Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" липня 2016 р. Справа № 906/428/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

за участю секретаря судового засідання: Кратюк О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Невисевич О.М. - директор (наказ 24-к від 01.02.2014), Невисевич М.В. - представник за дов. від 05.07.2016

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - представник за дов. від 08.06.2016

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Підприємства Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (м. Коростишів, Житомирська область)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (м. Коростишів, Житомирська область)

про стягнення 21478,60 грн.

Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 21478,60грн, з яких: 9477,00 грн неустойки за час прострочення користування торгівельним майданчиком НОМЕР_1 та 12001,60 грн за користування торгівельним майданчиком НОМЕР_2.

Ухвалою від 23.05.2016 господарський суд порушив провадження у справі, викликав в засідання суду повноважних представників сторін.

Ухвалою суду від 09.06.2016 розгляд справи було відкладено та призначено наступне судове засідання на 23.06.2016.

Ухвалою від 23.06.2016 господарський суд відклав розгляд справи та призначив судове засідання на 06.07.2016.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві; надав усні пояснення по суті спору; вказав, що договір оренди торгівельного майданчика пролонгується у разі відсутності спірних питань, зокрема заборгованості орендаря, відсутності заперечень з боку адміністрації та за наявності заяви орендаря. Враховуючи відсутність заяви орендаря та наявність заборгованості з орендної плати станом на 31.12.2014, вважає що договір оренди припинив свою дію; зазначив, що у зв"язку з невиконанням відповідачем рішення суду щодо звільнення торгівельного майданчику НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ним було нараховано неустойку відповідно до ч.2 ст. 785 ЦК України. Надав для долучення до матеріалів справи угоди №118 від 31.03.2009, копії заяви ОСОБА_3 №258 від 26.01.2014 та копію договору оренди №131 від 31.12.2013 (а. с. 126-132).

Відповідач та її представник щодо позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву від 23.06.2016. Вказали, що земельна ділянка, на якій розташований торгівельний майданчик, не знаходиться у власності позивача, тому останній не має права на укладання договорів оренди. Крім того зазначили, що Підприємство Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" та КП "Кооперативний ринок" є різними юридичними особами та між якими не було вчинено жодних дій щодо правонаступництва та процедури реорганізації здійснено не було. Крім того надав для долучення до матеріалів справи копії постанови РАГС від 25.05.2016, справа №906/490/15 (а.с. 134-140).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

31.12.2013 між Підприємством Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (орендар, відповідач) укладено договір оренди № 131 (а.с. 131).

За умовами п. 1.1. Договору, предметом договору є торгівельні майданчики НОМЕР_1 та НОМЕР_2 площею 6,75 кв.м та 8 кв.м., місцезнаходження яких зазначені на плані розміщення торгівельних місць ринку.

Відповідно до п. 1.3 Договору, об'єкт оренди надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендарю для провадження торговельної діяльності.

Орендар набуває права користування об'єктом оренди з дати початку дії Договору відповідно до п.6 договору, тобто з 01.01.2014р. до 31.12.2014р. включно.

Пунктом 3.1. сторони визначили, що орендна плата складає 364,50 грн. та 461,60грн. на місяць та вноситься орендарем на розрахунковий рахунок або в касу орендодавця до 10 числа місяця, за який проводиться оплата.

Відповідно до п. 4.3.3 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Так, рішенням господарського суду Житомирської області від 30.06.2015 у справі №906/461/15 задоволено позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати та неустойки (а.с. 8-12).

Позивач в позовній заяві посилається, що на даний час відповідачем не звільнено торгівельний майданчик НОМЕР_1 площею 6,75 кв.м та торгівельний майданчик НОМЕР_2 площею 8 кв.м, що підтверджується актом від 01.04.2016, де зазначаєтьсяь що станом на 01.04.2016 відповідач здійснює торгову діяльність на ПР "Кооперативний ринок", у зв'язку з чим утворилася заборгованість по неустойці на суму 21478,60 грн, з яких 9477,00 грн за торгівельний майданчик НОМЕР_1 та 12001,60 грн за торгівельний майданчик НОМЕР_2.

Відповідач, заперечуючи проти позову, вказала, що договір не містить строку передання майна та це майно не було передане в користування. Вважає, що предметом оренди є частина площі на місцевості, що призначена для встановлення відповідних конструкцій і забезпечення їх подальшої діяльності. Ця площа нерозривно пов'язана із земельною ділянкою, оскільки безпосередньо на земельну ділянку нанесено асфальтне покриття, тому фактичним предметом договору оренди є частина земельної ділянки. Крім того, наголошує що Кооперативний ринок як об'єкт був предметом дослідження судової будівельно-технічної га земельно-технічної експертизи, призначеної господарським судом Житомирської області у справі №906/609/15 та проведеної незалежним інститутом судових експертиз.

Відповідно до висновку експерта №8557 від 10.02.2016, серед об'єктів, розташованих по периметру адреси: АДРЕСА_1, експертом виявлено ряд об'єктів нерухомого майна, тимчасові споруди та малі архітектурні форми (лотки, контейнери, майданчик для торгівлі з машин, аптечний кіоск, огорожа без суцільного контуру), будівлі, які не відносяться до нерухомості, а також зовнішні інженерні мережі та благоустрій території у вигляді асфальтного покриття (а. с. 82-117).

Позивач, заперечуючи проти тверджень відповідача, вказав, що угодою № 118 на оплату резервування земельної ділянки від 31.03.2009 (з подальшими змінами), яка укладена між ПКР "Кооперативний ринок" так Коростишівською міською радою, підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" для обслуговування майнового комплексу була надана земельна ділянка площею 1,2 га за адресою АДРЕСА_1 (а. с 62-97).

