РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016Справа №910/9591/16
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "БАДРУФ"

до 1) товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА"

2) товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід"

про зобов'язання повернути поставлені матеріали

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники

Від позивача Пілягін О.В.(дов. від 01.09.2015)

Від відповідача-1 Олексіюк М.В.(дов. від 08.06.2016)

Від відповідача-2 не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БАДРУФ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" та до товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Солід" про зобов'язання повернути поставлені матеріали, у зв'язку з неналежним виконанням умов договору підряду № 25-06/14 від 25.06.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9591/16 та призначено до розгляду на 16.06.2016.

16.06.2016 в судовому засіданні оголошено перерву на 05.07.2016, а 05.07.2016 - на 12.07.2016 для подання додаткових доказів по справі.

Представники позивача та відповідача-1 з'явилися в судове засідання 12.07.2016, надали пояснення по суті справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача-1 дав пояснення по справі, в яких заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні.

В судове засідання 12.07.2016 представник відповідача-2 не з'явився, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений, про що свідчить підпис уповноваженого представника на розписці про оголошення перерви в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судовому засіданні складено протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши думку представників позивача та відповідача-1, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

25.06.2014 між товариством з обмеженою відповідальністю «БАДРУФ»(далі позивач, підрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СОЛІД»(далі відповідач-2, замовник) був укладений договір підряду № 25-06/14(далі договір).

Відповідно до умов договору ТОВ «БАДРУФ» зобов'язувалося виконати загальнобудівельні роботи на пожежній насосній станції № 2 на території заводу ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА", місцезнаходження об'єкта: Україна, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2.

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. та 1.3. договору підряду № 25-06/14 від 25.06.2014 підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик власними або залученими силами виконати загальнобудівельні роботи на пожежній насосній станції № 2 на території заводу ТОВ «ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА» (надалі - «Об'єкт»), в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Місцезнаходження Об'єкта: Україна, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2.

Склад та обсяги робіт, що підлягають виконанню за цим Договором, визначені в кошторисі, що є додатком № 1 до цього договору (надалі - «Кошторис»).

Склад та кількість матеріалів за даним договором вказана у кошторисі, що є додатком № 1 до договору (копія кошторису з повним переліком поставлених матеріалів додається), а саме: маяк штукатурний - 125,00 м. пог., цементно-пісчаний розчин М150 - 12,00 м , мастика Техноніколь №22 (20 кг) - 30 шт., руберойд Техноніколь Бікроеласт ЗПП-2,5 - 1320,00 м. кв., руберойд Техноніколь Бікроеласт ХКП-4,0 - 1320,00 м. кв., газ пропан - 640,00 л., ТПО мембрана Мультиплан 1,5 мм - 1035,00 м. кв., шайба тарільчаста - 2500,00 шт., дюбель 6*40 - 2500 шт., планка прижимна з покриттям - 92,00 м. пог., планка завершальна з ТПО покриттям - 100,00 м. пог., герметик поліуретановий 600 мл. - 16,00 шт., хомут із нержавіючої сталі - 42,00 шт., вентилятор - 2 шт., ринва водостічна каньон 130/4000 - 10,00 шт., муфта ринви КАН 130, біла - 10,00 шт., заглушка КАН наружна ліва, 130 - 2,00 шт., заглушка КАН наружна права, 130 - 2,00 шт., хомут ринви КАН ПП 130, білий - 80,00 шт., воронка водостічна КАН 130/90, біла - 4,00 шт., кут ринви зовн. КАН /90 град. - 4,00 шт., труба водостічна КАН без раструба 90/4000 - 7,00 шт., відвід 2-х растубний КАН 90/67 - 12,00 шт., муфта труби КАН 90, біла - 12,00 шт., хомут труби КАН ПП 90, білий - 20,00 шт., дюбель для водостічної системи - 20 шт., лист гладкий поліестер RAL 5005 - 27,50 м. кв., герметик поліуретановий 600 мл. - 11 шт., саморіз 4,8*35 RAL 5005 - 250,00 шт., заклепка - 200,00 шт., лист гладкий поліестер RAL 5005 - 20,00 м. кв., саморіз 4,8*35 RAL 5005 - 150,00 шт., профлист фасадний, білий - 48,00 м. кв., саморіз 4,8*19 білий - 650,00 шт., герметик поліуретановий 600 мл - 10,00 шт., спец планка 500*500 - 12,00 м.пог., заклепка - 200,00 шт., спец планка 500*500 - 6,00 м.пог., само різи 4,8*19, білий - 100,00 шт., піна монтажа 750 мл - 4,00 шт., герметик поліуретановий 600 мл - 7,00 шт.

