ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р.Справа № 922/1447/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аріт К.В.

при секретарі судового засідання Горбачовій О.В.

розглянувши справу

за первісним позовом Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, с.Комуніст (Харківської області) 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: 1. Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва, п/в "Комуніст-1", 2. Міністерство аграрної політики та продовольства України, м.Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет", с.Тернова (Харківської області)
про за зустрічним позовом до про розірвання договору та стягнення 1 344463,36 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет", с.Тернова (Харківської області) Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, с.Комуніст (Харківської області) 3-ті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: 1.Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва, п/в "Комуніст-1", 2.Міністерство аграрної політики та продовольства України, м.Київ надання доступу до земельних ділянок
за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним) - ОСОБА_1, довіреність б/н від 22.12.2015 року, ОСОБА_2 (директор);

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним) - ОСОБА_3, довіреність б/н від 16.01.2016 року);

3-ї особи №1- ОСОБА_4, довіреність №666/01-21 від 24.05.2016 року;

3-ї особи №2- не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва (позивач) 05.05.2016 р. звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет", в якому просить суд розірвати договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем. В обґрунтування позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищевказаним договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року. В якості правових підстав позову позивач вказує, зокрема, на норми ст.ст. 509, 525, 526, 530, 610, 611, 615, 651, 1130-1142 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.05.2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/1447/16 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 24.05.2016 року о 12:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.05.2016 р. залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва та Міністерство аграрної політики та продовольства України, та відкладено розгляд справи на 07.06.2016 р. о 12:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

02.06.2016 р. до господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" надійшла зустрічна позовна заява (вх.№18279), в якій позивач за зустрічним позовом просить суд надати доступ до земельних ділянок, які є вкладом по договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., укладеного між ним та позивачем по справі.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2016 р. прийнято зустрічний позов ТОВ "Агрофірма "Рассвет" для спільного розгляду з первісним позовом, залучивши до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача за зустрічним позовом - Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва та Міністерство аграрної політики та продовольства України.

06.06.2016 р. позивач, Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, надав до суду заяву про зміну предмету позову (вх.№18617), в якій останній просить суд розірвати договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1 344462,36 грн.

06.06.2016р. позивач, Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, надав до суду заяву про забезпечення позову (вх.№18616), в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам здійснювати збирання та відчуження озимої пшениці урожаю 2016 року з вказаних земельних ділянок.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.06.2016 р. прийнято до розгляду заяву позивача, Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, про зміну предмету позову (вх.№18617), прийнято до розгляду заяву позивача, Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, про вжиття заходів щодо забезпечення позову, продовжено строк розгляду спору по 20.07.2016 р. включно, та розгляд справи № 922/1447/16 відкладено на 04.07.2016 р. о 10:00год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

17.06.2016р. позивач, Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва, надав до суду заяву (вх.№20194), в якій останній просить суд розглянути невідкладно заяву про забезпечення позову (вх.№18616 від 06.06.2016р.).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 17.06.2016 року, керуючись вимогами ст.ст. 43, 65, 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, п.3 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. № 16 Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову, заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено, вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони будь-яким фізичним та юридичним особам, в тому числі Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірма Рассвет (), крім Державного підприємства Навчально-дослідне господарство Докучаєвське Харківського національного аграрного університету ім.В.В. Докучаєва та органів виконавчої служби, вчиняти певні дії.

04.07.2016 року в судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2016 року до 10:30год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

07.07.2016 року, після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) в судовому засіданні заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване необхідністю проведення між сторонами звіряння взаєморозрахунків.

Присутні в судовому засіданні відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва) питання щодо задоволення усного клопотання позивача за первісним позовом про відкладення розгляду справи залишають на розсуд суду.

07.07.2016 року усне клопотання позивача про відкладення розгляду справи задоволено шляхом оголошення перерви в судовому засіданні та з метою проведення між сторонами звіряння взаєморозрахунків, в судовому засіданні оголошено перерву до 11.07.2016 року до 10:30год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

11.07.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від позивача за первісним позовом надійшов супровідний лист (вх. № 22594) з актом звірки взаємних розрахунків між сторонами за період з 26.01.2012 р. по 01.06.2016 р., який підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств. Надані позивачем за первісним позовом документи досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

11.07.2016 року через канцелярію суду, до матеріалів справи від відповідача надійшла заява (вх.№22585) про приєднання до матеріалів справи копії заяви від 04.07.2016 р. про відмову від поданої апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 17.06.2016 р. по даній справі. Надані відповідачем документи досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

11.07.2016 року, після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва) в судове засідання, після перерви з'явились.

