РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/7814/16
За позовом: Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні

відповідача

1. Прокуратура міста Києва

2. Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про визнання права власності

Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Книш М.Б. - по дов.

від відповідача: Цибіков О.О. - по дов.

від третьої особи 1: не з'явився

від третьої особи 2: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАД ІНВЕСТ" про визнання права власності.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2016р. порушено провадження у справі № 910/7814/16, залучено до участі у справі, у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Прокуратуру міста Києва, Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а також призначено розгляд справи на 16.05.2016р.

Представники третіх осіб-1,2 в судове засідання 16.05.2016р. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

Від відповідача 16.05.2016р. через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про витребування доказів, відповідно до якого відповідач просив суд витребувати у Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) порядок, який регулював процедуру передачі матеріальних або нематеріальних активів від замовників будівництва.

У судовому засіданні 16.05.2016р. представник відповідача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав клопотання про витребування доказів.

Представник позивача у даному судовому засіданні надав усні пояснення, відповідно до яких вирішення клопотання про витребування доказів залишив на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У разі задоволення клопотання суд своєю ухвалою витребовує необхідні докази.

Суд, розглянувши клопотання про витребування доказів, його задовольнив.

Також, представник позивача у судовому засіданні подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

У зв'язку необхідністю витребування додаткових доказів та неявкою в судове засідання представників третіх осіб-1,2, суд відклав розгляд справи до 30.05.2016 року.

Через канцелярію суду 24.05.2016 року представник третьої особи-2 на виконання вимог ухвали подав письмові пояснення по суті спору та просив розглядати справу без його участі.

30.05.2016 року в судовому засіданні представники позивача та відповідача подали спільне письмове клопотання про продовження строку вирішення спору на 15 днів, яке судом розглянуто та задоволено.

Третя особа-1 в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

30.05.2016 року в судове засідання третя особа-2 не з'явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.

У судовому засіданні 30.05.2016 року, відповідно до ч.3 ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 11.07.2016 року.

Ухвалою від 30.05.2016р. строк вирішення справи було продовжено на 15 днів.

Представником позивача через відділ діловодства суду 08.07.2016р. було подано клопотання про припинення провадження у справі, а судовому засіданні надано усні пояснення, відповідно до яких клопотання підтримано.

Представником відповідача вирішення клопотання заявника залишено на розсуд суду.

Розглянувши клопотання Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України з огляду на те, що на теперішній час право власності на спірне майно зареєстровано за відповідачем, суд відмовив в його задоволенні. При цьому, господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Ст.80 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави припинення провадження по справі. Зокрема, вказаною статтею передбачено, що провадження у справі припиняється якщо відсутній предмет спору (п.11 ст.80 Господарського процесуального кодексу України).

Припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи (п.4.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно з п.4.4 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» припинення провадження у справі на підставі п.1-1 ст.80 норми Господарського процесуального кодексу України можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

З огляду на наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності достатніх підстав для припинення провадження у справі та задоволення клопотання позивача.

Треті особи 1 та 2 у судове засідання 11.07.2016р. не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, представників не направили, всіма правами, що передбачені Господарським процесуальним кодексом України, не скористались, проте, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду спору.

Наразі, з огляду на неявку вказаних учасників судового процесу у судове засідання 11.07.2016р. господарський суд зазначає наступне. Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. Аналогічними правами наділено у відповідності до ст.27 Господарського процесульного кодексу України третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно із п.3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, незважаючи на те, що треті особи в процесі розгляду справи 11.07.2016р. не скористались всіма правами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа підлягає розгляду за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 11.07.2016р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2007р. Київською міською радою було прийнято рішення №77/738 «Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на вул.Миколи Островського, 40 у Солом'янському районі міста Києва».

Відповідно до п.п.2, 3 рішення №77/738 від 08.02.2007р. Київської міської ради затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на вул. Миколи Островського, 40 у Солом'янському районі м. Києва. Передано відповідачу, за умови виконання пункту 4 цього рішення, у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,8983 га для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на вул. Миколи Островського, 40 у Солом'янському районі м. Києва за рахунок земель запасу житлової та громадської забудови у зв'язку з переходом права власності на майно (договори купівлі-продажу нежитлового будинку від 10.10.2005 №5579, №5578, правочини про внесення змін до договору купівлі-продажу нежитлового будинку від 13.10.2005 №5762, №5761, акти приймання-передачі від 10.10.2005).

