ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016р. Справа№ 914/1435/16

Господарський суд Львівської області

у складі судді Галамай О.З. при секретарі Прокопів І.І.

розглянув справу

за позовом Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», м. Львів

до відповідача ОСОБА_1 організації «Танцювальний центр «Лідія», с. Басівка Пустомитівського району Львівської області

про стягнення 39 190,94 грн. основного боргу, 3 406,20 грн. пені, 189,30 грн. 3% річних та 1 157,31 грн. інфляційних втрат.

В судове засідання з"явились:

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність від 30.09.2013 р.

від відповідача: не з"явився

Представнику позивача в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку ст. 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівським міським комунальним підприємством «Львівтеплоенерго» до відповідача ОСОБА_1 організації «Танцювальний центр «Лідія» про стягнення 39 190,94 грн. основного боргу, 3 406,20 грн. пені, 189,30 грн. 3% річних та 1 157,31 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 16.06.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 16.06.2016р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні. Також через канцелярію суду подав клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних ухвалою суду від 30.05.2016р. документів.

Відповідач в судове засідання не зявився, причин неявки не повідомив, вимог ухвали суду від 30.05.2016 р. не виконав, в звязку з чим розгляд справи відкладено на 14.07.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2016р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання 14.07.2016 р. повторно не зявився, вимог ухвал суду не виконав, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями про вручення поштового відправлення (знаходяться в матеріалах справи).

Пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції "№18 від 26.12.2011р. встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача, за наявними в справі матеріалами.

В судовому засіданні 14.07.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

01.10.2015р. між ГО «Танцювальний центр «Лідія» (надалі Споживач, відповідач) та ЛМКП «Львівтеплоенерго» (надалі Теплопостачальна організація, позивач) укладено договір №1795/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Сторонами підписано додатки №1,2,3 до договору №1795/Ф.

Згідно п.п. 6.1,6.2.,6.3 договору розрахунки за гаряче водопостачання та теплову енергію для опалення проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує Теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

Як свідчать матеріали справи та стверджує позивач, відповідач договірні зобов'язання виконав частково, внаслідок чого основна заборгованість відповідача перед позивачем складає 39 190,94 грн.

Позивачем відповідно до п.7.2.3 Договору нараховано відповідачу пеню, яка становить 3 406,20 грн. та згідно ст.625 ЦК україни нараховано 3% річних в розмірі 189,30 грн., інфляційні втрати в розмірі 1 157,31 грн., які просить стягнути з відповідача.

Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.10.2015р. між ГО «Танцювальний центр «Лідія» (надалі Споживач, відповідач) та ЛМКП «Львівтеплоенерго» (надалі Теплопостачальна організація, позивач) укладено договір №1795/Ф про постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого Теплопостачальна організація бере на себе зобовязання постачати споживачу теплову енергію для опалення та здійснювати гаряче водопостачання в потрібних йому обсягах, а Споживач зобовязується отримувати та оплачувати одержану теплову енергію для опалення та гаряче водопостачання за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Сторонами підписано додатки №1,2,3 до договору №1795/Ф.

За умовами ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.п. 6.1,6.2.,6.3 договору розрахунки за гаряче водопостачання та теплову енергію для опалення проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів та іншими незабороненими законодавством формами. Розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач до 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, сплачує Теплопостачальній організації вартість гарячого водопостачання, фактично спожитої теплової енергії для опалення та щомісячну величину плати за приєднане теплове навантаження.

Як свідчать матеріали справи та стверджує позивач, відповідач договірні зобов'язання виконав частково, внаслідок чого основний борг відповідача перед позивачем складає 39 190,94 грн.

Відповідач доказів погашення боргу не представив, відзиву на позов не подав, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 39 190,94 грн. підлягають до стягнення.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7.2.3 договору за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію Споживач сплачує Теплопостачальній організації пеню, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який стягується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір пені встановлюється за згодою сторін та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Таким чином, визначений згідно з договором розмір пені, не може перевищувати той розмір, який визначений законом як граничний, тобто за прострочення платежу за договором може бути стягнуто лише пеню, сума якої не перевищує ту, що обчислено на підставі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Статтею 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Враховуючи порушення відповідачем термінів оплати, позивачем правомірно в межах шестимісячного терміну нараховано відповідачеві пеню в розмірі 3 406,20 грн., яка підлягає до стягнення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За несвоєчасне виконання договірних зобовязань позивачем правомірно нараховано 189,30 грн. 3 % річних, які підлягають стягненню з відповідача.

Також позивачем за несвоєчасне виконання договірних зобовязань нараховано 1 157,31 грн. інфляційних втрат.

Судом здійснено перерахунок за допомогою програми ОСОБА_3 та визначено, що розмір інфляційних втрат становить 1094,60 грн., які підлягають до задоволення (розрахунок додається).

В іншій частині нараховані позивачем інфляційні втрати в розмірі 62,71 грн. є не обґрунтовані й стягненню не підлягають.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись cт. ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 організації «Танцювальний центр «Лідія» (вул.Мазепи, 21, м.Львів, 81116, ) на користь Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» (вул. Д.Апостола 1, м.Львів, 79040, ):

- 39 190 (тридцять девять тисяч сто девяносто) грн. 94 коп. основного боргу;

- 3 406 (три тисячі чотириста шість ) грн. 20 коп. пені;

- 189 (сто вісімдесят девять) грн. 30 коп. - 3 % річних;

- 1 094( тисячу девяносто чотири) грн. 60 коп. інфляційних втрат;

- 1 376 (тисячу триста сімдесят шість) грн. 03 коп. судового збору.

3. В решта позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 18.07.2016 р.

Суддя Галамай О. З.