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) в судове засідання, після перерви з'явився та заявив усне клопотання про скасування заходів до забезпечення позову та просить суд скасувати заходи до забезпечення позову, що були вжиті відповідно до ухвали господарського суду Харківської області від 17.06.2016 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом - на стороні відповідача) (Міністерство аграрної політики та продовольства України) в призначене судове засідання не з'явилась, про розгляд даної справи повідомлена своєчасно та належним чином, зокрема, шляхом отримання відповідної телефонограми за вих. № 501 від 07.07.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.07.2016 року скасовано заходи до забезпечення позову, які були вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 17.06.2016 р. у справі 922/1447/16.

Позивач за первісним позовом (відповідач за зустрічним) в судовому засіданні 11.07.2016 р. заявлені позовні вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні та просив суд розірвати договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1 344462,36 грн. Проти зустрічної позовної заяви заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на зустрічну позовну заяву та просить суд провадження у даній справі припинити в порядку п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України (т.с. ІІ а.с. 244-246).

Відповідач за первісним позовом (позивач за зустрічним) в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечив повністю з підстав, викладених у наданому раніше відзиві на позовну заяву (т.с.ІІ а.с.18-21). Вимоги зустрічної позовної заяви підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача (за зустрічним позовом - на стороні відповідача) (Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва) в судовому засіданні надала усні пояснення по суті спору, в яких зазначила про те, що вимоги первісної та зустрічної позовних заяв не підтримує, проте вважає спірний договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем таким, що підлягає розірванню з підстав того, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення загальною площею 1500,00 га, яку сторони зобов'язались обробляти, об'єднуючи для цього зусилля за вищевказаним договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. не належить ДП "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" ХНАУ ім.В.В.Докучаєва. Письмово оформлених пояснень третя особа (Харківський національний аграрний університет ім.В.В.Докучаєва) до матеріалів справи не надала.

Судом досліджено оригінали документів, копії яких додані учасниками судового процесу до матеріалів господарської справи № 922/1447/16.

Господарський суд вважає, що застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Зважаючи на викладене, за висновками суду в матеріалах господарської справи №922/1447/16 достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору та які є необхідними для прийняття повного і обґрунтованого судового рішення.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 11.07.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, господарським судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 26.01.2012 року між Державним підприємством "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва (стороною-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірма Рассвет (стороною-2) укладено договір про спільний обробіток земельної ділянки б/н (т.с.І а.с.25-27), предметом якого є обєднання зусиль сторін для досягнення наступних господарських цілей, у рамках чинного законодавства України, спільно обробляти земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 1 500,00 га для: вирощування зернових культур; вирощування олійних культур; вирощування буряків; оптова торгівля зерном, насінням та кормами для тварин; заготівля, виробництво та переробка сільськогосподарської продукції; надання послуг у сфері сільського господарства (інші необхідні види діяльності згідно класифікатору КВЕД).

Відповідно до п.п. 3.1.1., 3.1.2., 3.1.3., 3.1.4., 3.1.5., 3.1.6. вищевказаного Договору, сторона-1 (позивач) прийняв на себе наступні зобов'язання: у термін протягом 15 (п'ятнадцяти) днів із моменту підписання цього Договору надати земельну ділянку загальною площею 1 500.00 га, з них ріллі - 1 500,00, яка підлягатиме обробітку згідно Додатку № 1, що є невідємною частиною даного договору; здійснювати науково, методичне та консультативне забезпечення проведення спільних робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур, ефективне та раціональне використання землі, збереження та відтворення родючості; уповноважити від свого імені Сторону-2 на здійснення необхідних юридичних дій, а саме: реєстрація Договору у податковому органі (за домовленістю) і відкриття розрахункового рахунку (за домовленістю), через який здійснюватимуться усі фінансові операції, для досягнення цілей даного Договору; видати протягом 3 (трьох) днів з моменту підписання даного Договору довіреність відповідності до п. 3.1.3. даного Договору; після отримання запиту від Сторони -2 надавати інформацію про виконання зобов'язань за даним Договором; виконувати інші зобов'язання, визначені даним Договором та діючим законодавством України.

