ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016 року Справа № 904/1647/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Коваль Л.А., Чередка А.Є.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність №1 від 29.06.2016 р., представник;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕССОР ГРУП" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року у справі № 904/1647/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕССОР ГРУП", м. Дніпропетровськ

про стягнення 28 526,79 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року у справі № 904/1647/16 (суддя Рудовська І.А. ) позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕССОР ГРУП" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 15 928,54 грн. основного боргу, 4603,15 грн. пені, 561,64 грн. 3 % річних, 7433,46 грн. інфляційних втрат, 1378,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано порушенням відповідачем умов договору № 1327/14-БО-41 купівлі-продажу природного газу від 13.12.2013 року в частині повної та своєчасної оплати вартості за спожитий газ в період з січня по грудень 2014 року, порушення ним положень ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, правом позивача відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, та відповідно до п.7.2 договору стягнути пеню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач здійснив поставку природного газу відповідачу на загальну суму 35 942,78 грн. ( за період з січня по грудень 2014 року), що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, які оформлені сторонами без зауважень та скріплені печатками сторін.

Відповідач свої зобовязання за договором в частині оплати за поставлений природний газ виконав частково, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 15 928,54 грн., що і є причиною спору.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Апелянт зауважує, що він не був належним чином повідомлений про розгляд справи №904/1647/16. Ним своєчасно та у повному обсязі була здійснена оплата за поставлений природний газ у сумі 15 928,54 грн., що підтверджується квитанцією №1/49 від 14.01.2015 року. Також апелянт надав виписку з банку за перід з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року, просив суд залучити її як належний доказ.

Просить оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області скасувати, прийняти нове, яким відмовити позивачу в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу позивач не надав, у судове засідання уповноважений представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника апелянта, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не був присутній у судовому засіданні при розгляді позову та докази на спростування доводів позивача не надавав.

З Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що місцезнаходження відповідача зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.(а.с.34).

Згідно поштового повідомлення про направлення ухвали про призначення розгляду справи на 07.04.2016 року вбачається, що зазначена судом адреса відсутня (а.с.38-39).

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Суд в оскаржуваному рішенні послався на належне виконання ним вимог ст.64 Господарського процесуального кодексу України, однак не звернув увагу на зазначені в поштовому повідомленні підстави, з яких ухвала не вручена адресату. Тому висновок суду про те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, помилковий.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що розгляд справи господарським судом Дніпропетровської області 07.04.2016 року відбувся за відсутності сторони, яка не повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи.

Тому надані відповідачем до апеляційної скарги докази квитанція 1/49 від 14.01.2015 року про оплату за спожитий газ в розмірі 15 928,54 грн (а.с.72) та довідку банку від 09.12.2014 року про відкриття поточного рахунку із спеціальним режимом використання колегія суддів приймає до уваги при розгляді апеляційної скарги як належні та допустимі докази, а причини їх неподання суду першої інстанції вважає обґрунтованими та поважними.

З матеріалів справи вбачається, що 3.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛЕССОР ГРУП" (покупець) укладено Договір № 1327/14-БО-41 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір) за умовами п.1.1. якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього Договору (а.с.14-21).

Згідно п. 1.2. Договору в редакції Додаткової угоди № 1 від 31.01.2014 року до Договору газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ), (далі споживачам покупця).

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року газ обсягом до 15,1 тис. куб. м.

Відповідно до п. 3.3. Договору приймання передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

У відповідності до п. 3.4. Договору визначено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пункту 5.5. Договору зазначено, що загальна вартість природного газу за цим Договором складається із сум вартості місячних поставок газу.

Згідно п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 6.3. Договору в платіжних дорученнях Покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач за період з січня по грудень 2014 року, здійснив поставку природного газу відповідачу, що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (а.с. 22-26) на загальну суму 35 942,78 грн., які підписані між сторонами без зауважень та скріплені печатками сторін.

З наданої відповідачем квитанції №1/49 від 14.01.2015 року вбачається, що відповідач відповідно до умов п.6.1 Договору здійснив оплату зазначеної позивачем як заборгованості суми 15 928,54 грн.

Тобто, зобовязання виконано належним чином, підстави для стягнення заявлених позивачем сум відсутні.

За вказаних обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції при вирішенні спору допустив неповне зясування дійсних обставин справи, що і є підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України з позивача на користь відповідача слід стягнути витрати за розгляд апеляційної скарги в сумі 1 595,00 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року у справі № 904/1647/16 скасувати.

В задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕССОР ГРУП" (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Кримська, буд. 101; ) 1 595,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.А.Коваль

Суддя: А.Є. Чередко

Підписано в повному обсязі 13.07.2016 року.