ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2016 р. Справа № 911/1739/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДІТРЕЙД

до відповідача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 4036,28грн

Суддя С.І.Чонгова

Представники:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю ДІТРЕЙД (далі ТОВ ДІТРЕЙД) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1М.) про стягнення 4036,28грн заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором поставки №ЧП/183 ВІД 11.02.2014 в частині оплати за поставлений товар у встановлений договором строк.

Відповідач у справі ФОП ОСОБА_1 письмового документально обґрунтованого відзиву не надала.

Дослідивши матеріали справи, подані письмові пояснення та докази, суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2014 між ТОВ «Дітрейд» (далі постачальник) та ФОП ОСОБА_1 (далі покупець) укладено договір поставки №ЧР/183 (а.с.11-11, зворот, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору постачальник зобовязується передавати у власність покупцю продукцію, а покупець - приймати цей товар та оплачувати його у порядку і на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент та ціна товару погоджується сторонами у накладній на поставку товару, яка є невідємною частиною цього договору.

Поставка здійснюється партіями на умовах DDP поставка до пункту призначення (склад чи магазин покупця, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Сергія Лазо, 6, або інший склад чи магазин покупця, якщо він визначений сторонами у додатку до цього договору), згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010, які застосовуються з урахуванням особливостей, повязаних із внутрішньодержавним характером цього договору, а також тих особливостей, що випливають із умов цього договору. Поставка здійснюється автотранспортом постачальника або за бажанням покупця шляхом самовивозу (п. 3.1 договору).

В силу п. 3.7 договору, перехід права власності на товар від постачальника до покупця відбувається в момент отримання товару та підписання (з печаткою) ним накладних за поставлений товар.

Покупець здійснює оплату товару за ціною, яка передбачена у накладній на поставку товару до договору (п.4.1 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору, покупець зобовязується сплатити вартість поставленої партії товару протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару; оплата здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника або шляхом внесення готівки у касу постачальника.

Згідно п. 9.1 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 10.02.2016, а у частині проведення розрахунків до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

Як встановлено під час розгляду даної справи, на виконання умов відповідного договору, позивачем за товарно-транспортними накладними (а.с.13-32) поставлено відповідачу товар на загальну суму 17 617,42грн.

Відповідачем частково оплачено товару на суму 13 581,14грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідкою банку позивача та довідкою про видані фіскальні чеки за якими вносились кошти в касу (а.с.33-34).

У звязку з тим, що відповідачем не оплачено весь поставлений йому товар, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обовязку щодо оплати поставленого товару за вищевказаними накладними.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оплата, як узгоджено сторонами у договорі, здійснюється покупцем протягом 21 календарного дня з моменту отримання товару (п. 4.4).

Відповідачем не надано суду доказів оплати товару на суму 4 036,28грн.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, відповідач, враховуючи не здійснення оплати товару у встановлений договором строк, є таким, що порушив зобовязання.

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобовязання у встановлений строк, вимоги щодо стягнення основної заборгованості у сумі 4 036,28грн є такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1378,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємства ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дітрейд 4 036,28грн основного боргу, 1378,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 18.07.2016

Суддя С.І. Чонгова