Згідно з п.п. 4.1., 4.1.1., 4.1.2., 4.1.3., 4.1.4., 4.1.5., 4.1.6., 4.1.7., 4.1.8. зазначеного вище Договору, сторона-2 (відповідач) прийняв зобов'язання: у термін протягом 15 (п'ятнадцяти) днів після підписання цього Договору приступити до здійснення комерційних проектів, передбачених умовами даного Договору; вжити заходів щодо найму відповідного персоналу для виконання робіт за даним Договором; надавати Стороні-1 інформацію про виконання даного Договору; в строк не пізніше 20 числа місяця, що слідує за звітним кварталом надавати Стороні -1 фінансовий звіт про результати виконання даного Договору; у встановленому порядку вирішувати питання фінансування виробництва транспортування та реалізації продукції; проводити поставку необхідних матеріально-технічних ресурсів та основних засобів для виконання робіт; забезпечувати комерційну діяльність по реалізації виготовленої продукції (виконання робіт, послуг), вести переговори з покупцями та укладати цивільно-правові угоди; зареєструвати даний Договір у встановленому законом порядку.

У розділі 6 вищевказаного Договору про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012 р. сторони погодили та встановили внески сторін.

Також, умовами пункту 8.1. договору про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012 цей договір набирає чинності від дати його підписання сторонами і діє до 21 грудня 2017.

Позивач - Державне підприємство "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва звернувся з первісним позовом до суду, в якому наголошує про те, що згідно з розділом 6 Договору про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012 р., на ТОВ "Агрофірму "Рассвет" покладається обовязок надавати послуги, майно та грошові кошти у розмірах, необхідних для обробітку землі та у відповідні строки необхідні для проведення фінансування робіт, також за вказаним Договором не передбачено, що позивач повинен нести спільне фінансування робіт та спільне кредитування.

Позивачем зазначено про те, що згідно з п.6.3 Договору від 26.01.2012 р. внески сторін здійснюються по актам приймання-передачі, підписаними їх повноважними представниками, проте, в порушення вимог вказаного пункту 6.3 Договору у позивача відсутня будь-яка інформація щодо існування актів приймання-передачі внесків сторін.

Також, позивачем в обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що через невиконання ТОВ "Агрофірма "Рассвет" зобовязань за Договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., а саме, через неповну оплату Приватному товариству "Марго" частини вартості поставленого товару за договором купівлі-продажу № 05-03-20, постановою Харківського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. солідарно стягнуто з ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва та ТОВ "Агрофірма "Рассвет" на користь ПП "Марго" 27527,40 грн. основного боргу, 185,60 грн. пені, 5505,48 грн. - 20% штрафу, 1158,24 грн. судового збору за звернення з позовною заявою та в розмірі 2009,71 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги. На підставі чого, позивачем зазначено про те, що відповідач неналежно виконав свої зобовязання за Договором про спільний обробіток земельної ділянки в частині внесення грошових коштів у розмірах необхідних для обробітку земельних ділянок, які підлягають спільному обробітку, чим також істотно порушив умови вказаного договору, що завдало позивачу збитки та що позбавило ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва можливості отримати те, на що підприємство розраховувало при укладенні Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивачем також зазначено про те, що згідно з п. 2.4 Додатків № 2 та № 3 до Договору про спільний обробіток земельної ділянки № б/н від 26.01.2012 р., відповідач - ТОВ "Агрофірма "Рассвет" незалежно від результатів фінансово-господарської діяльності виплачує позивачу компенсаційну виплату за користування земельними ділянками в розмірі 687,12 грн. за 1 га. в рік. Компенсаційна виплата може змінюватися, пропорційно зміні грошової оцінки земельної ділянки. Проте, як зазначає позивач за період з 26.01.2012 р. по теперішній час компенсаційна виплата виплачувалася несвоєчасно та не в повному обсязі, в наслідок чого, у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість з компенсаційної виплати в розмірі 828270,95 грн.

