РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/11794/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
простягнення грошових коштів

Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;
від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" про відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.07.2016.

Від відповідача через відділ канцелярії господарського суду 07.07.2016 надійшла заява про визнання позову.

Через відділ діловодства суду 12.07.2016 від МТСБУ надійшли документи по справі.

В судове засідання 11.07.2016 представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи.

Таким чином нез'явлення представника відповідача та позивача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування " та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідач позовні вимоги визнав, в судове засідання не з'явився.

У судовому засіданні 11.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 28.12.2014 в місті Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1 та транспортного засобу "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1.

Відповідно до постанови Солом'янського районного суду міста Києва від 16.01.2016 у справі № 760/251/15-п ОСОБА_1. визнано винною у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом установлено, що транспортний засіб "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1, застраховано позивачем згідно з договором страхування від 27.09.2014, укладеним між позивачем (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) (далі - Договір).

Відповідно до акту виконаних робіт № від 05.03.2015 ФОП ОСОБА_3. вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1 склала 4 686, 00 грн.

Позивачем на підставі наданих документів з урахуванням умов Договору, укладеного ним з страхувальником було складено страховий акт № від 06.03.2015 та призначено до виплати страхового відшкодування у загальному розмірі 4 686, 00 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 0012813 від 25.03.2015, копія якого наявна в матеріалах справи, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 4 686, 00 грн на рахунок ФОП ОСОБА_3.

Позивач 15.04.2015 направив на адресу відповідача регресну вимогу (вих. № 03-17/4971 від 15.04.2015), якою просив відшкодувати 4 686, 00 грн.

Оскільки, відповідач вимогу позивача в повному обсязі не виконав (відповідач визнав вимогу на суму 1 552, 10 грн), позивач звернувся з даним позовом до суду.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням ліміту відповідальності та сплаченого відповідачем відшкодування становить 3 133, 90 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АІ/1024211.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн та франшизу у розмірі 0, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2

Доказів відшкодування відповідачем в повному обсязі шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Фольксваген", державний номер НОМЕР_2 власнику автомобіля "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1 та/або позивачу матеріали справи не містять.

З урахуванням вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що акту виконаних робіт № від 05.03.2015 ФОП ОСОБА_3., страховий акт № від 06.03.2015, платіжне доручення № 0012813 від 25.03.2015, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а тому реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення № 0012813 від 25.03.2015.

Вищевикладена позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/11450/13, від 30.07.2013 у справі № 910/3655/13.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 9 "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода в розмірі 4 686, 00 грн, завдана при ДТП транспортному засобу "Хундай гетц", державний номер НОМЕР_1 належним чином доведена.

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АІ/1024211 не встановлено безумовну франшизу та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

З розрахунку позовних вимог вбачається, що позивачем враховано ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну та здійснену відповідачем часткову оплату страхового відшкодування в розмірі 1 552, 10, а тому визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 3 133, 90 грн.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування" (02160, м. Київ, проспект Возз'єднання, буд. 19; ідентифікаційний код 30968986) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, буд. 25; ідентифікаційний код 23510137), в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", страхове відшкодування в сумі 3 133 (три тисячі сто тридцять три) грн 90 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378,00 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.07.2016.

Суддя О. М. Дупляк