Одночасно, пунктом 4 означеного рішення визначено обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ», в тому числі, вирішити питання пайової участі до початку будівництва відповідно до рішення Київської міської ради від 27.02.2003р. №271/431 «Про пайову участь (внески) інвесторів (забудовників) у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м. Києва» (із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Київської міської ради від 12.02.2004 №14/1223, від 28.12.2004 №1051/2461, від 27.12.2005 №622/3083, від 31.10.2006 №122/179 та від 28.12.2006 №530/587); передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 7 % (в центральній частині міста - 20 %) загальної площі комплексу (крім службової) на підставі пункту 36 рішення Київської міської ради від 28.12.2006 N 531/588 «Про бюджет міста Києва на 2007 рік».

01.06.2007р. між Київською міською радою (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1.1 якого орендодавець, на підставі рішення №77/738 від 08.02.2007р. Київської міської ради, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове, платне користування) земельну ділянку, визначену договором.

Об'єктом оренди є земельна ділянка з наступними характеристиками:

- місце розташування - вул.Миколи Островського, 40 у Солом'янському районі міста Києва;

- площа - 8983 кв.м;

- цільове призначення - для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою;

- кадастровий номер - :72:063:0010.

Договір від 01.06.2007р. відповідно до п.3.1 укладено на п'ять років. 24.12.2012р. контрагентами на підставі рішення №166/8450 від 20.09.2012р. Київської міської ради «Про поновлення Товариству з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» договору оренди земельної ділянки для будівництва, експлуатації та обслуговування житлово-офісного комплексу з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою на вул.Миколи Островського, 40 у Солом'янському районі м.Києва» було укладено договір про поновлення та про внесення змін та доповнень до договору оренди земельної ділянки. Згідно означеного правочину договір від 01.06.2007р. оренди земельної ділянки поновлено на п'ять років.

20.08.2008р. між Головним управлінням економіки і інвестицій виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» було укладено договір №479 пайової участі у створенні соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Києва, предметом якого відповідно до п.1.1 є сплата забудовником пайової участі (внесків) на створення соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Києва (пайовий внесок), у зв'язку з будівництвом житлово-офісного комплексу (загальна площа квартир 25182,33 кв.м, офісів - 1517,79 кв.м, художній майстерень - 1354,48 кв.м) з вбудовано-прибудованими торговельними приміщеннями, закладами громадського харчування (площа торговельних приміщень - 345,85 кв.м, кафе - 336,30 кв.м.) та підземним паркінгом загальною площею 8106,55 кв.м по вул.Островського, 40 у Солом'янському районі м.Києва. Додатковими угодами №1 від 07.10.2009р. та №2 від 28.07.2014р. до договору №479 від 20.08.2008р. вносились зміни.

На підставі акту №271 від 05.12.2011р. Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» передано, а Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) прийнято наступні квартири у будинку по вул.Миколи Островського, 40: №6 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м; №12 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м; №18 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) було передано Прокуратурі міста Києва, в тому числі, квартири №12 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м; №18 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м. в будинку по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві. Вказані обставини підтверджуються актом №374 від 13.12.2011р.

16.12.2011р. Прокуратурою міста Києва згідно акту №1/241 було передано, а Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд») прийнято квартири №12 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м; №18 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м. в будинку по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про виникнення у Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» майнових прав на наведені вище об'єкти нерухомого майна.

За змістом ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно із ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

В силу норм п.1 ч.2 ст.16 вказаного Кодексу та ч.2 ст.20 Господарського кодексу України способом захисту прав та інтересів може бути, в тому числі, визнання права.

Статтею 1 Протоколу №11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст.13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України, п.2 ч.1 ст.3, ст.321 Цивільного кодексу України передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Позов про визнання права власності є речово-правовим, вимоги якого звернені до суду, який повинен підтвердити наявність у позивача права власності на спірне майно. Об'єктом цього позову є усунення невизначеності відносин права власності позивача. Підставою позову є обставини, що підтверджують право власності позивача на майно. Умовами задоволення позову про визнання права власності на майно є наявність у позивача доказів на підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Зазначена норма гарантує власнику можливість вимагати не лише усунення порушень його права власності, що вже відбулися, а й звертатися до суду за захистом своїх прав, що можуть бути реально порушені в майбутньому, тобто застосовувати такий спосіб захисту своїх порушених прав, як попередження або припинення можливого порушення його прав власника в майбутньому.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, з наведених норм закону вбачається, що позов про визнання права власності може пред'являтись у випадках, коли належне певній особі право або набуття цією особою права не визнається, оспорюється іншою особою або у разі втрати документа, який засвідчує її майнове право. Аналогічну позицію наведено у Постанові №5 від 07.02.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».