Таким чином, позивачем зазначено про те, що за весь період з моменту укладення Договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., ТОВ "Агрофірма "Рассвет" не в повному обсязі виконало зобовязання з приводу сплати компенсаційних виплат, а також, в порушення п.п. 6.1.4., 6.2.3. Договору відповідачем не перераховано ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва частки прибутку в розмірі 20 % від фактичного прибутку.

Так, позивачем наголошено про те, що останнім було отримано прибуток лише за 2012 рік в розмірі 293241,80 грн., тоді, як за періоди 2013-2014 років жодних коштів (прибутку) від спільної діяльності останній не отримав.

Окрім того, позивачем наголошено про те, що в порушення вимог п.7.2 Договору та п. 2.3 Додатку № 2 та 3 ТОВ "Агрофірма "Рассвет" по теперішній час не здійснювало направлення балансу ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва стосовно розподілу прибутку та не перераховувало дохід за 2014 р., який повинен бути перерахований до грудня 2015 року.

Як свідчать наявні матеріали господарської справи та надані під час розгляду справи пояснення учасників судового процесу, ані претензійної роботи з боку позивача, ані листування із відповідачем з приводу зазначених позивачем в позовній заяві обставин щодо неналежного виконання відповідачем - ТОВ "Агрофірма "Рассвет" умов договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. позивачем не проводилось та в матеріалах справи будь - які документи (листування) претензійного характеру до відповідача - відсутні.

Враховуючи викладене, позивач просить суд розірвати договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, укладений між позивачем та відповідачем та стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 1 344462,36 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав первісних позовних вимог, господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.1132 ЦК України, за договором простого товариства сторони (учасники) беруть зобов'язання об'єднати свої вклади та спільно діяти з метою одержання прибутку або досягнення іншої мети, а згідно із ст.1133 ЦК України вкладом учасника вважається все те, що він вносить у спільну діяльність (спільне майно), в тому числі грошові кошти, інше майно, професійні та інші знання, навички та вміння, а також ділова репутація та ділові зв'язки.

Згідно з ст.1130 ЦК України за договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові. Спільна діяльність може здійснюватися на основі об'єднання вкладів учасників (просте товариство) або без об'єднання вкладів учасників.

Договір про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012 є договором про спільну діяльність з метою отримання доходів від спільного обробітку землі і вирощування сільськогосподарських культур у формі простого товариства.

Умовами п.п. 2.1., 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3., 2.1.4., 2.1.5. вищевказаного Договору, сторони погодили та встановили взаємні зобовязання сторін, зокрема, для швидкого досягнення цілей за даним Договором сторони зобов'язуються: обмінюватися наявною в їхньому розпорядженні інформацією з аспектів взаємного інтересу; проводити консультації та семінари з узгодженої тематики для обговорення літань, пов'язаних з виконанням даного Договору; у випадку необхідності, здійснювати взаємне кредитування та фінансування на безвідсотковій основі у відповідності до угод, що укладаються; здійснювати оптову і роздрібну торгівлю товарами та продукцією власного, іншого виробництва; не рідше одного разу на півріччя проводити обговорення планів та результатів, що стосуються питань виконання даного Договору.

Згідно з п.п. 2.2., 2.3. Договору, сторони мають право здійснювати взаємний контроль за діяльністю один одного у рамках даного Договору шляхом перевірки бухгалтерських та інших документів. Кожна із сторін має право залучати для виконання своїх зобов'язань за даним Договором третіх осіб, беручи на себе відповідальність перед іншою стороною за їх дії.

Умовами пункту 5.4. Договору про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012 р., позивача наділено правом здійснювати контроль за діяльністю відповідача у рамках цього договору шляхом перевірки бухгалтерських і інших документів, а також щоквартального уточнення рахунків відповідача, на які перераховуються кошти.

Також, умовами п.5.5. вищевказаного Договору встановлено, що звіти про проведення спільних справ щорічно до 15 березня року наступного за звітним надаються Стороною -1 (відповідачем) третій особі - Міністерству аграрної політики та продовольства України.

