ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 липня 2016 року Справа № 908/6312/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Барицької Т.Л.,
суддів:Губенко Н.М.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016
у справі 908/6312/14 господарського суду Запорізької області
за позовом Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь"
простягнення заборгованості в розмірі 16 959 886,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі №908/6312/14 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу господарського суду Запорізької області від 22.06.2015 (про зупинення провадження ) у справі №908/6312/14 повернуто без розгляду на підставі п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, 28.04.2016 (відповідно до поштового штемпеля проставленого на конверті) Товариство з обмеженою відповідальністю "Електросталь" (надалі - скаржник) звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати.

Колегія суддів, розглянувши матеріали поданої скаржником касаційної скарги встановила, що остання не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Згідно з вимогами статті 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга підписана представником Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" - ОСОБА_1., проте всупереч зазначеним вимогам до касаційної скарги не додано, а серед матеріалів справи та матеріалів оскарження ухвали відсутні будь-які документи, що підтверджують повноваження ОСОБА_1., як представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь", тому не можливо дійти висновку, що касаційну скаргу підписано повноважною особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 1111 ГПК України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Виходячи зі змісту наведених норм, особа, яка оскаржує судове рішення, повинна надавати суду прямий доказ, який однозначно свідчив би про повідомлення сторін про оскарження особою судових рішень.

Не повідомлена належним чином сторона у справі, як учасник господарського процесу, позбавлена можливості володіти об'єктивною інформацією стосовно руху господарського процесу.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом 5.27 наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, яким затверджено Національний стандарт України Державної уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", визначено порядок засвідчення копій документів, а саме: відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту 23.

Заявник касаційної скарги, як доказ в підтвердження надсилання примірника касаційної скарги Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк " (позивач), додав до касаційної скарги ксерокопію фіскального чеку №7209 від 08.02.2016.

Проте, наданий скаржником до касаційної скарги документ на підтвердження направлення іншій стороні у справі примірника касаційної скарги, не може розцінюватися як належний доказ в розумінні ст. 34 ГПК України, оскільки, по-перше, відсутність оригіналу фіскального чеку позбавляє касаційну інстанцію можливості оцінити даний документ як належний доказ направлення копії касаційної скарги стороні у справі, по-друге, наданий скаржником доказ надіслання не відповідає вимогам ст. 36 ГПК України та п. 5.27 стандарту, що є підставою для повернення касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 1 статті 1113 ГПК України.

Крім того, згідно з ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі

Згідно з п. 2.21.постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі- постанова пленуму ВГСУ) платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як роз'яснено у п. 2.22 вказаної постанови пленуму ВГСУ судовий збір сплачується до територіальних органів Державної казначейської служби України; платники судового збору у платіжних документах на перерахування судового збору повинні в рядку "одержувач" зазначити найменування територіального органу казначейської служби за місцем знаходження господарського суду, який розглядає справу.

Проте, додана до касаційної скарги копія квитанції №15841642 від 28.03.2016, не може слугувати належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 06.04.2016 у справі №908/63/14, оскільки, по - перше, судовий збір перерахований за неналежними реквізитами, а саме у вищезазначеному платіжному дорученні вказано отримувач ГУ ДСКУ в м. Харкові 22030001, код отримувача 37 999649, банк отримувача ГУ ДСКУ У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ, код банку отримувача 851011, по - друге, в графі "Призначення платежу" зазначено: "101; 32582387; Судовий збір, за ап. скарг., ТОВ "Електросталь" на ухв. 25.03.2016 №905/1162/16 Донецький апеляц. господарський суд"; по - третє, скаржником в порушення вимог п. 2.21 постанови пленуму ВГСУ, яким визначено, що квитанція установи банку подаються до господарського суду тільки в оригіналі, в той час, як до касаційної скарги додано ксерокопію квитанції про сплату судового збору.

Таким чином, скаржником додано до касаційної скарги ксерокопію квитанції №15841642 від 28.03.2016, яка підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 25.03.2016 у справі №905/1162/16, тоді як вбачається зі змісту касаційної скарги предметом оскарження є ухвала Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі №908/6312/14.

Відтак, ксерокопія квитанції №15841642 від 28.03.2016 не може вважатись належним доказом сплати судового збору, який підтверджує сплату судового збору в установленому порядку та розмірі саме за подання касаційної скарги на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у даній справі, що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі №908/6312/14, колегією суддів не розглядається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електросталь" на ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 03.02.2016 у справі №908/6312/14 повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя Т.Л. Барицька

Судді: Н.М. Губенко

В.І. Картере