РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/9909/16
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "ВіДі - Страхування"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" про стягнення 2 757,43 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Крюк Ю.А., за довіреністю

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" (далі - відповідач) про стягнення 2 757,43 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.05.2016 було порушено провадження у справі № 910/9909/16, розгляд справи призначено на 11.07.2016.

05.07.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 11.07.2016 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 11.07.2016 не з'явився.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судового засідання, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 11.07.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2012 між ОСОБА_2 (далі - страхувальник) та Товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (далі - позивач) було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 007083 (далі - Договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1.

04.05.2013, ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Ніссан», д.н.з. НОМЕР_1, в місті Києві по бул. Перова «Авторинок», не дотримався безпечного бокового інтервалу, рухаючись одночасно в двох смугах, при перестроюванні та зміні напрямку не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод, або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_3, чим заподіяв матеріальні збитки та пошкодив транспортні засоби.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.05.2013 ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

04.05.2013, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «Фольксваген», д.н.з. НОМЕР_3, в місті Києві по бул. Перова «Авторинок», відчиняючи двері транспортного засобу не впевнився в безпеці, та в тому, що це не створить перешкоду іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого відбулось зіткнення автомобілем «Ніссан» д.н.з. НОМЕР_1, чим заподіяв матеріальні збитки та пошкодив транспортні засоби.

Постановою Дніпровського районного суду міста Києва від 30.05.2013 ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Таким чином, постановами Дніпровського районного суду м. Києва від 30.05.2013 встановлено вину двох учасників вищезазначеної ДТП.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № АС-006394 від 25.06.2013, згідно з яким пошкодження автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1, внаслідок вищезазначеної ДТП, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 5 541,86 грн.

На підставі сформованого страхового акту № АС-006394 від 25.06.2013, позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 5 514,86 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 10760 від 15.07.2015.

Позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/131-14 від 08.04.2014, яка отримана відповідачем 14.04.2014, що підтверджується матеріалами справи, проте відповіді позивач не отримав.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

З матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3, на момент скоєння вищезазначеної ДТП була застрахована у Приватному акціонерному товаристві "Страхова компанія "Інкомстрах" (далі - відповідач), згідно з Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/1366211.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм та у зв'язку з укладенням Полісу № АЕ/1366211 відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати шкоду, заподіяну страхувальником майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3.

Враховуючи те, що цивільно-правову відповідальність власника автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_3, на момент скоєння вищезазначеної ДТП було застраховано відповідачем, що підтверджується Полісом № АЕ/1366211, відповідач згідно з статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України «Про страхування» зобов'язаний в межах ліміту відповідальності виплатити страхове відшкодування позивачу.

Проте, судом встановлено, що вищезазначена ДТП сталась з вини водіїв двох транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 р. № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» при наявності вини обох володільців - розмір відшкодування визначається відповідно до ступеня вини кожного.

Таким чином, розмір частки відшкодування завданої власнику автомобіля «Ніссан», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, шкоди визначається відповідно до ступеня вини кожного із учасників вищезазначеної ДТП.

При визначенні цього розміру суд виходить із змісту постанов Дніпровського районного суду м. Києва, якою було застосовано до обох учасників вказаної ДТП однакове адміністративне стягнення, а саме штраф в розмірі 425,00 грн.

Отже, ступінь вини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визначається судом як рівна, а тому шкода повинна бути відшкодована кожною із зазначених осіб у рівній частці від загального розміру заподіяної власнику автомобіля марки «Ніссан», державний номерний знак НОМЕР_1 шкоди.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 2 757,43 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інкомстрах" 03150, м. Київ, вулиця Червоноармійська, будинок 72, офіс 32 - 33; ідентифікаційний код: 31282951) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Віді-Страхування" (08131, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Софіївська Борщагівка, вулиця Велика Кільцева, будинок 56; ідентифікаційний код: 35429675) страхове відшкодування в розмірі 2 757 (дві тисячі сімсот п'ятдесят сім) грн. 43 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.07.2016.

Суддя О.А. Грєхова