Згідно з п.п. 6.1.4., 6.1.5. Договору, частка Сторони-1 складає 20 відсотків. Земельна ділянка, яка надається до спільного обробітку, є державною власністю, знаходиться в постійному користуванні Сторони - 1 і підлягає використанню за призначенням, передбаченим земельним законодавством України та іншими нормативними актами. Земельна ділянка не підлягає вилученню, її статус залишається незмінним на весь період дії Договору.

Відповідно до п.п. 6.2., 6.2.1., 6.2.2., 6.2.3. Договору, внесок Сторони-2: послуги, майно та грошові кошти, у розмірах, необхідних для обробітку площ земельних ділянок, які підлягають спільному обробітку, згідно Додатку № 1, що є невід'ємною частиною даного Договору. Порядок і терміни подачі внесків: по мірі необхідності проведення фінансування робіт. Частка Сторони-2 складає 80 відсотків.

Згідно з п.6.3. Договору, внески Сторін здійснюються по актам приймання-передачі, підписаними їх повноважними представниками.

Умовами пунктів 7.1.-7.3. договору про спільний обробіток земельної ділянки б/н від 26.01.2012р. сторони встановили, що доходи, отримані за цим договором, першочергово спрямовуються на відшкодування витрат сторін, пропорційно їх внесків відповідно до Додатку №2. Підбиття підсумків діяльності за даним договором і розподіл чистого прибутку між сторонами здійснюється на підставі окремого балансу, який складає сторона-2 і погоджує сторона -1. Чистий прибуток, отриманий від спільного обробітку земельних ділянок, розподіляється між сторонами, пропорційно їх внесків;

При зміні обсягів виконуваних робіт Сторони вносять відповідні зміни та доповнення до даного Договору, шляхом укладення додаткових угод. Усі внески учасників не є їх спільною частковою власністю, а лише передані (внесені) Сторонами для користування (володіння) у період виконання Сторонами зобов'язань, обумовлених Договором (п.п. 6.4., 6.5. Договору).

Згідно з п.9.2. Договору, за порушення умов та зобов'язань за Договором, винна Сторона відшкодовує іншій Стороні спричинені збитки, в тому числі втрачену вигоду, виграти у порядку, передбаченому чинним Законодавством. Порушенням умов та зобов'язань за Договором є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов визначених змістом зобовязань.

Відповідно до п.9.3. Договору, даний Договір може бути розірваний за заявою однієї із Сторін при невиконанні другою Стороною своїх зобов'язань. У цьому випадку всі невигідні наслідки розірвання покладаються на винну Сторону.

У відповідності до умов п.9.4. Договору, у разі розірвання даного Договору за заявою Сторони-1 вона відшкодовує Стороні-2 (до підписання Угоди про розірвання Договору) всі втрати, пов'язані з поліпшенням якості земельних ділянок, переданих Стороні-2 для проведення робіт, передбачених даним Договором.

Відповідно до п.13.4. Договору, сторони зобовязуються при виконанні даного Договору, не зводити співробітництво лише до дотримання вимог, що містяться в даному Договорі, підтримувати ділові контакти та вживати всіх необхідних заходів для забезпечення ефективності та розвитку їхніх комерційних звязків.

Зміни та доповнення до цього Договору складаються у письмовій формі та є його невідємною частиною від дати їх підписання уповноваженими особами Учасників (п. 13.5. Договору).

Згідно із ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

В п.2 ч.2 ст.651 ЦК України законодавець визначив, що під істотним слід розуміти таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди позивач значною мірою позбавляється того, на що він розраховував при укладенні договору.

"Істотність порушення договору" є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки "істотності" у порушенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ДП "НДГ"Докучаевське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва" зареєструвало договір №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. у податкових органах із відкриттям розрахункового рахунку, через який здійснюються усі фінансові операції, для досягнення цілей даного Договору.

Ведення та обчислення податкових зобовязань за вказаним договором №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. підтверджується наявним в матеріалах справи актом перевірки Харківської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС України у Харківській області за № 241/20-23-22-01-05/30712821 від 26.02.2016 р. за період з 01.01.2012 р. по 20.11.2015 р. (т.с.ІІІ а.с.89-132).

