УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.07.2016Справа № 910/12922/16

Суддя Ярмак О.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ АКЦІОНЕРНИЙ БАНК" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ВІЕЙБІ БАНК" Славкіної Марини Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопродінвест"

про стягнення 308 874 066,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банка Славкіної М.А. звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "М'ясопродінвест" 308 874 066,20 грн.

Дослідивши матеріали поданої заяви, суд не приймає її до розгляду, зважаючи на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 4 Закону "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону "Про судовий збір" за подання до господарського суду: позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України від 25.12.2015 №928-VIII "Про Державний бюджет України на 2016 рік" з 01.01.2016 встановлено мінімальну заробітну плату у сумі 1 378 грн.

Отже, позивачем при поданні позовної заяви до суду мало бути сплачено судовий збір у сумі 206 700,00 грн. (150 розмірів мінімальних заробітних плат).

Разом з тим, позивачем подано суду заяву про відстрочення терміну сплати судового збору, мотивовану тим, що банк не може подати суду доказ сплати судового збору у зв'язку із важким фінансовим становищем та відсутністю можливості його сплати; так, зокрема, позивач зазначає, що рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.02.2016 № 213 продовжено строк здійснення процедури ліквідації банка до 19.03.2018 включно; обставини щодо неплатоспроможності банка та його важкого фінансового становища є загальновідомими та не потребують доказування; зміни у законодавстві про судовий збір від 22.05.2016, якими було позбавлено з 01.09.2015 уповноважених осіб Фонду пільг зі сплати судового збору, значно ускладнило та в окремих випадках зробило неможливою роботу Фонду щодо захисту прав і законних інтересів вкладників банків.

Дослідивши зміст указаного клопотання, суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні, зважаючи на таке.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Отже, зазначені положення закону дають право суду відстрочити сплату судового збору лише за наявності виключних обставин, з урахуванням того, що в майбутньому заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору, чого зі змісту обґрунтувань позивача щодо відстрочення сплати судового збору не вбачається.

Разом з тим, наведені позивачем обставини не можуть бути підставою для звільнення його від сплати судового збору, оскільки законодавством передбачено обов'язок позивача подати суду докази свого скрутного становища при зверненні до суду із відповідною заявою про звільнення чи відстрочення сплати ним судового збору, проте, таких доказів суду не подано. Більше того, відсутні підстави вважати, що позивач матиме можливість сплатити судовий збір до винесення рішення у справі.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору позивачу.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Суд звертає увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду м. Києва з позовом (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" у задоволенні клопотання про відстрочення терміну сплати судового збору.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути Публічному акціонерному товариству "Всеукраїнський Акціонерний Банк" без розгляду.

Суддя О.М. Ярмак