ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

07 липня 2016 року Справа № 904/7791/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддівМачульського Г.М. (доповідач), Кравчука Г.А., Полянського А.Г.,
перевіривши матеріали касаційної скарги Обласного комунального підприємства "Фармація"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду
від22.12.2015
у справі№904/7791/15
Господарського судуДніпропетровської області
за позовомФізичної особи - підприємця ОСОБА_4
до1. Комунального закладу "Покровська центральна районна лікарня" Дніпропетровської обласної ради 2. Обласного комунального підприємства "Фармація"
провизнання недійсним договору,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Обласного комунального підприємства "Фармація" не може бути прийнята до розгляду з таких підстав.

Відповідно до приписів статті 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно частини 3-ї статті 105 цього кодексу постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Пунктом 5-м частини 1-ї статті 1113 вказаного кодексу визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо її подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання або таке клопотання відхилено.

Оскаржена постанова апеляційного господарського суду була прийнята 22.12.2015, повний текст складено 27.12.2015.

Як вбачається з матеріалів поданої касаційної скарги, вона була подана скаржником до Дніпропетровського апеляційного господарського суду 02.06.2016, про що свідчить відбиток поштового штемпелю на конверті в якому була подана касаційна скарга та надійшла до суду 06.06.2016, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції на касаційній скарзі. Таким чином касаційна скарга була подана після спливу встановленого законом строку для її подання, що скаржником не заперечується.

Відповідно до частини 1-ї статті 53 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Згідно цієї норми суд касаційної інстанції у кожному конкретному випадку повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

У клопотанні про відновлення строку на подання касаційної скарги особа, що її подала, посилається на те, що відправка постанови відбулась 30.12.2015, а отримав її представник відповідача-2 лише 16.01.2016. Отже, як вважає заявник, порушення встановленого строку, відбулось не з його вини.

Між тим, суд касаційної інстанції зазначає, що у матеріалах справи наявні докази отримання скаржником копії постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 не 16.01.2016, як про це ним зазначено у клопотанні, а 14.01.2016, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 234).

Крім цього, із наведеного поштового відправлення вбачається, що копію оскарженої постанови Обласному комунальному підприємству "Фармація" було надіслане не 30.12.2015, як про це ним зазначено у клопотанні, а 29.12.2016.

Разом з тим, у клопотанні не наведено причин подачі касаційної скарги аж 02.06.2016, з отриманням її судом 06.06.2016, тобто після значного періоду часу після отримання копії постанови.

При цьому слід зазначити, що як роз'яснив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 зі справи "Пономарьов проти України", вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже можливість поновлення пропущеного строку судом касаційної інстанції не є необмеженою, а вирішення цього питання пов'язується із наявністю поважних причин пропуску строку.

Згідно ж із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Таким чином вказане рішення Європейського суду з прав людини суд касаційної інстанції застосовує у даній справі як джерело права.

Отже за відсутності поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, та зважаючи на те що касаційну скаргу було подано більше ніж через п'ять місяців після прийняття оскарженої постанови, та враховуючи, що підстави для відновлення цього строку, оцінивши які суд касаційної інстанції міг би визнати поважними згідно приписів ч.1 ст.53 Господарського процесуального кодексу України, відсутні, підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

Керуючись статтями 53, 86, 110, пунктом 5 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

Клопотання Обласного комунального підприємства "Фармація" про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.12.2015 у справі Господарського суду Дніпропетровської області №904/7791/15 відхилити, касаційну скаргу повернути особі, що її подала, а справу - до місцевого господарського суду.

Головуючий суддя Г.М. Мачульський

Судді Г.А. Кравчук

А.Г. Полянський