Із вищевказаного акту перевірки, зокрема, з п.п.4.1.1, 4.1.3, вбачається вірність та повнота нарахування податку на прибуток за періоди 2012-2015 р.р. При цьому, якщо за 2012 р. від спільної діяльності був отриманий загальний прибуток у сумі 1 466345,19 грн., то у 2013 р. податковий орган підтверджує факт наявності збитків у сумі 3 443220,28 грн., що свідчить про нівелювання прибутку за 2014 р.

Враховуючи вищенаведене, твердження позивача за первісним позовом про несвоєчасну та неповну сплату відповідачем прибутку за договором про спільний обробіток земельних ділянок на користь ДП "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" ХНАУ ім.В.В.Докучаєва безпідставні та спростовуються матеріалами справи.

Окрім того, із здійсненого між сторонами звіряння взаємних розрахунків за період дїї договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., який оформлено ОСОБА_1 звіряння від 01.06.2016 р., підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств, вбачається, що розбіжності щодо проведених відповідачем оплат на користь позивача по компенсаційним виплатам згідно додатку №2 до договору відсутні, як і відсутні розбіжності щодо перерахованої відповідачем на користь позивача суми виплати по розподілу прибутку за 2012 р. у розмірі 293242,00 грн.

Також, наявні в матеріалах справи документи первісної бухгалтерської звітності (т.с.ІІІ а.с.133-217) свідчать про виконання відповідачем - ТОВ "Агрофірма "Рассвет" умов договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., зокрема, щодо витрат на обробітку земельної ділянки у 2015 році, на посівний сезон 2016 року в сумі 4 783 269,70 грн.

Таким чином, вищевказані докази свідчать про понесення відповідачем значних витрат вже у 2016 році, що свідчить про належне виконання останнім умов договору про спільний обробок земельної ділянки від 26.01.2012 р.

Стосовно доводів позивача щодо порушення відповідачем умов п.6.3. Договору, оскільки у позивача відсутня будь-яка інформація щодо існування вказаних актів приймання-передачі внесків сторін, суд звертає увагу позивача на те, що умовами вказаного п. 6.3. Договору покладено обов'язок на обох сторін здійснювати внески по актам приймання - передачі із підписанням їх уповноваженими представниками сторін, тоді, як позивач покладає обов'язок по виконанню п. 6.3. Договору лише на відповідача, на підставі чого, вказані твердження ґрунтуються на довільному тлумаченні позивачем умов п. 6.3. Договору.

З огляду на те, що істотність порушення договору визначається за об'єктивними ознаками та обставинами, що вказують на значну міру позбавлення того, на що особа розраховувала при укладенні договору, вина сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення для оцінки порушення договору в межах питання визначення його істотності та відповідно розірвання договору на підставі ч.2 ст.651 ЦК України.

За таких підстав, суд дійшов до висновку що позивачем не доведено наявність у нього права вимагати розірвання договору про спільну діяльність, на підставі ч.2 ст.1142 ЦК України.

Таким чином, обставини, які заявлені позивачем - ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва в якості підстав для розірвання договору, визнані такими, що не відповідають вимогам ст.651 ЦК України, ст.ст.188, 206 ГК України, та не підлягають задоволенню.

Вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості з компенсаційної виплати в сумі 1117613,76 грн. та не перерахованого прибутку за 2014 рік в сумі 226848,60 грн. також не підлягає задоволенню судом, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.ст.33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно з ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до приписів ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовами п. 2.4. Додатку № 3 від 01.03.2012 р. до договору №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., сторони встановили, що незалежно від результатів фінансово - господарської діяльності, сторона-2 виплачує стороні-1 компенсаційну виплату за користування земельними ділянками, яка складає 687,12 грн. за 1 га в рік.

Суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що умовами вищевказаного пункту 2.4. Додатку № 3 від 01.03.2012 р. до договору №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., сторони не встановили чіткий порядок здійснення відповідачем розрахунків компенсаційної виплати, а погодили вказаним пунктом розмір компенсаційної виплати за 1 га в рік.

