ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року Справа № 915/667/16

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області, у складі судді Семенчук Н.О.,

за участю представника позивача адвокат ОСОБА_1

представник відповідача в судове засідання не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу,

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІФАРБ, 49102, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного буд. 10

До відповідача: Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, 54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, буд. 2А

про: стягнення 484 775,00 грн.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю ПОЛІФАРБ звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України заборгованості за Договором № 2011-03/25 від 13.10.2011 в розмірі 484 775,00 грн., 7271,63 грн. судового збору та 22 500,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

06.07.2016 відповідач до відділу документального забезпечення господарського суду Миколаївської області надав клопотання в якому просить суд відкласти розгляд справи та продовжити строк вирішення спору, у звязку з неможливістю явки представника в судове засідання яке призначено на 14.07.2016.

Суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання, оскільки з урахуванням положень ст. 69 та ст. 77 ГПК України, які містять підстави для продовження строку та відкладення розгляду справи, воно є безпідставним. Представництво інтересів відповідача в даному судовому засіданні могло здійснюватися директором підприємства або іншою особою в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності. Поважною причиною такого перенесення може вважатися та, існування якої зумовлено факторами обєктивного характеру, що не залежить від волі заявника, тобто ні за яких обставин не можуть бути ним змінені чи усунуті.

Господарським судом враховано, що явка представників сторін не визнавалась судом обовязковою. Також, як свідчить наявне в матеріалах справи рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.06.2016., ДП "Миколаївський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" ще 21.06.2016 було повідомлено про дату і час судового засідання та відповідач мав достатньо часу для надання відповідного відзиву на позовну заяву.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про достатність у матеріалах справи документальних доказів для вирішення спору по суті за відсутності представника відповідача.

У відповідності до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При прийнятті рішення судом взято до уваги наступне.

13 жовтня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПОЛІФАРБ (далі постачальник) та Дочірнім підприємством Миколаївський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі покупець) було укладено договір № 2011-03/25 (далі Договір), у відповідності до умов якого постачальник зобовязується постачати покупцеві лако фарбові матеріали; склокульки для дорожньої фарби, узгодженими партіями, а покупець зобовязується його оплатити та прийняти в кількості відповідно поданим заявкам, які погоджені з постачальником. Кількість лако фарбових матеріалів, склокульок для дорожньої фарби, для постачання за цим договором визначається відповідно до заявок покупця (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 3.5 Договору, датою поставки товару вважається дата отримання цього товару покупцем, та одночасного надання постачальником покупцю документів вказаних в п. 5.2 цього Договору.

У відповідності до п. 4.3 Договору, покупець здійснює оплату товару відповідно виставленого рахунку з відтермінуванням платежів протягом 30-ти робочих днів після отримання товару та виконання п. 5.2 Договору. Підставою для перерахування оплати за товар є рахунок фактура від постачальника. При затримці виконання п. 5.2 Договору, відлік строку оплати за товар розпочинається з дати отримання відповідних документів.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що постачальник зобовязаний надати покупцеві такі документи на товар, що постачається:

- рахунок фактуру;

- видаткову накладну;

- податкову накладну;

- товарно транспортну накладну (за потреби).

Відповідно до п. 8.4 Договору, цей договір набирає чинності та вступає в силу з дати його укладання і підписання сторонами та діє до повного виконання всіх зобовязань, що випливають з цього договору.

Згідно п. 8.7 Договору, зміни, які можуть бути внесені у цей договір набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до цього договору, якщо інше не встановлено у цьому Договорі або чинному в Україні законодавстві.

Так, до Договору № 2011-03/25 від 13.10.2011 між сторонами укладались Додаткові угоди, а саме: Додаткова угода № 1 від 28.05.2012 року; Додаткова угода № б/н від 29.04.2013 року; Додаткова угода № 2 від 31.05.2013 року; Додаткова угода № 3 від 27.05.2014 року; Додаткова угода № 4 від 27.05.2014 року; Додаткова угода № 5 від 13.10.2014 року.

Позивач на виконання договірних зобов'язань та на підставі:

- специфікації № 1 від 30.05.2014, здійснив поставку фарби для дорожньої

розмітки та мікрокульок скляних на загальну суму 503 500, 00 грн., що підтверджується - видатковою накладною № РБ-0000147 від 02.06.2014 на суму 435600 грн. (а.с. 26); - видатковою накладною № РБ-0000148 від 02.06.2014 на суму 25900,00 грн. (а.с.26); - видатковою накладною № РБ-0000149 від 02.06.2014 на суму 42000,00 грн.(а.с.27), довіреністю на отримання товару № 067 від 30.05.2014, товаро транспортною накладною № 0000147 від 02.06.2014 (а.с. 25). У даній специфікації передбачена компенсація за послуги автотранспорту в розмірі 4 800,00 грн.;

- специфікації № 2 від 20.08.2014 здійснив поставку фарби для дорожньої

розмітки та мікрокульок скляних на загальну суму 36 405,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РБ-0000253 від 22.08.2014 на суму 31680,00 грн. (а.с.29); - видатковою накладною № РБ-0000254 від 22.08.2014 на суму 4725,00 грн. (а.с.29); довіреністю на отримання товару № 099 від 14.08.2014 (а.с. 30), товаро транспортною накладною № 0000253 від 22.08.2014 (а.с. 31).

