ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р.Справа № 922/1796/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз", м. Харків
до Олексіївської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області (№ 25), м. Харків
про стягнення 2105,59 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 за довіреністю № 03/3669 від 30.12.2015 р.

відповідача - ОСОБА_2 за довіреністю № б/н від 29.06.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Харківміськгаз" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Олексіївської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області (№ 25) (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача 2105,59 грн., з яких: 1248,69 грн. - сума основного боргу; 86,46 грн. - 3% річних; 770,44 грн. - сума на яку збільшився основний борг в наслідок інфляції.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем умов договору № 185 грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від січня 2013 р. в частині здійснення своєчасного розрахунку за надані послуги.

Ухвалою суду від 09.06.2016 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.07.2016 р. о 11:40.

Представники сторін надали заяву (вх. № 21910 від 05.07.2016 р.) про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, яка судом була задоволена.

Представник позивача, через канцелярію господарського суду 05.07.2016 р. за вх. № 21901, надав письмові пояснення, які судом долучені до матеріалів справи. У поясненнях представник позивача просив суд не враховувати зазначену у розрахунку суму у розмірі 189,33 грн., оскільки вона була зазначена помилково.

Відповідач, через канцелярію господарського суду 01.07.2016 р. за вх. № 21471, надав письмові пояснення з додатком, які судом долучені до матеріалів справи. Згідно них відповідач вказував, що згідно бухгалтерського обліку виправної колонії дійсно рахується заборгованість на користь позивача. Дана заборгованість виникла не з вини установи, а через відсутність бюджетного фінансування.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, встановив наступне.

Між власником системи Олексіївська виправна колонія Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області (№ 25) (замовник) та Публічним акціонерним товариством "Харківміськгаз" (виконавець) був укладений договір № 185грп на технічне обслуговування (ТО) газопроводу та ГРП, ГРУ, ШРП, ДРТ від січня 2013 р. (надалі - договір).

Відповідно до положень договору виконавець зобов'язувався проводити роботи з технічного обслуговування системи газопостачання відповідача, а останній зобов'язувався прийняти та оплатити роботи на умовах, визначених договором.

Згідно позову позивач вказує, що за час дії договору № 185грп від січня 2013 р. ПАТ "Харківміськгаз" належним чином виконувало прийняті на себе зобов'язання, проводило технічне обслуговування систем газопостачання відповідачу, однак відповідач розрахунки за надані йому послуги здійснював несвоєчасно та не в повному обсязі, чим порушував суттєві умови договору.

28.02.2013 р. між сторонами був складений акт № 185грп здачі-приймання виконаних робіт на суму 369,98 грн.

За період жовтень - грудень 2013 р. позивачем відповідачу були надані за договором послуги з технічного обслуговування систем газопостачання на загальну суму 1248,69 грн., що підтверджується відповідними актами № 185грп здачі-приймання виконаних робіт від 31.10.2013 р., 29.11.2013 р. та 31.12.2013 р., які були складені між сторонами.

Відповідно до п. 5.1. договору, оплата вартості ТО проводиться замовником не пізніше 10 днів після отримання рахунку на сплату або на підставі акта виконаних робіт, підписаного представниками сторін. Замовник має право здійснити попередньо оплату послуг виконавця.

Однак, відповідачем оплата вартості ТО за період жовтень - грудень 2013 р. вчасно не була здійснена позивачу, у зв'язку з чим основний борг відповідача перед позивачем за договором складає 1248,69 грн.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковими.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи вищевикладене сума основного боргу за отримані послуги за договором за період жовтень - грудень 2013 р. у розмірі 1248,69 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи положення ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, перевіривши розрахунки позивача 3% річних та інфляційних, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 86,46 грн. та інфляційних у розмірі 770,44 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, господарський суд на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1378,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 530, 625, 628, 629, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Олексіївської виправної колонії Управління державної пенітенціарної служби України в Харківської області (№ 25) (61051, м. Харків, вул. Цезаря Кюї, 44, ідентифікаційний код 08564541) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківміськгаз" (61004, м. Харків, вул. Москалівська, 57/59, ідентифікаційний код 03359552) суму основного боргу у розмірі 1248,69 грн.; 3% річних у розмірі 86,46 грн.; суму на яку збільшився основний борг в наслідок інфляції у розмірі 770,44 грн. та суму сплаченого судового збору за подання позову до суду у розмірі 1378,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_3