УХВАЛА

18 липня 2016 року Справа № 913/304/14

Провадження № 4/913/304/14

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця № ДН-2-06-06/44 від 08.02.2016 в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, подану у справі №913/304/14

за позовом Державного підприємства "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків

до Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 9215 грн 00 коп.

орган виконання судових рішень - відділ державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції, м. Лисичанськ Луганської області

Суддя Драгнєвіч О.В.

Секретар судового засідання Дмітрієва К.С.

У засіданні брали участь:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, начальник юридичного сектору виробничного підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень регіональної філії Південна залізниця ПАТ "Українська залізниця" за довіреністю від 11.12.2015, посвідчена приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за № 2540;

від відповідача (боржника): представник не прибув;

від органу виконання судових рішень: представник не прибув;

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з заявою № ДН-2-06-06/44 від 08.02.2016, в якій просив суд поновити пропущений строк для предявлення наказу суду від 28.01.2014 № 913/304/14 до виконання та замінити позивача ОСОБА_3 Підприємство Південна залізниця його правонаступником публічним акціонерним товариством Українська залізниця, в особі регіональної філії Південна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця у справі № 913/304/14.

Ухвалою господарського суду Луганської області (суддя Старкова Г.М.) від 22.02.2016 заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання та заміну сторони правонаступником задоволено частково.

Замінено позивача ОСОБА_3 Підприємство Південна залізниця в особі відокремленого підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень Державного підприємства Південна залізниця на його правонаступника Публічне акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Луганської області від 28.04.2014 № 913/304/14 до виконання відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2016 у справі №913/304/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця залишено без задоволення, ухвалу суду без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.06.2016 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південна залізниця" задоволено частково, ухвалу господарського суду Луганської області від 22.02.2016 та постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.03.2016 у справі №913/304/14 скасовано в частині відмови у поновлені пропущеного строку для пред'явлення наказу господарського суду Луганської області від 28.04.2014 у справі №913/304/14 до виконання та у цій частині справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Скасовуючи постанову та ухвалу судів попередніх інстанцій, Вищий господарський суд України вказав на передчасність висновків та необхідність встановлення поважності причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання, моменту з якого стягувач мав реальну можливість пред'явити відповідний наказ до виконання.

При цьому, в зазначеній постанові Вищий господарський суд України зазначив, що суд має встановити дату фактичного переміщення Відділу ДВС Алчевського МУЮ до м. Лисичанська , та фактичного початку роботи за новою адресою відповідного органу, якою можна вважати дату внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців запису про зміну адреси такого органу. Крім того, вирішуючи питання про поважність причин пропуску вказаного строку, суд мав оцінити чи була інформація про переміщення Відділу ДВС Алчевського МУЮ доступною для стягувача та з якого моменту, оскільки на ряду з можливістю стягувача запитувати у органів виконавчої влади відповідну інформацію, останні з метою сприяння реалізації права на виконання судового рішення, мають здійснювати своєчасне загальне інформування про переміщення органів та установ юстиції з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заяву у повному обсязі, через канцелярію суду надав додаткові документи на підтвердження заявлених вимог.

Відповідач та орган виконання судового рішення правом на участь своїх представників в судовому засіданні не скористалися.

Разом з тим, від відповідача у справі електронною поштою надійшло клопотання про відкладення розгляду заяви від 15.07.2016 № 026-555.

Дане клопотання судом відхилено, з огляду на неможливість відкладення розгляду, враховуючи встановлений ч.2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» 10 денний строк для розгляду такої заяви.

Крім того, вирішуючи зазначене клопотання, суд зауважує про невиконання відповідачем вимог ухвали суду, не надання витребуваних документів та письмових пояснень. Ухвалою суду явка представників учасників в судове засідання не визнавалася обовязковою. Згідно ч.2 ст.119 ГПК України неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Враховуючи належне повідомлення судом учасників про розгляд заяви, з метою недопущення порушення процесуальних строків, передбачених для розгляду таких заяв, враховуючи встановлені судом обставини та надані документи, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви у даному судовому засіданні за відсутності представників відповідача та органу виконання рішення.

Розглянувши заяву та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку про те, що заява в частині поновлення строку для предявлення судового наказу до виконання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обовязкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

В силу ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для предявлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. Заява про відновлення пропущеного строку подається до господарського суду, який прийняв судове рішення. Заява розглядається у засіданні господарського суду, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач і боржник. Неявка боржника і стягувача у судове засідання не є перешкодою для розгляду заяви.

Частиною 2 ст. 24 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що стягувач, який пропустив строк предявлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку предявлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Про відновлення пропущеного строку зазначається в рішенні, ухвалі чи постанові господарського суду. Про відмову у відновленні строку виноситься ухвала, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Пропуск процесуального строку в процесуальному праві - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки. Господарський суд відновлює процесуальний строк, якщо визнає причини пропуску строку поважними.

Таким чином, чинне законодавство повязує можливість відновлення судом пропущеного строку для предявлення наказу до виконання із наявністю поважних причин його пропуску. При цьому, поважність причин пропуску вказаного строку оцінюються судом, виходячи з наявності обставин, які об'єктивно перешкоджали заявнику реалізувати своє право на пред'явлення наказу до виконання протягом законодавчо встановленого строку.

Матеріали справи свідчать про те, що в січні 2014 року ОСОБА_3 підприємство "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень Державного підприємства "Південна залізниця" звернулось до господарського суду Луганської області з позовної заявою, в якій просило суд стягнути з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат штраф в розмірі 9215 грн. 00 коп. за неправильно зазначену масу вантажу у вагоні №65695454, відправленому у вересні 2013 року Публічним акціонерним товариством Алчевський металургійний комбінат за накладною № 52892056 від 19.09.2013.

За результатами розгляду справи, рішенням господарського суду Луганської області (суддя Старкова Г.М.) від 14.04.2014 у справі № 913/304/14 позов Державного підприємства "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень до Державного підприємства "Південна залізниця" Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Алчевський металургійний комбінат на користь Державного підприємства Придніпровська залізниця в особі відокремленого підрозділу Харківська дирекція залізничних перевезень Державного підприємства "Південна залізниця" штраф у розмірі 9215 грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору у сумі 1827 грн. 00 коп.

На виконання рішення господарського суду Луганської області від 14.04.2014 у справі № 913/304/14 позивачу 30.04.2014 був направлений наказ суду від 28.04.2014 №913/304/14.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що він тривалий час не мав можливості направити зазначений наказ до Відділу державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції у звязку з проведенням на території Луганської області антитерористичної операції відповідно до розпорядження Кабінету міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення".

Так, місто Алчевськ Луганської області було визначено населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та призупинено з 22.07.2014 приймання пересилання поштових відправлень у звязку з проведенням бойових дій в зоні антитерористичної операції.

ОСОБА_3 підприємство "Південна залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Харківська дирекція залізничних перевезень" Державного підприємства "Південна залізниця" лише 30.11.2015 (коли стягувачу стало відомо про нове місцезнаходження органу виконання рішення, оскільки тривалий час відсутньою була інформація щодо переміщення ВДВС Алчевського МУЮ в інший населений пункт на територію підконтрольній державній владі України) направило наказ Господарського суду Луганської області від 14.04.2014 у справі № 913/304/14 до виконання до Відділу державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції.

Однак, постановою Відділу державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції від 23.12.2015 останньому було відмовлено у відкритті виконавчого провадження у звязку з пропуском встановленого строку для предявлення виконавчого документу до виконання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач тривалий час був позбавлений можливості направити вищевказаний наказ до ВДВС Алчевського МУЮ, оскільки Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 № 405/2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", наказом антитерористичного центру при Службі безпеки України від 07.10.2014 № 33/6/а "Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення" Донецька та Луганська області з 07.04.2014 визначені районами проведення АТО.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р "Про затвердження населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Алчевськ Луганської області було визначено населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження та призупинено з 22.07.2014 приймання пересилання поштових відправлень у звязку з проведенням бойових дій в зоні АТО.

Відповідно до листа Харківської дирекції УДПЗ "Укрпошта" від 26.09.2014 № 07-13-2213 у звязку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Луганської області, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоровю працівників поштового звязку, станом на 26.09.2014 до окремої вказівки призупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є непідконтрольними державній владі, в тому числі до м. Алчевськ (де знаходився орган виконання рішення).

Суд звертає увагу на те, що у звязку із проведенням антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, з метою забезпечення роботи органів та установ юстиції били прийняті Міністерством юстиції України наказ від 25.11.2014 №246/7 "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області", Головним управлінням юстиції у Луганській області наказ від 25.11.2014 № 46-В "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області".

Однак, суд зауважує, що наказ Міністерства юстиції України від 25.11.2014 №246/7 не містив в собі інформації щодо переміщення та місцезнаходження ВДВС Алчевського МУЮ, а визначав лише організаційні заходи щодо наміру про переміщення територіальних органів та установ юстиції Луганської області, в тому числі, органу виконання рішення у даній справі.

Натомість наказ Головного управління юстиції у Луганській області від 25.11.2014 №46-В "Про переміщення органів та установ юстиції Луганської області", в якому було визначено нове місцезнаходження ВДВС Алчевського МУЮ, є локальним нормативним актом, не оприлюднювався та відсутній у загальному доступі.

Судом встановлено, що інформація про фактичне розташування територіальних ВДВС Луганської області станом на 26.05.2015 була оприлюднена на офіційному сайті Міністерства юстиції України значно пізніше, лише 06.08.2015, тобто після закінчення строку предявлення до виконання наказу господарського суду від 28.04.2014.

Також, актуальна інформація щодо фактичного розташування територіальних відділів державної виконавчої служби Луганської області, як було зясовано судом, була розміщена на сайті Головного територіального управління юстиції у Луганській області із запізненням, лише 26.05.2015, також після закінчення строку для предявлення до виконання наказу.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску позивачем (стягувачем) строку для предявлення наказу до виконання, суд звертає увагу також на дату фактичного переміщення/початку роботи за новою адресою відповідного органу виконання рішення та належне інформування про це громадськості, про що може свідчити відповідні зміни (запис про зміну адреси такого органу), внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, доступ до інформації в якому є вільним.

Судом зясовано, що відповідні зміни - запис про зміну адреси місцезнаходження органу виконання рішення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань взагалі не вносилися. Більше того, згідно даних витягу в реєстрі розміщена стара інформація, згідно якої Відділ державної виконавчої служби Алчевського міського управління юстиції, який знаходиться за адресою в м. Алчевськ, стан субєкта: припинено; дата запису: 17.02.2006. Інша актуальна інформація в реєстрі відсутня.

Органом виконання рішення вимоги ухвали суду щодо надання відповідної інформації про дати фактичного переміщення органів, дату фактичного початку роботи органу за новою адресою та дати оприлюднення відповідної інформації залишено без виконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про неналежне та не своєчасне загальне інформування про переміщення органів виконання рішення з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, що призводить до ускладнення реалізації права на виконання судових рішень.

Згідно з вимогами статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною Радою України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні (абз. 3 п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/1427 від 18.11.2003 Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 в справі Півень проти України суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обовязкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін (п. 35 рішення).

Крім того, суд зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені у Параграфі 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене, встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про те, що у позивача була обґрунтовано відсутня можливість своєчасно звернутися до органу виконання рішення для вчасного предявлення наказу до виконання. Причини пропуску строку для пред'явлення наказу господарського суду Луганської області від 28.04.2014 №913/304/14 до виконання є поважними, а тому пропущений строк підлягає поновленню, у звязку з чим наказ дійсний для предявлення до органу державної виконавчої служби протягом одного року від дати винесення цієї ухвали, а саме до 19.07.2017.

Відповідної правової позиції також дотримується Вищий господарський суд України у постанові №913/300/14 від 14.06.2016.

За таких обставин, заяву позивача в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 53, 86, 119 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця № ДН-2-06-06/44 від 08.02.2016 в частині поновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання задовольнити.

2. Поновити Публічному акціонерному товариству Українська залізниця в особі регіональної філії Південна залізниця однорічний строк для предявлення до виконання наказу господарського суду Луганської області №913/304/14 від 28.04.2014 з дати винесення цієї ухвали, встановивши можливість предявлення його до виконання до 19.07.2017.

3. Ухвала суду від 18.07.2016 у справі № 913/304/14 є невідємною частиною наказу господарського суду Луганської області від 28.04.2014 № 913/304/14.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття

Суддя О.В. Драгнєвіч

Надр. 5 прим.

1 до справи

2 позивачу за адресою 61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, рекомендованим листом з повідомленням

3 відповідачу за адресою 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Вілєсова, 20 А , рекомендованим листом з повідомленням

4 - відповідачу за адресою 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 22, а/с 4, рекомендованим листом з повідомленням

5 ВДВС Алчевського МУЮ за адресою: 93100, м. Лисичанськ Луганської області, вул. Свердлова, 275, рекомендованим листом з повідомленням