотанні № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 предявляються арбітражному керуючому ОСОБА_1 вперше шляхом безпосереднього звернення до господарського суду, без попереднього обговорення зазначених питань із членами комітету кредиторів ТОВ РАНГ.

Також суд вважає за доцільне зазначити, що посилання представника ТОВ СГП НІБУЛОН на ч. 10 ст. 41 Закону про банкрутство та, відповідно, керування останньою при зверненні до господарського суду з клопотанням № 7150/3-16/27 від 09.06.2016, являється перевищенням повноважень кредитора, оскільки зазначеною нормою закону встановлено, що ліквідатор зобовязаний на вимогу господарського суду та державного органу з питань банкрутства надавати необхідні відомості щодо проведення ліквідаційної процедури.

При цьому, правом, наданим членам комітету кредиторів ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство, кредитор не скористався.

Суд звертає увагу, що, на виконання ч. 10 ст. 41 Закону про банкрутство та вимог суду, ліквідатором банкрута регулярно подаються до суду відомості про проведення ліквідаційної процедури банкрута з підтверджуючими документами № 02-01/478 від 24.11.2015 (Т. 5, а. с. 1-67), № 02-01/15 від 19.01.2016 (Т. 5, а. с. 125-176), № 02-01/73 від 11.03.2016 (Т. 5, а. с. 220-235), № 02-01/106 від 18.04.2016 (Т. 6, а. с. 16-24), № 02-01/178 від 27.05.2016 (Т. 6, а. с. 56-75), № 02-01/240 від 14.07.2016 (Т. 6, а. с. 161-226), про що судом доповідалося у судових засіданнях та зазначено в ухвалах від 24.11.2015, від 26.01.2016, від 22.03.2016, від 26.04.2016, від 07.06.2016 і вище по тексту даної ухвали.

Статтею 22 ГПК України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Сторони мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії, брати участь в господарських засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення господарському суду, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти клопотань і доводів інших учасників судового процесу, оскаржувати судові рішення господарського суду в установленому цим Кодексом порядку, а також користуватися іншими процесуальними правами, наданими їм цим Кодексом.

Сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

Однак, з моменту визнання боржника банкрутом, відкриття відносно нього ліквідаційної процедури та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1 постановою господарського суду від 31.08.2015, кредитори, в т. ч. ТОВ СГП НІБУЛОН, жодного разу не виявляли бажання ознайомитись з матеріалами справи та дослідити наявні в матеріалах справи докази.

Таким чином, доводи ТОВ СГП НІБУЛОН, наведені у клопотанні № 7150/3-16/27 від 09.06.2016, щодо невжиття ліквідатором банкрута заходів з розшуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, виявлення дебіторської заборгованості банкрута, а також незясування стану кримінального провадження №0006119, не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме відомостями про проведення ліквідаційної процедури банкрута з відповідними підтверджуючими документами, що в ході її проведення надавалися ліквідатором до суду, та поясненнями № 02-01/241 від 14.07.2016 на зазначене клопотання ТОВ СГП НІБУЛОН з відповідними документами.

За таких обставин, з урахуванням усього вищевикладеного, клопотання ТОВ СГП НІБУЛОН № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх учасників процесу, приймаючи до уваги те, що строк ліквідаційної процедури закінчується 31.08.2016, суд дійшов висновку про необхідність відкладення розгляду даної справи для надання можливості ліквідатору банкрута здійснити достатні та необхідні дії для її завершення, подати на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута.

Керуючись ст. ст. 40, 41, 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ТОВ СГП НІБУЛОН № 7150/3-16/27 від 09.06.2016 відмовити.

2. Розгляд справи відкласти на 30 серпня 2016 року о 12 год. 00 хв.

Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою:

м. Миколаїв, вул. Адміральська, 22, 9 поверх.

3. Зобовязати ліквідатора банкрута здійснити достатні та необхідні дії для завершення ліквідаційної процедури, подати на затвердження суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута, оформлені у відповідності до вимог ст. 46 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Явку членів комітету кредиторів та ліквідатора банкрута визнати обовязковою.

Суддя В.С. Адаховська