ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

05 липня 2016 р. Справа № 902/343/16

Господарський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю:

секретаря судового засідання Сидоренко О.О.,

представників:

позивача: Щербатого А.І., довіреність № б/н від 04.07.2016, посвідчення №2 від 08.01.2014;

відповідача: ОСОБА_2, договір від 12.01.2016, посвідчення адвоката №223 від 11.10.2012;

відповідач: ОСОБА_3, паспорт серії НОМЕР_1, виданий Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області 21.07.2010;

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державної фінансової інспекції у Вінницькій області: Басенка В.А., довіреність № 38/16 від 04.07.2016, посвідчення № 288 від 15.05.2013р.;

Русич Л.О., довіреність № 37/16 від 04.07.2016, посвідчення № 432 від 12.11.2015р.,

у відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача громадської організації "Надія Томашпілля",

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Томашпільської селищної ради Томашпільського району Вінницької області (пл. Тараса Шевченка, 1, смт. Томашпіль, Томашпільський район, Вінницька область, 24200)

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (АДРЕСА_1)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державна фінансова інспекція у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100) та громадська організація "Надія Томашпілля" (пл. Тараса Шевченка, 3, смт. Томашпіль, Томашпільський район, Вінницька область)

про стягнення 56179 грн,

В С Т А Н О В И В :

Томашпільська селищна рада Томашпільського району Вінницької області звернулася до господарського суду Вінницької області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення 56179 грн.

Позов обґрунтований тим, що державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області проведено ревізію бюджету смт. Томашпіль, фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Томашпільської селищної ради за період з 01.01.2012р. по 01.03.2015р., в ході якої виявлено факт завищення оплати вартості ремонтних робіт згідно договору №1 від 25.09.2013р. на роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття в ДНЗ «Сонечко», укладеного між Томашпільською селищною радою, ГО «Надія Томашпілля» та ФОП ОСОБА_3, на загальну суму 56179 грн.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 25.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/343/16 з призначенням її до розгляду.

Відповідно до ухвали суду від 25.04.2016р. відкладено слухання справи до 05.07.2016р. через необхідність залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державної фінансової інспекції у Вінницькій області та громадської організації "Надія Томашпілля". Цією ж ухалою продовжено, передбачений ст. 69 ГПК України, строк розгляду спору на 15 днів.

В судовому засіданні (05.07.2016р.) представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладенні в позові та на подані до суду докази.

Натомість представники відповідача позов не визнали та просилили суд відмовити в його задоволенні з мотивів, зазначених у запереченнях до позову вх. №06-52/4233/16 від 11.05.2016р. Зокрема, відповідачем зазначено, що роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття ДНЗ «Сонечко» за договором №1 від 25.09.2013р. виконані в повному об'ємі, що підтверджується актами виконаних робіт, підписаними сторонами без будь-яких заперечень, та затвердженими замовником і органом технічного нагляду. Крім того, ФОП ОСОБА_3 зазначає, що ДФІ у Вінницькій області було проведено зустрічну звірку з питань документально та фактичного підтвердження виду, обсягу операцій та розрахунків між виконавчим комітетом Томашпільської селищної ради та ФОП ОСОБА_3 за результатами якої порушень не виявлено. Також відповідач вказує, що контрольний обмір виконаних підрядником робіт здійснений об'єктом контролю з порушенням вимог п. 9.5.10 Методичних рекомендацій №39 та за межами зустрічної перевірки. Окрім того, під час обмірів не був присутній представник відповідача, при цьому останній не був своєчасно повідомлений про вчинення таких дій.

Представники третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача державної фінансової інспекції у Вінницькій області заявлений Томашпільською селищною радою Томашпільського району Вінницької області позов підтримали, посилаючись на обставини викладенні у поясненнях по справі від 06.06.2016р. (вх. №06-52/5167/16 від 06.06.2016р.).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача громадська організація "Надія Томашпілля" правом участі в судовому засіданні не скористалася не зважаючи на те, що про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином ухвалою, яка надсилалася їй рекомендованою кореспонденцією. Поряд з цим 01.07.2016р. на адресу суду від останньої надійшли пояснення по справі вих. №376 від 30.06.2016р. (вх. №06-52/6167/16 від 01.07.2016р.), в яких остання позов Томашпілької селищної ради підтримує та просить суд провести розгляд справи за її відсутності.