- специфікації № 3 від 13.10.2014 здійснив поставку фарби для дорожньої

розмітки та мікрокульок скляних на загальну суму 257 670,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № РБ-0000345 від 14.10.2014 на суму 224070,00 грн. (а.с.34); - видатковою накладною № РБ-0000346 від 14.10.2014 на суму 33600,00 грн. (а.с. 34), товаро транспортною накладною № 0000343 від 14.10.2014 (а.с. 33), довіреністю № 115 від 10.10.2014 (а.с. 35). У даній специфікації передбачена компенсація за послуги автотранспорту в розмірі 2 400,00 грн.

Вказаний товар був отриманий відповідачем, що підтверджується підписом уповноваженої особи на видаткових накладних, товарно транспортних накладних та скріплено печаткою підприємства.

Позивачем для оплати поставленої відповідачеві продукції були виставлені:

- рахунок фактури № С-00000124 від 27.05.2014 (а.с. 46);

- рахунок фактури № С-00000227 від 22.08.2014 (а.с. 47);

- рахунок фактури № С-00000285 від 10.10.2014 (а.с. 48);

Також, позивачем для оплати компенсації за послуги автотранспорту були

виставлені:

- рахунок фактури № С-00000127 від 02.06.2014 (а.с. 45);

- рахунок фактури № С-00000297 від 14.10.2014 (а.с. 49);

Сторони здійснили звірку взаєморозрахунків, за результатами якої складено акт

звірки станом на 31.12.2014 року, згідно якого відповідач підтвердив заборгованість в розмірі 604 775,00 грн. (а.с. 37).

З метою отримання грошових коштів за поставлений по Договору товар та оплати компенсації за послугу автотранспорту позивач направив на адресу відповідача претензію № 103 від 15.07.2015 (а.с. 38-40), лист - вимогу № 9 від 15.02.2016 (а.с. 42) з вимогою погасити заборгованість. Відповіді на вказані вимоги позивач не отримував, заборгованість відповідачем не погашена.

Позивач зазначає, що відповідач вимоги Договору в повному обсязі не виконав, оплату поставленого товару здійснив частково перерахувавши 320 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 36).

Таким чином розмір заборгованості відповідача за поставлений по Договору товар та надані транспортні послуги становить 484 775,00 грн. (804 775,00 грн. 320 000,00 грн.), яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

У відповідності до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України обумовлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, задоволенню інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно вимог ст. 712 ЦК України, - за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні - покупцеві товар (Товари), а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що позовні вимог про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 484 775,00 грн. грн. є обґрунтованими відповідно до вимог Договору та Закону і підлягають задоволенню.

Позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 22 500,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката на підставі договору № 1/04/16 від 01.04.2016 про надання адвокатських послуг (а.с. 59 - 60 ) та 7 271,63 грн. сплаченого судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається із договору на надання адвокатських послуг № 1/04/16 від 01.04.2016, позивач уклав договір з адвокатським обєднанням «Фінекс» про надання правової допомоги у стягненні заборгованості з розмірі 484 775,00 грн. за договором № 2011-03/25 від 13.10.2011

Вартість послуг правової допомоги була визначена сторонами у Договорі № 1/04/16 від 01.04.2016 в сумі 22 500,00 грн., яку позивач сплатив адвокатському обєднанню «Фінекс», що підтверджується платіжним дорученням № 3839 від 08.06.2016 (а.с. 65).

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. З огляду на обставини конкретної справи, зокрема, ціну позову, складність спору, суд може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Суд вважає, що розумні судові витрати на сплату послуг адвоката у цій справі не повинні перевищувати 11 250,00 грн. При цьому, слід зазначити і те, що розглянутий у даній справі спір не відноситься до категорії надто складних.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 75, 82, 82-1, 84, 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Миколаївський облавтодор

відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, (54029, м. Миколаїв, вул. Галини Петрової, буд. 2А, р/р 6001 в відділенні АТ «Імексбанк» м. Одеса, МФО 328384, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПОЛІФАРБ (49102, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Будьонного буд. 10 , р/р 1 МФО 328168 в ПАТ «Марфін Банк» м. Іллічівськ, р/р 80001 в ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, ) заборгованості за Договором № 2011-03/25 від 13.10.2011 в розмірі 484 775,00 грн., 7271,63 грн. судового збору та 11 250,00 грн. витрат на правову допомогу адвоката.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 15.07.2016

Суддя Н.О. Семенчук