ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19 липня 2016 р. Справа № 903/475/16

за позовом: Луцької міської ради, м.Луцьк

до відповідача: ОСОБА_1 ОСОБА_2, м.Луцьк

про повернення земельної ділянки

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність №1.1-8/3844 від 13.06.2016р.

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Луцька міська рада, звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 просить зобовязати ОСОБА_1 ОСОБА_2 повернути земельну ділянку , площею 150кв.м., кадастровий номер 220610038 розташовану за адресою: пр. Молоді,8а в м.Луцьку по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

В обґрунтування зазначених вимог посилається на те, що укладений 17.10.2008 р. між Луцькою міською радою та підприємцем ОСОБА_2 договір оренди землі, станом на теперішній час припинив дію у звязку з закінченням строку, на який його було укладено.

В підтвердження позовних вимог позивач подав договір оренди землі від 17.10.2008р., акт визначення в натурі меж земельної ділянки (на місцевості ) від 04.03.2008р., розрахунок розміру орендної плати на жовтень 2008р., лист від 01.02.2013р. №1.1-11/646 та від 03.12.2014р. №1.1.30/6652 «Про повернення земельної ділянки Луцькій міські раді», акт приймання-передачі земельної ділянки, рішення виконавчого комітету Луцької міської ради №3-10 від 20.01.2016р., лист Департаменту муніципальної поліції від 23.03.2016р. №27-19/356.

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 07.07.2016р. через відділ документального забезпечення та контролю подав:

1.) лист за вх. №01-54/6371/16 від 14.07.2016р., в якому повідомив наступне:

- рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.01.2016 № 3- 10 Про демонтаж тимчасової споруди на пр-ті Молоді, 8а є документом постійного терміну зберігання, вшите у справу разом з іншими рішеннями виконавчого комітету Луцької міської ради, тому вилучення без порушення цілісності справи є неможливим;

- відповідно до ст.15 Закону Україну Про доступ до публічної інформації вказане рішення оприлюднене на офіційному веб-сайті Луцької міської ради http://www.lutskrada.gov.ua.

Додатково долучив власне підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вищеперелічених органів з даного спору за №3-30/389 від 14.07.2016р. та довіреність №1.1-8/3844 від 13.06.2016р.

2.) клопотання за вх. №01-54/6458/16 від 19.07.2016р., яким долучив витяг з ЄДРПОУ ФОП ОСОБА_2

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача вимог ухвали суду від 07.07.2016р. не виконав, в судове засідання не прибув, письмових пояснень по суті заявленої позовної заяви суду не подав, явку повноважного представника не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та дату розгляду заяви, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №246.

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення уповноваженого представника позивача, господарський суд,

встановив:

17.10.2008 року між Луцькою міською радою (орендодавець) та ОСОБА_1 ОСОБА_2 (орендар) укладено Договір оренди землі, площею 150 кв.м., що знаходиться за адресою вул. Молоді,8а, м. Луцьк (а.с.9-11).

Згідно п.1. договору орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення землі житлової та громадської забудови для встановлення та обслуговування торгового павільйону.

Відповідно до п. 8 Договір укладено строком на 1 рік. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на навий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

У відповідності до п.19 Договору передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 15-денний строк після державної реєстрації цього договору за актом її приймання-передачі.

Пунктом 20 договору передбачено, що після припинення дії Договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому у порівнянні з тим, у якому він її одержав в оренду.

Відповідно до п.36 Договору, останній припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено.

Станом на даний час договір припинив свою дію у звязку закінченням строку, на який його було укладено.

Луцька міська рада на адресу орендаря направила вимогу № 1.1-30/646 від 01.02.2013р. про повернення земельної ділянки Луцькій міській раді, в якій повідомила відповідача про закінчення строку дії договору та про необхідність повернення орендованої земельної ділянки.

Відповідача було повідомлено, що вищезгаданий договір оренди землі поновленню не підлягає у звязку з тим, що розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється згідно наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 № 244 Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності без виділення земельної ділянки (а.с.16).

03.12.2014р. Луцька міська рада надіслала відповідачу лист № 1.1-30/6652, яким повідомила підприємця про необхідність повернення земельної ділянки орендодавцеві та підписання акта приймання-передачі (а.с.17).

Вказаний лист Луцької міської ради залишений відповідачем без реагування.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Луцької міської ради від 20.01.2016 № 3-10 Про демонтаж тимчасової споруди на пр-ті Молоді, 8а демонтовано тимчасову споруду (кіоск), яка знаходиться на спірній ділянці, що підтверджується листом департаменту муніципальної поліції від 23.03.2016 № 27- 19/356 (а.с.20-21).

За змістом ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальної громади на території сіл, селищ, міст належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Відносини, пов'язані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі (стаття 2 Закону України "Про оренду землі").

Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Відповідно до ст.1 ЗУ "Про оренду землі", оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

У відповідності до ст.13 Закону України "Про оренду землі", договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Як визначено ч.1 ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст.124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою ст.134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому ст.123 цього Кодексу.

У відповідності до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації; право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації; приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Згідно ст. 31 ЗУ "Про оренду землі", договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі", у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця; у разі невиконання орендарем обов'язку щодо умов повернення орендодавцеві земельної ділянки орендар зобов'язаний відшкодувати орендодавцю завдані збитки.

Згідно п."б" ч.3 ст.152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що у разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Таким чином, зобов'язання повернути земельну ділянку її власнику є зобов'язанням, яке виникає на підставі та у строки, що передбачені договором.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" унормовано, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до приписів статті 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який Існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (стаття 152 Земельного кодексу України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Враховуючи те, що договір оренди земельної ділянки припинив свою дію 09.09.2011р., демонтовано тимчасову споруду (кіоск), яка знаходиться на спірній ділянці, що підтверджується листом департаменту муніципальної поліції від 23.03.2016р. №27-19/356 (а.с.21-22), відповідач вимогу позивача про повернення йому земельної ділянки не виконав, у нього відсутні правові підстави для користування спірною земельною ділянкою.

Беручи до уваги вищезазначене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи те, що спір до суду доведений з вини відповідача, судовий збір в сумі 1 378, 00 грн. відповідно ст.49 ГПК України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 373, 374, 526, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 116, 152 Земельного кодексу України, ст.ст. 31, 34, 35 Закону України Про оренду землі, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати ОСОБА_1 ОСОБА_2 (43000, м.Луцьк, пр. Молоді, буд.8/4, кВ.205, ідентиф. код НОМЕР_1) повернути Луцькій міській раді (43025, м.Луцьк, вул..Б.Хмельницького, 19, ) земельну ділянкуЛуцькій міській раді, площею 150кв.м. кадастровий номер 220610038 розташовану за адресою: пр. Молоді,8а в м.Луцьку по акту приймання-передачі, у стані придатному для подальшого використання.

3. Стягнути з ОСОБА_1 ОСОБА_2 (43000, м.Луцьк, пр. Молоді, буд.8/4, кВ.205, ідентиф. код НОМЕР_1) на користь Луцької міської ради (43025, м.Луцьк, вул..Б.Хмельницького, 19, ) 1 378, 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

20.07.2016р.

Суддя В. М. Дем`як