Зважаючи на достатність наявних у справі доказів для об'єктивного прийняття рішення, суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача громадської організації "Надія Томашпілля".

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін та третої особи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25.09.2013р. між громадською організацією «Надія Томашпілля», Томашпільською селищною радою (замовник) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (підрядник) укладено договір на роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття в ДНЗ «Сонечко» №1, відповідно до п. 1.1 якого підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик, власними та залученими силами виконати роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття в дитячому садочку «Сонечко», в обсягах, з гідно з погодженими із замовником проектно-кошторисною документацією.

Згідно із п. 1.2. Договору замовник зобов'язується прийняти виконані належним чином роботи і сплати вартість виконаних робіт у порядку та в розмірах, передбачених договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 2.1. загальна сума договору становить 359809 грн.

Ціна договору визначається у кошторисі витрат (додаток №2 до договору), який підписується сторонами та скріплюється їх печатками. Кошторис є твердим. Ціна договору, вказана у кошторисі, не підлягає зміні протягом усього терміну дії договору, крім випадків, передбачених чинним законодавством України (п.п. 2.4., 2.5. Договору).

Відповідно до п. 3.1. Договору роботи, що є предметом договору підлягають виконанню в повному обсязі до 31.12.2013р.

Згідно із п.п. 5.1, 5.2 Договору передача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом підписання їх повноважним представниками актів приймання виконаних робіт за ф. №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за ф. №КБ-3, які є невід'ємною частиною договору. Акт приймання виконаних робіт та довідка про вартість виконаних робіт за формами визначеними п. 5.1 ст.5 договору складаються щомісячно підрядником та передаються на розгляд та підписання замовнику не пізніше 5-го числа наступного за звітним місяцем у 2-ох примірниках кожний, підписані зі сторони підрядника.

Відповідно до п.п. 5.3., 5.4. Договору протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання від підрядника, замовник зобов'язаний розглянути та у випадку відсутності зауважень та заперечень до якості та обсягів виконаних робіт підписати акт приймання виконаних робіт, довідку про вартість виконаних робіт і повернути один примірник кожного з підписаних документів підряднику. У випадку відмови замовника прийняти виконані роботи (результат робіт) в зв'язку з виявленим дефектами, замовник складає та підписує акт з переліком претензій (дефектний акт), в якому вказуються недоліки у виконаних роботах та строки їх усунення підрядником. Після усунення підрядником дефектів у виконаних роботах замовник підписує акт приймання-передачі виконаних робіт (ф. №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3в).

Згідно із п. 5.5. Договору роботи вважаються виконаними підрядником та передані замовником в повному обсязі з моменту підписання уповноваженим представниками сторін остаточного акту виконаних робіт (ф. КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3в) за останній місяць.

Відповідно до п. 7.4.1. Договору замовник має право у будь-який час здійснювати контроль та нагляд за ходом і якістю робіт, що виконуються підрядником, дотримання термінів їх виконання, не втручаючись при цьому в оперативно-господарську діяльність підрядника.

Роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття в ДНЗ «Сонечко» виконані відповідачем в повному обсязі та передані позивачу, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в та довідками про вартість виконаний підрядних робіт та витрати форми №КБ-3, які підписані сторонами без будь-яких недоліків та зауважень та відповідають погодженій сторонами ціні (а.с. 13-22, 30-32).

Виконані роботи, позивачем оплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідними платіжними дорученнями (а.с. 28, 29, 33).