Відповідні роботи на пожежній насосній станції № 2 на території заводу ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА", місцезнаходження об'єкта: Україна, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Завокзальна, 2 ТОВ «БАДРУФ» були виконанні в обумовлений строк, у повному обсязі та були прийняті ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СОЛІД», про що були укладені та підписані акти приймання виконаних будівельних робіт.

Станом на 07.04.2016 прийняті роботи та матеріали по актам приймання виконаних будівельних робіт за Договором підряду № 25-06/14 від 25.06.2014 ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ «СОЛІД» оплачені не у повному обсязі.

У зв'язку наведеним позивач звернувся до суду та просить повернути йому поставлені матеріали.

Відповідач-1 заперечив проти позову та зазначив, що він не має договірних відносин з позивачем, більше того вже є рішення суду про стягнення з відповідача-2 заборгованості за матеріали, які позивач просить повернути.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Як встановлено судом, 02.06.2014 між TOB "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" та ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СОЛІД" був укладений Договір підряду BOR522SOL6 (далі - "Договір підряду" - копія в матеріалах справи). Суд зазначає, що позивач не е стороною даного договору.

Відповідно до п. 1.1. договору підряду підрядник у межах договірної ціни виконує власними і залученими силами й засобами Комплекс загально будівельних робіт на пожежній насосній станції №2 на території заводу ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА" в м. Бориспіль по вул. Завокзальна, 2, згідно даного Договору.

Пунктами 1.4., 9.4. договору підряду встановлено. що підрядник залучає до виконання робіт третіх осіб (субпідрядників) лише за попередньою згодою замовника.

Всі роботи в рамках даного договору підрядник виконує власними силами. Будь-яке залучення підрядником субпідрядників вимагає попереднього письмового узгодження із замовником. Підрядник відповідає за результати роботи субпідрядників і виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник.

Відповідно до пп. 8.1., 14.1. договору підряду матеріально-технічне забезпечення робіт, у т.ч. замовлення, поставка (закупівля), розвантаження, складування, зберігання, подача до місця виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів здійснюється підрядником самостійно та за власний рахунок.

З метою належного виконання зобов'язань, прийнятих на себе договором, підрядник зобов'язується згідно з умовами та положеннями договору придбати або виготовити все Обладнання, необхідні матеріали, конструкції, комплектуючі вироби ті здійснити їх транспортування, приймання, розвантаження, складування і зберігання в період проведення робіт. Забезпечити за свій рахунок трудові ресурси, необхідні для виконання всіх робіт, передбачених договором.

Роботи за договором підряду були виконані та оплачені замовником у повному обсязі, і в погоджений сторонами строк. Ці обставини підтверджуються Актами № 3/ПНС 2/12; № 2/ПНС 2/08; №1/ПНС 2/07 та платіжними дорученнями № 200043787, № 200043426, № 200048972 (копії в матеріалах справи).

Для здійснення певного етапу робіт за договором підряду, без погодження із замовником ТОВ "БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ "СОЛІД" залучило субпідрядника - ТОВ "БАДРУФ" (позивач у даній справі), уклавши з ним договір підряду № 25-06/14 від 25.06.2014 (далі - договір субпідряду). Як вже зазначалося, відповідач-1 не е стороною даного договору.

Відповідно до ст. 838 ЦК України, а також п. 61 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві (затв. Постановою КМУ від 01.08.2005 № 668 підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку.

Замовник і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Застосовуючи приведену вище норму Вищий господарський суд України зазначив наступне:

«Розрахунки за виконані субпідрядником роботи, їх прийняття здійснює генпідрядник, а тому всі претензії та вимоги пов'язані з порушенням договірних зобов'язань замовником субпідрядник пред'являє генпідряднику, якщо інше не передбачено договором.»(Постанова ВГСУ від 05.06.2013 у справі N 5017/2199/2012).

«За таких обставин та зважаючи на те, що Служба автомобільних доріг у Київській області не була учасником спірних підрядних правовідносин, які виникли між сторонами у справі виключно в рамках виконання укладеного між ними договору N 190-02 від 01.04.2010 та договору N857-02 від 24.11.2010, колегія дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення не стосується прав та обов'язків Служби автомобільних доріг у Київській області, як замовника, оскільки виходячи зі змісту п. 2 ч. 2 ст. 838 Цивільного кодексу України замовник має відповідати перед генпідрядником лише в рамках укладеного з ним договору.»(Постанова ВГСУ від 18.06.2012 у справі N 12/168).

