ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 р. Справа № 917/1007/16

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд.2-а, м. Полтава, 36020)

до Державного підприємства "Державний проектний інститут містобудування "Міськбудпроект" (м. Полтава)" (вул. Гоголя, буд. 25, м. Полтава, 36011)

про стягнення 6558,68 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2

Розглядається позовна заява про стягнення 6558,68 грн., у тому числі 5445,11 грн. основного боргу за послуги з розподілу природного газу, поставленого згідно типового договору розподілу природного газу, до якого відповідач приєднався за заявою № 178Р від 01.01.2016р., 808,55 грн. пені, 245,81 грн. інфляційних, 59,21 грн. 3% річних.

В судовому засіданні 12.07.2016р. суд розпочав розгляд справи по суті.

Відповідач письмовий відзив на заяву не надав.

Представник відповідача в судовому засіданні наявність основного боргу підтвердила.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Підстави для відкладення розгляду справи згідно ст. 77 ГПК України відсутні.

В судовому засіданні 12.07.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

ДП "Державний проектний інститут містобудування "Міськбудпроект" (м. Полтава)" приєдналось до умов Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2498, що підтверджується заявою-приєднання № 178Р до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) від 01.01.2016 року (далі Договір).

Згідно з п. 2.1 Договору позивач (оператор ГРМ) зобовязується надати відповідачу (споживачу) послугу з розподілу природного газу, а відповідач (споживач) зобовязується прийняти зазначену послугу та платити її вартість.

Відповідно до п.3.2. Договору за наявності підтвердженого обсягу природного газу Споживача та відсутності простроченої заборгованості за цим Договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить Споживачу, до межі балансової належності його об'єкта з дотриманням належного рівня і надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу.

В п.6.1. Договору визначено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

За п.6.4. Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ.

Відповідно до п. 6.3. Договору розрахунковим періодом є календарний місяць.

Позивач на виконання Договору надав відповідачу послуги з розподілу природного газу, а саме: 7,253 тис.куб.м. природного газу за січень 2016 p., що підтверджується актом приймання - передачі № У від 31.01.2016 року на суму 6143,00 грн.; 5,878 тис.куб.м. природного газу за лютий 2016 p., що підтверджується актом приймання - передачі № У від 29.02.2016 року на суму 4978,43 грн.; 0,551 тис.куб.м. природного газу за березень 2016 p., що підтверджується актом приймання - передачі № У від 31.03.2016 року на суму 466,68 грн.

Акти приймання - передачі підписані сторонами без застережень.

Загальна вартість наданих послуг становить 11588,11 грн.

Позивач виписав відповідачу рахунок-зобов'язання № У від 31.01.2016 року на суму 6143,00 грн. за січень 2016 року по розподілу 7,253 тис.куб.м., рахунок-зобов'язання № У від 29.02.2016 року на суму 4978,43 грн. за лютий 2016 року по розподілу 5,878 тис.куб.м., рахунок-зобов'язання № У від 31.03.2016 року на суму 466,68 грн. за березень 2016 року.

Згідно платіжного доручення № 1018 від 23.02.2016 р. відповідачем сплачено 6143,00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за період січень березень 2016 року становить 5445,11 грн.

За ст. 629 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає у цей строк (термін). Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до глави 6 розділу VI Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494 "Про затвердження Кодексу газоросподільних систем", зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 №1379/27824 (надалі - Кодекс ГРМ) розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим Регулятором для відповідного Оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об'єкта споживача.

Потужність по кожному комерційному ВОГ вказується в персоніфікованих даних заяви приєднання до договору розподілу природного газу.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 5445,11 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати за даним договором, передбаченого розділом 6 (Порядок розрахунків) Договору, із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На цій підставі позивачем заявлено вимоги про стягнення 808,55 грн. пені за період з 01.02.2016 року по 16.06.2016 року (включно).

Проте, при визначенні пені за зобовязаннями січня 2016р. позивачем до періоду прострочення (01.02.2016р. 23.02.2016р.) включено день проведення відповідачем оплати боргу (23.02.2016р.).

Згідно п. 1.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Після проведення перерахунку судом встановлено, що загальна сума належної до стягнення пені становить 801,17 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення пені судом відхиляються за їх безпідставністю.

У відповідності до ч.2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотка річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивачем завлено вимоги про стягнення 245,81 грн. - сума інфляційних втрат за період лютий-травень 2016 року та 59,21 грн. - сума 3% річних за період з 01.02.2016 по 16.06.2016 року (включно).

Після проведення перерахунку судом встановлено, що загальна сума належних до стягнення інфляційних становить 245,81 грн., а сума 3% річних 58,70 грн. Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

В іншій частині вимоги про стягнення 3% річних судом відхиляються за їх безпідставністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Державний проектний інститут містобудування "Міськбудпроект" (м. Полтава)" (вул. Гоголя, буд. 25, м. Полтава, 36011; ідентифікаційний код 02497967) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Полтавагаз" (вул. Козака, буд.2-а, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 03351912) 5445 грн. 11 коп. основного боргу, 801 грн. 17 коп. пені, 245 грн. 81коп. інфляційних, 58грн. 70 коп. річних, 1378 грн. 00 коп. витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 12.07.2016р.

Суддя Безрук Т. М.