Позивачем не надано суду доказів укладення додаткових угод до вищевказаного договору, чи внесення до тексту договору змін, зокрема, щодо встановлення порядку здійснення відповідачем оплати компенсаційної виплати.

Більш того, у наданих відповідачем під час розгляду даної справи поясненнях, останній наголошував про те, що на адресу ТОВ "Агрофірма "Рассвет" жодного разу не надходило будь - яких листів або претензій від позивача з вимогою про оплату компенсаційної виплати із зазначенням періодів та сум належних до сплати. В матеріалах вказані документи також відсутні.

Щодо заявленого до стягнення не перерахованого прибутку за 2014 рік в сумі 226848,60 грн., суд вдруге вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до наявного в матеріалах справи акту перевірки Харківської об'єднаної ДПІ ГУ ДФС України у Харківській області за № 241/20-23-22-01-05/30712821 від 26.02.2016 р. за період з 01.01.2012 р. по 20.11.2015 р. (т.с.ІІІ а.с.89-132), податковим органом встановлено факт наявності збитків у відповідача в 2013 р. у сумі 3 443220,28 грн. за вказаним договором №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р.

Пунктами 7.1., 7.2., 7.3. Договору сторони встановили, що доходи, які отримані за цим Договором, першочергово спрямовуються на відшкодування витрат Сторін, пропорційно їх внесків відповідно до Додатку № 2. Підбиття підсумків діяльності за даним Договором і розподіл чистого прибутку між Сторонами здійснюється на підставі окремого балансу, який складає Сторона-2 і погоджує Сторона -1. Чистий прибуток, отриманий від спільного обробітку земельних ділянок, розподіляється між сторонами, пропорційно їх внесків.

Враховуючи вищенаведені обставини, наявність збитків у відповідача в 2013 р. у сумі 3 443220,28 грн., а також умови п.п.7.1., 7.3. договору №б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., твердження позивача щодо порушення відповідачем умов п. 7.2. договору, п. 2.3 Додатку № 2 та 3 до договору, в частині несвоєчасної та неповної сплати відповідачем прибутку за договором про спільний обробіток земельних ділянок від 26.01.2012 р. безпідставні та спростовуються матеріалами справи, тому суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову в частині заявленого до стягнення не перерахованого прибутку за 2014 рік в сумі 226848,60 грн.

З урахуванням вищенаведеного, враховуючи те, що повивачем за первісним позовом - ДП "НГД "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва належними та допустимими доказами обґрунтованості заявлених позовних вимог не доведено, суд вважає за необхідне в задоволенні первісних позовних вимог відмовити повністю.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав зустрічних позовних вимог, суд вважає, що заявлені ТОВ "Агрофірма "Рассвет" зустрічні позовні вимоги про надання доступу до земельних ділянок не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до вимог ст.32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до положень статті 1 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до суду мають лише ті особи, які доведуть факт порушення або оспорювання відповідачем/відповідачами своїх прав і охоронюваних законом інтересів, зокрема, у зв'язку з укладенням договору оренди землі.

Незважаючи на те, що в контексті норми для звернення до господарського суду за судовим захистом з відповідним позовом достатньо лише суб'єктивного уявлення особи про те, що її право або інтерес підлягає захисту, зокрема, способом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, якщо в результаті розгляду справи виявиться, що порушення права або легітимного інтересу відсутнє, суд повинен відмовити в позові.

Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб'єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) від 01.12.2004 р. № 18-рп/2004 Справа № 1-10/2004, поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв'язку з поняттям "права", треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Одночасно, суд звертає увагу на те, що спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення його прав і законних інтересів.

Так, в обґрунтування зустрічних позовних вимог позивачем зазначено про те, що оскільки договір б/н про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. на даний час діє, тому відповідач (сторона-1 за вказаним договором) зобов'язана виконувати погоджені сторонами умови.

Проте, позивачем наголошено про те, що наприкінці 2015 року, Харківський Національний аграрний університет ім. В.А. Докучаєва, як власник земельної ділянки, уклав договір з іншим підприємством, і у звязку з чим, відповідача позбавлено можливості виконання зобовязань за договором по відношенню до позивача - ТОВ "Агрофірма "Рассвет" стосовно надання земельної ділянки, відповідно до умов договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р.

