УХВАЛА

про повернення позовної заяви

18.07.2016Справа № 910/12977/16

Суддя Селівон А.М., розглянувши

позовну заяву гр. ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства "Експериментальне проектно - конструкторського технологічного бюро "Будпластик"

про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Експериментальне проектно - конструкторського технологічного бюро "Будпластик" про визнання повністю недійсними всіх рішень чергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Експериментальне проектно - конструкторського технологічного бюро "Будпластик", що були призначені та проведені 28 березня 2016 р.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно ч. 2 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до заяви про визнання акта недійсним додається також копія оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього.

Згідно аналізу позовних матеріалів судом встановлено, що предметом поданого позову є визнання недійсними всіх рішень чергових загальних зборів акціонерів ПАТ "ЕПКТБ "Будпластик", що були призначені та проведені 28 березня 2016 р.

Суд зазначає, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства за своєю правовою природою є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що зумовлюють настання певних правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

В свою чергу позивачем заявлені позовні вимоги про визнання недійсними невизначеної кількості рішень чергових загальних зборів відповідача, при цьому позивачем в тексті позовної заяви не зазначається зміст оскаржуваних рішень та, відповідно, до позовної заяви не додано копій оскаржуваних рішень або інших доказів, зі змісту яких можливо дійти висновку про зміст оскаржуваних рішень чергових загальних зборів відповідача та/або визначити їх кількість тощо.

Суд звертає увагу, що докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, повинні бути зазначені у позовній заяві, окремо щодо кожної обставини.

Водночас у позовній заяві відсутнє викладення обставин, що утруднюють чи унеможливлюють отримання належним чином засвідчених копій рішень чи витягів з оспорюваного (них) акту (ів), як і відповідне клопотання позивача про витребування цих документів як доказів на підставі ст. 38 ГПК України.

Рішення суду про задоволення позову може бути прийнято виключно у тому випадку, коли подані позивачем докази дозволять суду зробити чіткий, конкретний та безумовний висновок про обґрунтованість та законність вимог позивача.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 23.03.12 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Суд наголошує, що формулювання позовних вимог відноситься до виключної компетенції позивача у справі.

Натомість незазначення позивачем в позовній заяві чітких обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги та чіткого змісту самих позовних вимог, нівелює можливість дотримання судом вказаних принципів та унеможливлює правильне і своєчасне вирішення господарського спору.

Окрім того суд зазначає, що у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння, розмір ставок судового збору та порядок його сплати регулюється Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній з 01.09.15 р.) за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору складає 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно з п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (далі - Постанова № 7), ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2016 рік", а саме статтею 8, установлено на 2016 рік наступний розмір мінімальної заробітної плати - 1378,00 гривень.

Як зазначено в п. 2.11 Постанови № 7 якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Проте за відсутності чіткого визначення позовних вимог, зокрема, зазначення які саме рішення чергових загальних зборів відповідача оскаржуються позивачем, в т.ч. кількості останніх, суд позбавлений можливості встановити належну до сплати позивачем з урахуванням заявлених позовних вимог суму судового збору.

Згідно п. 3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

У відповідності до п.3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачу роз'яснюється, що відповідно до ч.3 ст.63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Суддя Селівон А.М.