КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" липня 2016 р. Справа№ 910/30588/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

ОСОБА_1

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2, довіреність № 491 від 01.07.2016;

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 02 від 13.01.2016,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія Київводоканал на ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. про розстрочку виконання рішення суду у справі №910/30588/15 (суддя Ковтун С.А.) за позовом публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія Київводоканал до обслуговуючого кооперативу Світоч про стягнення 145 836, 09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерна компанія Київводоканал звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до обслуговуючого кооперативу Світоч про стягнення 145 836, 09 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №910/30588/15 позов задоволено частково; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 78513,45 грн. боргу, 633,03 грн. пені, 13962,33 грн. інфляційної складової боргу, 882,96 грн. трьох процентів річних, 785,13 грн. штрафу, 1421,65 грн. судового збору.

Відповідач звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 06.06.2016р. у справі №910/30588/15, в якій просив розстрочити виконання зазначеного рішення суду на 2,5 роки рівними платежами по 3 159,23 грн. щомісячно протягом червня 2016 року-грудня 2018 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. у справі №910/30588/15 заяву обслуговуючого кооперативу Світоч задоволено частково; розстрочено виконання рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №910/30588/15 щодо стягнення з обслуговуючого кооперативу Світоч 94 776,90 грн. на 15 місяців, починаючи з 20.06.2016 до 20.08.2017 зі сплатою до 20 числа кожного місяця 6318,50 грн., а до 20.08.2017 6317,90 грн.

Ухвала суду мотивована наявністю обставин, які ускладнюють виконання рішення господарського суду.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. у справі №910/30588/15 скасувати та відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення.

Апеляційна скарга мотивована, зокрема, тим, що відповідачем не доведено наявності обставин, які ускладнюють та роблять неможливим виконання рішення господарського суду, а отже апелянт вважає, що у суду відсутні підстави для надання відповідачу розстрочки виконання рішення.

В судовому засіданні 18.07.2016 року представник апелянта - позивача у справі, підтримав вимоги за апеляційною скаргою та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення, яким просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу місцевого господарського суду без змін.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як вже було зазначено вище, відповідач звернувся до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду від 25.02.2016р. у справі №910/30588/15, в якій просив розстрочити виконання зазначеного рішення суду на 2,5 роки рівними платежами по 3 159,23 грн. щомісячно протягом червня 2016 року-грудня 2018 року.

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Статтею 33 Закону України Про виконавче провадження також передбачено відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, а саме: за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, державний виконавець за власною ініціативою або за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення чи зміну способу й порядку виконання.

Відповідно до пункту 7.1.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи те, що Господарський процесуальний кодекс України не містить вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, як і не містить переліку виняткових випадків відстрочки або розстрочки виконання рішення, у кожному конкретному випадку це згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України є оцінкою судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України в постанові від 22.01.2013 по справі № 61/212, якою було скасовано постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.11.2012 про відмову у наданні відстрочки виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач у заяві про розстрочку виконання рішення зазначив конкретні обставини, які ускладнюють його виконання.

Так, судом апеляційної інстанції враховується те, що відповідач за своєю організаційно-правовою формою є обслуговуючим кооперативом, основним видом діяльності якого є експлуатація житлового фонду.

Отже, відповідач надає послуги членам кооперативу, не маючи при цьому на меті одержання прибутку, а єдиним джерелом надходження коштів для погашення вартості послуг є лише кошти мешканців будинків, що обслуговуються відповідачем.

Враховуючи наявність у мешканців перед відповідачем заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг у розмірі 78 913,90 грн. (зведена відомість знаходиться у матеріалах даної справи), між кооперативом та мешканцями укладено договори про реструктуризацію заборгованості, в яких її оплату розстрочено на два - пять років.

За наведених обставин, та враховуючи те, що кошти від своїх боржників відповідач отримує в незначних розмірах, він наразі не в змозі виконати рішення суду у повному обсязі.

Отже, в даному випадку негайне виконання рішення у повному обсязі є неможливим.

Разом з тим, рішення суду може бути виконане з розстроченням.

В свою чергу, стягнення суми боргу в повному обсязі призведене до арешту коштів відповідача, що надходять на його рахунок від мешканців, як оплата за спожиті житлово-комунальні послуги, та відповідно унеможливить розпорядження кооперативом цими коштами.

Так, блокування рахунків відповідача призведене до неможливості сплати кооперативом поточних платежів, що в свою чергу матиме наслідком зупинення надання кооперативу послуг іншими комунальними підприємствами.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо наявності конкретних обставин з якими процесуальний закон повязує можливість розстрочення виконання рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що місцевий господарський суд, всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; належним чином проаналізував докази в обґрунтування заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду та керуючись вимогами ст. 121 Господарського процесуального кодексу України правомірно дійшов висновку, що розстрочка сприятиме виконанню рішення та зробить реальною можливість отримання боргу позивачем, на підставі чого обґрунтовано частково задовольнив заяву відповідача та розстрочив виконання рішення господарського суду міста Києва від 25.02.2016р. у справі №910/30588/15.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції та не доводять їх протилежність, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства Акціонерна компанія Київводоканал залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 06.06.2016р. у справі №910/30588/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника позивача у справі.

3. Матеріали справи №910/30588/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

ОСОБА_1