15.05.2015р. державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області проведено ревізію бюджету смт. Томашпіль, фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Томашпільської селищної ради за період з 01.01.2012р. по 01.03.2015р., в ході якої виявлено факт завищення оплати вартості ремонтних робіт згідно договору №1 від 25.09.2013р. на роботи з реконструкції покрівлі та утеплення перекриття в ДНЗ «Сонечко», укладеного між Томашпільською селищною радою, ГО «Надія Томашпілля» та ФОП ОСОБА_3, на загальну суму 56179 грн. та складено акт №08-13/9.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач за змістом позовної заяви визначає правову природу цих коштів, як збитки, при цьому покладаючи в основу правової підстави позовних вимог акт державної фінансової інспекції у Вінницькій області №08-13/9 від 15.05.2015р.

Визначаючись відносно вказаних доводів позивача, суд враховує наступне.

Як встановлено судом з моменту укладення сторонами Договору №1 від 25.09.2013р. між ними виникли правовідносини з договору будівельного підряду, регулювання яких здійснюється главою 61 "Підряд" § 3 "Будівельний підряд", ст.ст.875-886 ЦК України.

Відповідно до ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.877 ЦК України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт.

Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

За положеннями ч.1 ст.843, ч.1 ст.844, ч.2 ст.845 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи.

В частині 4 статті 853 Цивільного кодексу України закріплені положення про те, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Згідно із ч. 4 статті 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

У ч. 4 ст. 879 ЦК України зазначено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

У п. 5.1. Договору зазначено, що передача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами шляхом підписання їх повноважним представниками актів приймання виконаних робіт за ф. №КБ-2в та довідки про вартість виконаних робіт за ф. №КБ-3, які є невід'ємною частиною договору.

При цьому у п.п. 5.3., 5.4. Договору сторонами погоджено, що протягом 5-ти робочих днів з моменту отримання від підрядника, замовник зобов'язаний розглянути та у випадку відсутності зауважень та заперечень до якості та обсягів виконаних робіт підписати акт приймання виконаних робіт, довідку про вартість виконаних робіт і повернути один примірник кожного з підписаних документів підряднику. У випадку відмови замовника прийняти виконані роботи (результат робіт) в зв'язку з виявленим дефектами, замовник складає та підписує акт з переліком претензій (дефектний акт), в якому вказуються недоліки у виконаних роботах та строки х усунення підрядником. Після усунення підрядником дефектів у виконаних роботах замовник підписує акт приймання-передачі виконаних робіт (ф. №КБ-2в) та довідку про вартість виконаних робіт (ф. КБ-3в).

Відповідно до пункту 100 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 р. № 668, у разі виявлення невідповідності робіт, пред'явлених до оплати, встановленим вимогам, завищення їх обсягів або неправильного застосування кошторисних норм, поточних цін, розцінок та інших помилок, що вплинули на ціну виконаних робіт, замовник має право за участю підрядника скоригувати суму, що підлягає сплаті.

Тобто вказана норма передбачає корегування вартості будівельних робіт на стадії підписання актів приймання виконаних робіт.

При цьому пункти 78, 79 Загальних умов покладають на Замовника обов'язок по здійсненню контролю за ходом, якістю, вартістю та обсягами виконаних робіт.

Згідно із ст.6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст.627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до приписів частин 1, 2 статті 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається (частина 3 статті 632 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що у даному випадку правовідносини між позивачем та відповідачем виникли на підставі договору підряду, у якому сторони вільно на власний розсуд визначили об'єм робіт, що підлягають виконанню, та їх вартість.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.526 ЦК України).

Як вказувалось вище, підрядником виконано взяті за договорами зобов'язання по виконанню робіт повністю, а замовником виконані роботи прийняті без будь-яких зауважень і претензій, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти форми №КБ-2в та довідки форми №КБ-3, які підписані та скріплені печатками сторін, позивач повністю оплатив вартість виконаних відповідачем робіт, яка була визначена сторонами у договорі.

З матеріалів справи слідує, що вартість виконаних підрядником робіт, яка відображена в актах виконаних робіт, не виходить за межі, загальної суми Договору, що приводить суд до висновку про дотримання сторонами такої істотної умови, як ціна договору, та обумовлену цим недоведеність завдання позивачу збитків у зв'язку з неналежним виконанням виконавцем зобов'язань за вказаним договором.