Таким чином, позивачем зазначено про те, що підставою для подання останнім даного зустрічного позову є той факт, що відповідач (сторона-1 за договором) не може надати свій вклад (земельну ділянку) за Договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р., оскільки дана земельна ділянка знаходиться в користуванні іншої юридичної особи. Одночасно, слід зазначити про те, що жодних доказів в обґрунтування вищевказаних обставин, зокрема, щодо знаходження земельної ділянки за Договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р. у користуванні іншої юридичної особи позивачем за зустрічним позовом до матеріалів господарської справи не надано.

Враховуючи вищенаведені обставини, позивач за зустрічним позовом просить суд надати доступ до земельних ділянок, які є внеском за договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 р.

Надаючи правову оцінку змісту зустрічних позовних вимог, ТОВ "Агрофірма "Рассвет" фактично просить суд зобов'язати ДП "НДГ "Докучаєвське" надати вільний доступ до земельних ділянок, позивачем ототожнюється із таким способом захисту як припинення дії, що порушує права (п.З ч.2 ст.16 ЦК України).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.

Суд зазначає, що надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, необхідно також зважати й на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Отже, в кінцевому результаті ефективний засіб повинен забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

З наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем в обґрунтування зустрічного позову не вбачається, яке право останнього порушено і чи порушено воно взагалі.

При цьому, з обраного позивачем за зустрічним позовом способу захисту, останнім взагалі не вказано та не доведено, що дії відповідача - ДП "НДГ "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва щодо не забезпечення вільного доступу до земельних ділянок в будь-який час, позивачем ототожнюється із таким способом захисту як припинення дії (недопущення до використання земельних ділянок), порушують права позивача, оскільки умовами договору про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року (п. 3.1.2 в редакції Додатку № 4 від 01.10.2012 року) передбачено обов'язок ДП "НДГ "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва надавати послуги в рамках виконання договору про спільний обробіток земельної ділянки та здійснювати науково-методичне і консультативне забезпечення спільних робіт по вирощуванню сільськогосподарських культур, сприяти ефективному та раціональному використанню землі, збереженню та відтворенню родючості.

Тобто, із обставин справи суд не вбачає порушеного права позивача зі сторони ДП "НДГ "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва, тоді, як позивачем наголошено про порушене право останнього шляхом невиконання відповідачем свого обов'язку за договором про спільний обробіток земельної ділянки від 26.01.2012 року, що змусило ТОВ "Агрофірма "Рассвет" звернутись із зустрічним позовом до суду.

Таким чином, оскільки позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача за зустрічним позовом, обраний останнім спосіб захисту права не відповідає способам захисту права, встановленим статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України, та не призводить до поновлення порушених прав.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не доведено суду та не надано доказів у підтвердження своїх зустрічних позовних вимог, як і не доведено порушення права позивача, відповідно до цього зустрічні позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, тому суд вважає за необхідне у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Агрофірма "Рассвет" відмовити повністю.

Щодо доводів ДП "НДГ "Докучаєвське" ХНАУ ім. В.В. Докучаєва які викладені останнім у наданому відзиві на зустрічну позовну заяву (т.с.ІІ а.с.246) в якому відповідач клопоче про припинення провадження за зустрічним позовом на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд відмовляє в задоволенні вказаного клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з п.4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011 р. господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

З огляду на вищезазначені норми чинного Закону, доводи відповідача (т.с.ІІ а.с.246) ґрунтуються на довільному тлумаченні останнім норм ст.80 ГПК України, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вказаного клопотання та припинення провадження у справі в частині зустрічних позовних вимог в порядку п.1.1. ч.1 ст.80 ГПК України.

При розподілі господарських витрат, суд керується приписами ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої, витрати зі сплати судового збору в даному разі покладаються на позивачів за первісним позовом та за зустрічним позовом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.1, 4, 12, 22, 33, 34, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" про розірвання договору та стягнення 1 344463,36 грн. - відмовити.

В задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" до Державного підприємства "Навчально-дослідне господарство "Докучаєвське" Харківського національного аграрного університету ім.В.В.Докучаєва про надання доступу до земельних ділянок - відмовити.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_5