За аналогією, відповідач-1 у даній справі не є стороною договору, що був укладений між позивачем та відповідачем-2, а відтак відповідач-1 не має жодних зобов'язань перед позивачем і не має відповідати за відносини позивача і відповідача-2.

Суд наголошує, що договір підряду не містить будь-яких застережень з приводу можливості пред'явлення вимог Субпідрядника безпосередньо до Замовника. Будь-яких договорів з позивачем відповідач-1 не укладав.

У зв'язку з цим суд наголошує, що відповідач-1, перебуваючи у статусі замовника, не повинен відповідати за будь-які дії Генерального підрядника та не може бути примушений задовольняти вимоги Субпідрядника, відтак позовні вимоги до відповідача-1 задоволенню не пілягають.

Що стосується позовних вимог до відповідача-2, то суд зазначає, що позивач вже обрав та реалізував спосіб захисту своїх порушених прав шляхом стягнення заборгованості та штрафних санкцій (рішення господарського суду міста Києва від 30.03.2015 у справі № 910/1977/15).

У свою чергу, подавши позов у даній справі позивач заявив ще одну вимогу на підставі одного і того самого порушення та просить повернути матеріали, стосовно стягнення заборгованості за які вже отримав судове рішення у справі № 910/1977/15.

Підставою позову у даній справі є, як зазначає позивач, порушення права Субпідрядника на оплату матеріалів, які використовувалися при виконанні Договору субпідряду. Втім, у господарській справі № 910/1977/15 позивач вже обрав спосіб захисту цього права шляхом стягнення заборгованості. Присуджена сума включала вартість матеріалів, які наразі вимагає повернути позивач.

Підстави позову у цій справі та у справі № 910/1977/15 є аналогічними, з огляду на що є неприпустимим заявления вимоги про повернення матеріалів на додаток до вже присудженої компенсації їх вартості. У зв'язку з наведеним суд відмовляє в задоволенні позовних вимог до відповідача-2.

Також суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Навіть безвідносно до приведених вище доводів на користь незаконності вимог позивача суд зазначає, що навіть у разі можливого задоволення позову вимогу про повернення матеріалів фактично неможливо буде виконати, оскільки з них вже побудована пожежна насосна станція. З моменту досягнення результату підрядних робіт та створення нерухомого об'єкту матеріали перестали бути окремими об'єктами цивільних прав та наразі їх відділення неможливе без пошкодження об'єкту нерухомості, який належить ТОВ "ПРОКТЕР ЕНД ГЕМБЛ УКРАЇНА".

Ні Цивільний кодекс України, ні Господарський кодекс України, ні Постанова КМУ від 01.08.2015 N 668 не встановлюють, а також не передбачають можливість встановлення договором такого способу захисту права, як повернення матеріалів, використаних в будівництві.

Згідно з ч. 1 ст. 876 ЦК України власником об'єкта будівництва або результату інших будівельних робіт є замовник, якщо інше не передбачено договором.

Договори підряду та субпідряду не містять положень, які би іншим чином визначали питання щодо права власності на об'єкт будівництва - пожежну насосну станцію, яка на законних підставах належить відповідачу-1.

У свою чергу, положення договору субпідряду, на яке посилається позивач, про нібито право субпідрядника вимагати повернення матеріалів, суперечить ч. 1 ст. 181 (поняття нерухомої речі), ст. 187 (поняття складових частин речі), ч. 1 ст. 875 (визначення договору будівельного підряду), ч. 1 ст. 876 ЦК України (регулювання права власності на результат будівельних робіт); ч. 1. ст. 318 ГК України (визначення договору підряду на капітальне будівництво); абз. 1 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про архітектурну діяльність" (визначення архітектурної діяльності), ст. 1 ЗУ "Про основи містобудування" (визначення містобудівної діяльності) та ДБН А.2.2-3:2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво" (визначення понять "будівля" та "будівництво").

Протиріччя полягає в тому, що договірне положення про повернення матеріалів після завершення будівництва ігнорує саму суть такого об'єкта права, як нерухома річ, не враховує характер суспільно-правових відносин, що виникають з приводу його створення, а також нехтує об'єктивною неможливістю "повернути" матеріали, які стали невід'ємними частинами будівлі.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Таким чином, суд вважає недоведеними та такими що протирічать нормам чинного в Україні законодавства позовні вимоги позивача щодо зобов'язання відповідачів повернути позивачу матеріали, з яких збудований об'єкт, що належить відповідачу-1, а тому дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. ст. 33, 43, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "БАДРУФ" відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 20.07.2016