Наявні ж доводи позивача по суті спрямовані на зміну ціни в договорах після їх виконання сторонами, що згідно імперативних вимог ч.3 ст.632 ЦК України є неприпустимим.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. У розумінні цієї статті Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Аналогічні приписи містяться у статті 225 ГК України. Згідно з пунктом 1 якої до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

За змістом ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб'єкт, об'єкт, об'єктивна та суб'єктивна сторона. Суб'єктом є боржник; об'єктом - правовідносини по зобов'язаннях; об'єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов'язання, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб'єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків.

Правильне встановлення порушеного цивільно-правового обов'язку за договором є необхідним для відповідної кваліфікації змісту правовідносин, що виникли із факту порушення.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдані особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Відповідно до ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Згідно зі ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

В силу статей 33, 42, 43 ГПК України правосуддя в господарських сулах здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на вказані положення, позивач при зверненні з позовом мав обґрунтувати свої вимоги поданими суду доказами, а відповідач - спростувати доводи позивача. Тобто, виходячи з наведених приписів, згідно з принципом змагальності саме позивач мав надати суду певні докази понесених збитків. У разі ж надання позивачем відповідних доказів та невизнання певних обставин відповідачем, на останнього покладається обов'язок їх спростування.

Так, позивач зобов'язаний довести суду обставини щодо наявності шкоди, протиправної поведінки відповідача, яка спричинила шкоду, причинний зв'язок між шкодою та поведінкою, вину відповідача як підставу для настання відповідальності, підстави виникнення обов'язку відповідача по відшкодуванню збитків та надати докази понесених позивачем збитків у заявленому розмірі.

В даному випадку з огляду на викладене вище, суд приходить до висновку про те, що позивач згідно ст.33 ГПК України не довів належним чином факт заподіяння збитків відповідачем, протиправність його поведінки та причинний зв'язок цієї поведінки із заподіяними збитками, у зв'язку з чим відсутні підстави для застосування до відповідача такої міри цивільної відповідальності як відшкодування збитків оскільки судом встановлено, що роботи виконані відповідачем як підрядником належним чином у відповідності до умов укладеного Договору і прийняті позивачем як замовником без будь-яких заперечень і претензій, отже, в діях відповідача відсутній повний склад цивільного правопорушення.

Таким чином, позивачем не доведено належними доказами протиправної поведінки відповідача у вигляді порушення договірного зобов'язання щодо виконання робіт за договором.

Посилання позивача на виявлені фінансовою інспекцією порушення, які зафіксовані в акті не приймається судом до уваги, оскільки вказаний акт не може обмежувати права і обов'язки сторін з приводу виконання зобов'язань за укладеним між ними Договором та впливати на умови цього Договору і змінювати його, у тому числі щодо обсягів та вартості виконаних робіт.

Беручи до уваги викладене вище, оцінюючи встановлені обставини справи та приписи законодавства в сукупності, суд, з огляду на те, що сторони при укладенні договору узгодили обсяг і зміст робіт, договірну ціну; замовником при укладенні договору договірну ціну та локальний кошторис, зміни до якого згідно ч. 3 ст. 844 Цивільного кодексу України можуть вноситись лише за погодженням сторін; відсутність підтвердження тієї обставини, що підрядник при виконанні договору відступив від умов та допустив інші порушення договору підряду, які мають наслідком виникнення у замовника збитків; прийняття робіт замовником, з урахуванням вимог ч.2 ст. 853 Цивільного кодексу України, дійшов висновку, що позовні вимоги із доводами, які обґрунтовують їх, не можуть слугувати підставою для його задоволення. В зв'язку з чим суд відмовляє в задоволенні позову з наведених вище мотивів.

В силу ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст. 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене, в задоволені позову слід відмовити через його безпідставність.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на позивача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-5, 22, 32, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 86, 87, 115 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення надіслати третій особі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача громадській організації "Надія Томашпілля".

Повне рішення складено 11 липня 2016 р.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ГО "Надія Томашпілля" (пл. Тараса Шевченка, 3, смт. Томашпіль, Томашпільський район, Вінницька область)