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 с. 627 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди № 31 від 31.12.2013.

Відповідно до п. 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Позивач, в підтвердження факту використання відповідачем торгівельних майданчиків №№15 і 180, надав до матеріалів справи акт від 01.04.2016, де зазначається що станом на 01.04.2016 відповідач здійснює торгову діяльність на ПР "Кооперативний ринок" (а. с. 25).

Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення (ч.2 ст.785 ЦК України).

Відповідно до п. 4.2.5 Договору у разі якщо орендар після припинення дії Договору в семиденний термін не звільнить об"єкт оренди. Орендодавець переміщає тимчасову споруду, що встановлена на орендованому торговельному місці на штрафмайданчик ринку.

Тобто аналізуючи даний пункт суд прийшов до висновку, що металевий кіоск - є тимчасовою спорудою, яка розташована на території ринку.

Крім того, відповідач наполягає на тому, що у позивача відсутнє право користування земельною ділянкою, оскільки земельна ділянка, на якій розташовано ринок, не відведена позивачу у встановлений законом спосіб в оренду.

Так, на підтвердження користування земельною ділянкою, позивачем надано Угоду №118 від 31.03.2009 на оплату резервування земельної ділянки, укладену між Коростишівською міською радою.

У постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі №906/490/15 зазначено, що додатковою угодою про внесення змін та доповнень до Угоди про оплату резервування земельної ділянки №118 від 31.03.2009 від 13.01.2014, продовжено термін її дії до 31.03.2014 (а. с. 134-140).

Відповідно до Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Мінекономіки, Міністерства внутрішніх справ, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації від 26.02.2002р. № 57/188/84/105 та прийнятих у відповідності з ними Правил торгівлі на ПР «Правил торгівлі на ПР «Кооперативний ринок» територія ринку має відокремлену і відгороджену від проїжджої частини, житлового і комунального секторів ділянку землі.

Згідно з п.2 "Правил торгівлі на ринках", затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства внутрішніх справ України, ДПА України, Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України №57/188/84/105 від 26 лютого 2002 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №288/6576 від 22 березня 2002 року, в яких встановлено вимоги щодо функціонування створених в установленому порядку ринків усіх форм власності, організації оптового та роздрібного продажу на них товарів, надання послуг, додержання ветеринарних, санітарних, протипожежних вимог і правил безпеки праці, прав споживачів і вимог податкового законодавства, зазначено що ринок - це суб'єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов'язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій.

Ринок незалежно від форми власності та організаційно-правової форми керується у своїй діяльності законодавством України. (п.3 "Правил торгівлі на ринках")

Проте, як встановлено постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 у справі №906/490/15, спірна земельна ділянка є комунальною власністю міста та віднесена до земель резерву міської ради, що підтверджується рішенням Коростишівської міської ради від 17.10.2002 "Про припинення права користування земельною ділянкою Коростишівському ринку" .

Посилання позивача на те, що відносини щодо користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 було врегульовано між підприємством та Коростишівською міською радою на підставі Угоди №118 на оплату резервування земельної ділянки від 31.03.2009 (зі змінами та доповненнями), метою якої було резервування, на період виготовлення технічної документації, земельної ділянки орієнтовною площею 1,2 га, яка надавалась ПР "Кооперативний ринок" для обслуговування майнового комплексу, судом не береться до уваги, оскільки термін дії даної угоди був продовжений до 31.03.2014.

Тобто враховуючи викладене суд зазначає, що з 01.04.2014 позивач, як суб'єкт господарювання, здійснював свою діяльність на земельній ділянці не відведеній для цього рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування.

Даного висновку дійшов Рівненський апеляційний господарський суд в постанові від 25.05.2016 у справі №906/490/15.

Таким чином, позивачем неправомірно нарахована неустойка за період з 01.03.2015 по 01.04.2016, оскільки дія Угоди №118 на оплату резервування земельної ділянки від 31 березня 2009 (зі змінами та доповненнями) де знаходяться торгівельні майданчики НОМЕР_3 та НОМЕР_4, закінчилася 31.03.2014.

Одночасно, термін дії Договору оренди №131 від 31.12.2013, укладений між сторонами, закінчився 31.12.2014.

У зв"язку з цим суд відмовляє в задоволенні неустойки в розмірі 21478,60 грн.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 ГПК України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Судовий збір покладається на позивача.

Разом з тим, при розгляді справи судом встановлено вину Коростишівської міської ради, виражену у формі бездіяльності посадових осіб щодо виконання покладених на них законом обов'язків з контролю за використанням земельних ділянок господарюючих суб"єктів, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка розташована за адресою: АДРЕСА_1, яка використовується позивачем на підставі Угоди № 118 від 31.03.2009 резервування земельної ділянки, та за якою Підприємству Коростишівської райспоживспілки "Кооперативний ринок" було надано право користування земельною ділянкою несільськогосподарського призначення орієнтованою площею 1,2 га, належить до комунальної власності територіальної громади м. Коростешева.

Отже, контроль за використанням вищевказаної земельної ділянки покладається безпосередньо на Коростишівську міську раду.

При цьому суд враховує норму ч. 2 ст. 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та таким чином, вбачає в діях Коростишівської міської ради недоліки в роботі щодо неналежного контролю за використанням земельної ділянки, якає комунальною власністю територіальної громади міста.

Частинами 1,2,3 ст. 90 ГПК України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу.

Окрема ухвала надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про надіслання окремої ухвали Коростишівській міській раді Житомирської області з метою виявлення причин порушення вимог чинного законодавства, їх усунення та недопущення подібних порушень у подальшому.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85, 90 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.07.2016.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам