ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

11.07.2016р. Справа № 905/368/16

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Осадчої А.М.,

за участю секретаря судового засідання Щитової Л.М.

розглянувши заяву про затвердження мирової угоди від 26.05.2016 року у процесі виконання рішення суду по справі №905/368/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаське промислово транспортне підприємство" м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж" м.Донецьк

про стягнення заборгованості в розмірі 766 957,60 грн. та штрафних санкцій в розмірі 158204,67 грн.

за участю представників сторін:

від стягувача (позивача): не з'явився

від боржника (відповідача): не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2016 року по справі №905/368/16 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаське промислово-транспортне підприємство" м. Маріуполь до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж" м.Донецьк задоволено частково: стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 766957,60грн., пеню в сумі 17302,89грн., 3% річних в сумі 20825,02грн., витрати від інфляції в сумі 107652,52грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 13691,07грн.

28.03.2016 року господарським судом Донецької області було видано наказ на примусове виконання рішення суду від 10.03.2016 року по справі №905/368/16, яке набрало законної сили 28.03.2016 року.

29.06.2016 року через канцелярію суду від сторін надійшла заява від 26.06.2016 року про затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення суду від 10.03.2016 року.

Ухвалою суду від 30.06.2016 року заяву призначено до розгляду на 11.07.2016 року.

11.07.2016 року через канцелярію суду від відповідача надійшли докази виконання мирової угоди від 10.03.2016 року - платіжне доручення №11247 від 27.05.2016 року.

11.07.2016 року на електронну адресу суду від позивача надійшли пояснення, в яких останній зазначає, що на п. 7.1 мирової угоди не наполягає, претензій до відповідача не має. До пояснень позивачем додано копії платіжних доручень №11083 від 11.03.2016 року, №11247 від 27.05.2016 року.

Представники сторін у судове засідання 11.07.2016 року не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином у спосіб, передбачений чинним процесуальним законодавством.

Розглядаючи спільну заяву сторін про затвердження мирової угоди на стадії виконання рішення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) рішення суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ГПК України мирова угода, укладена сторонами у процесі виконання судового рішення, подається на затвердження господарського суду, який прийняв відповідне судове рішення. Про затвердження мирової угоди господарський суд виносить ухвалу.

Згідно зі ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка визнається судом.

26.05.2016 року сторонами підписано мирову угоду.

Мирову угоду з боку боржника (відповідача) підписано директором підприємства ОСОБА_1, з боку стягувача (позивача) угоду підписано генеральним директором ОСОБА_2, які у встановленому законом порядку уповноважені на її підписання.

Як вбачається з мирової угоди, що додана до заяви сторін про її затвердження, її зміст стосується виключно суми грошових коштів, яка присуджена до стягнення за наказом №905/368/16 від 28.03.2016 року та на даний час не стягнута.

Зокрема, за наказом суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в сумі 766957,60грн., пеню в сумі 17302,89грн., 3% річних в сумі 20825,02грн., витрати від інфляції в сумі 107652,52грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 13691,07грн.

Як вбачається з платіжного доручення №11083 від 11.03.2016 року відповідачем перераховано позивачу основну суму заборгованості у розмірі 100000,00 грн.

Таким чином, залишилась не сплаченою заборгованість в сумі 666957,60грн., пеня в сумі 17302,89грн., 3% річних в сумі 20825,02грн., витрати від інфляції в сумі 107652,52грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 13691,07грн.

Мирова угода укладена саме щодо означених сум.

Згідно п.3.19 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 року господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору. Мирова угода не може вирішувати питання про права і обов'язки сторін, які можуть виникнути у майбутньому, а також стосуватися прав і обов'язків інших юридичних чи фізичних осіб, які не беруть участі у справі або, хоча й беруть таку участь, але не є учасниками мирової угоди.

Вивчивши зміст підписаної сторонами мирової угоди, суд вважає за необхідне виключити з тексту мирової угоди п.п. 5,6, 7.1, 7.2 виходячи з наступного.

Ухвала суду є виконавчим документом та виконується у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження", відповідно, застереження, що мирова угода, вступає в силу з моменту її підписання сторонами, яке викладене сторонами у п.п.5,6 мирової угоди, суперечить Закону. Сторони досягли згоди щодо порядку сплати грошових коштів, які стягнуті за наказом суду, шляхом підписання мирової угоди, але мирова угода набирає чинності в якості виконавчого документу виключно з моменту її затвердження судом.

У разі затвердження мирової угоди сторін судом, права та обов"язки сторін щодо предмету позову змінюються та повернення у попередній стан, за наявності будь-яких умов, не є можливим.

Вищеззаначене не узгоджується з викладенням п. 7.1 мирової угоди сторін: у випадку несплати відповідачем на розрахунковий рахунок позивача №9520 в ПАТ "ПУМБ", МФО 334851, сум грошових коштів за основним боргом у розмірі 666957,60грн. та 13691,07 грн. (судовий збір) у строк до 30 червня 2016 року включно дана мирова угода втрачає силу.

Крім того, сторонами відповідно до п. 7.2 мирової угоди узгоджено, що у випадку виконання належним чином та в повному обсязі відповідачем умов мирової угоди позивач втрачає право звернутися до суду про відшкодування пені в сумі 17302,89 грн., 3% річних - 20825,02 грн., збитків від інфляції - 107625,52 грн. за рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2016 року по справі №905/368/16 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2016 року у справі №905/368/16 вимоги позивача задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Донбаське промислово-транспортне підприємство" заборгованість в сумі 666957,60грн., пеню в сумі 17302,89грн., 3% річних в сумі 20825,02грн., витрати від інфляції в сумі 107652,52грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 13691,07грн.

Таким чином, позивач реалізував своє право на стягнення вказаних сум та відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України не має можливості повторного звернення до суду з вищевказаними вимогами про стягнення з відповідача пені, оскільки позовні вимоги щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат вже розглянуто в межах справи №905/368/16, рішення в якій набрало законної сили.

Платіжним дорученням №11247 від 27.05.2016року на рахунок позивача відповідач перерахував 680648,67 грн. (666957,60 грн. - основна заборгованість, 13691,07 грн. - судовий збір). Суд приходить до висновку, що основна сума заборгованості оплачена позивачем у порядку, що встановлений мировою угодлою сторін.

Дослідивши заяву сторін та додані до неї матеріали, господарський суд дійшов висновку, що укладена мирова угода не суперечить законодавству, не порушує прав та охоронюваних законом інтересів сторін, тому підлягає затвердженню, за виключенням п.5, п.6, п.7.1,п.7.2.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Мирову угоду від 26.05.2016року між сторонами: Товариством з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбаське промислово-транспортне підприємство", укладену у процесі виконання судового рішення у справі №905/368/16 від 10.03.2016 року затвердити в наступній редакції:

1. На момент підписання цієї мирової угоди заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергомонтаж" (83048, м. Донецьк, пр. Панфілова, 1, ідентифікаційний код 30346867) перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбаське промислово-транспортне підприємство" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Банний, буд. 4, оф. 13, ідентифікаційний код 31366355) за рішенням господарського суду Донецької області від 10.03.2016 року по справі №905/368/16 складає заборгованість у розмірі 826402,10 грн., з яких 666957,60 грн. - суми основного боргу, 17302,89 грн. - пені, 20825,02 грн. - 3% річних, 107625,52 грн. збитків від інфляції.

2. Заборгованість за основним боргом у розмірі 666957,60 грн. підлягає оплаті позивачу відповідачем в строк до 30 червня 2016 року.

3. Сторони домовились, що відповідач відшкодовує позивачу судові витрати, понесені останнім у зв'язку з поданням позову у розмірі 13691,07 грн. (судовий збір) у строк до 30.06.2016 року.

4. Сторони домовились, що позивач відмовляється від стягнення з відповідача 17302,89 грн. - пені, 20825,02 - 3% річних, 107625,52 грн. збитків від інфляції.

Ухвала суду набирає законної сили в день її прийняття (11.07.2016 року) та може бути пред'явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 1 (одного) року з наступного дня після його прийняття.

Суддя А.М. Осадча