При цьому, у даному випадку, слід зауважити, що першочерговим є доведення позивачем за відповідним позовом наявність у останнього певного речового права на спірний об'єкт.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; законодавство, на підставі якого подається позов (ст.54 Господарського процесуального кодексу України).

За таких обставин, враховуючи викладені вище норми матеріального та процесуального права при зверненні до суду з розглядуваним позовом Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» повинно бути доведено належними та допустимими доказами факт правомірного набуття відповідного майнового права, а також порушення, невизнання чи оспорювання означеного права відповідачами.

Наразі, обґрунтовуючи позовні вимоги, заявник посилається на наступне.

16.12.2011р. за Прокуратурою міста Києва згідно акту №1/241 було передано, а Акціонерним товариством Холдингова компанія «Київміськбуд» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд») прийнято квартири №12 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м; №18 житловою площею 38,6 кв.м, загальною проектною площею 81,78 кв.м. в будинку по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві.

За твердженнями заявника, які з боку відповідача протягом розгляду справи було підтверджено, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» було збудовано житлово-офісний комплекс по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві та на підставі сертифікату від 08.04.2014р. введено в експлуатацію вказаний об'єкт нерухомого майна.

Відповідно до розпорядження №688 від 22.10.2014р. Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації «Про присвоєння поштової адреси новозбудованому житлово-офісному комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями, закладами громадського харчування та підземною автостоянкою за адресою: вул.Миколи Островського, 40 (будівельна адреса) у Солом'янському районі міста Києва» новозбудованому комплексу було присвоєно поштову адресу.

Заявником наголошено, що листами №05843/0/2-14 від 06.11.2014р., №07038/0/2-14 від 18.12.2014р., №01066/0/2-15 від 20.03.2015р. та №05625/0/2-15 від 23.12.2015р. Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» зверталось з метою реєстрації права власності на квартири №12 та №18 по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» з вимогою надати належним чином завірені документи, зокрема: технічні паспорти; копію договору оренди земельної ділянки; документи, що підтверджують введення будинку в експлуатацію; документи, що підтверджують присвоєння поштової адреси.

Проте, за поясненнями заявника, що з боку відповідача не заперечувались, Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» наведені вище документи Публічному акціонерному товариству «Холдингова компанія «Київміськбуд» надано не було.

З огляду на наведене вище, заявником не було здійснено державної реєстрації майнових прав на квартири №12 та №18 по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві, що і стало підставою для звернення до суду з розглядуваним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Інші підстави виникнення права власності визначено ст.ст.329-345 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України набуття права власності - це певний юридичний склад, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав чи в який передбачений законом спосіб позивач набув права власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, передбаченому ст. 392 ЦК України. Аналогічну правову позицію наведено у постановах Верховного Суду України від 18 лютого 2015р. у справі №6-244цс14 та від 24 червня 2015р. №6-318 цс15.

У ч.2 ст.331 Цивільного кодексу України вказано, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

При цьому, діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (п.5 Постанови №5 від 07.02.2014р. Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»).

Проте, наразі, господарський суд зауважує, що такої підстави для набуття права власності на об'єкт нерухомості як отримання певного об'єкта згідно акту приймання-передачі нормами чинного законодавства України не передбачено. У даному випадку слід зазначити, що акт приймання-передачі не є підставою, що може самостійно породжувати у особи майнові права, зокрема, право власності на об'єкт нерухомого майна.

Крім того, судом також прийнято до уваги, що на момент складання акту №1/241 від 16.12.2011р. житлово-офісний комплекс, в якому розташовані спірні квартири, ще не було збудовано та не введено в експлуатацію.

До того ж, з представлених до матеріалів справи документів вбачається, що квартири №12 та №18 по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві зареєстровано на праві власності за Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ». Вказані обставини підтверджуються представленими суду витягами №32314551 від 16.01.2015р., №32302494 від 16.01.2015р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень та свідоцтвами №32314314 від 16.01.2015р. й №32302306 від 16.01.2016р. про право власності на нерухоме майно.

Інших підстав, які б свідчили про набуття позивачем майнових прав на квартири №12 та №18 по вул.Миколи Островського, 40 у місті Києві позивачем не наведено, а судом не встановлено.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на всі фактичні обставини справи у сукупності, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАД ІНВЕСТ» про визнання права власності.

Згідно приписів ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 27, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

18.07.2016 р.

Суддя О.М. Спичак