РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016Справа №910/10178/16

За позовомДержавного підприємства «Український державний центр радіочастот»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ТТ Ком Україна»
простягнення 10 803,52 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Ізюмська І.В. - юрисконсульт;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (надалі - ДП «Український державний центр радіочастот») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ Ком Україна» (далі - ТОВ «ТТ Ком Україна») про стягнення 10 358, 40 грн. основного боргу, пені у розмірі 414, 90 грн., 3% річних у розмірі 30, 22 грн. відповідно до договору № 3363/152м-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів, надалі - Договір.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов Договору позивач надав відповідачу послуги, а відповідач натомість свого грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг належним чином не виконав, у зв'язку із чим за ним виникла заборгованість у розмірі 10 358,40 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення 414,90 грн. пені, 30,22 грн. - 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 08.07.2016р.

07.07.2016р. від представника позивача через загальний відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва надійшли додаткові документи по справі.

Представник позивача у судове засідання 08.07.2016р. з'явився, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 08.07.2016р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02094, м. Київ, пр-т Ю.Гагаріна, б.14, яка згідно з відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

В судовому засіданні 08.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2014 р. між ДП «Український державний центр радіочастот» (надалі - Виконавець) та ТОВ «ТТ Ком Україна» (надалі - Замовник) укладено Договір №3363/152м-14 на роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності радіоелектронних засобів (надалі - Договір).

Згідно із п. 1.1 предметом Договору є проведення Виконавцем робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ), згідно і виданими дозволами, а також виявлення та усунення дії джерел радіозавод роботі РЕЗ Замовника.

Виконавець зобов'язується протягом всього строку дії цього Договору проводити заходи щодо забезпечення ЕМС РЕЗ, які використовує Замовник, згідно з дозволами на експлуатацію РЕЗ (п.2.1 Договору).

Пунктом 3.1 Договору визначено, що ціна виконаних робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпечення ЕМС РЕЗ, визначається на підставі затверджених у встановленому порядку «Тарифів на роботи (послуги) Державного підприємства «Український державний центр радіочастот», пов'язаних з користуванням радіочастотним ресурсом України та виділенням номерного ресурсу» за один календарний місяць, залежить від кількості РЕЗ щодо яких проводилися роботи і не включає податок на додану вартість. Податок на додану вартість нараховується згідно із законодавством України. Розрахунок ціни робіт наведений у Додатку.

Виконання робіт підтверджується відповідними Актами виконаних робіт підписаними обома Сторонами. Виконавець після закінчення проведення робіт оформлює рахунки за проведені роботи та разом з актами виконаних робіт надсилає на адресу Замовника до кінця місяця, протягом якого виконувались роботи. Якщо замовник не підписує акти виконаних робіт, він повинен протягом п'яти робочих днів із моменту їх отримання, надати Виконавцю вмотивовану відмову. У випадку не підписання Замовником актів виконаних робіт без вмотивованої відмови у прийняті робіт по закінченню строку, вказаного у п. 3,3.1 договору, акти вважаються підписаними, а роботи прийнятими та підлягають оплаті. (п.п.3.2, 3.3, 3.3.1, 3.3.2 Договору).

Розрахунки між Виконавцем і Замовником за роботи, пов'язані з радіочастотним моніторингом та забезпеченням ЕМС РЕЗ проводяться шляхом перерахування суми, що вказана в платіжному документі, на розрахунковий рахунок Виконавця, не пізніше 25 числа місяця наступного за місяцем у якому був виставлений (оформлений) рахунок (п.3.4 Договору).

За порушення грошових зобов'язань Замовник сплачує Виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення (п.4.2 Договору).

Договір укладений на строк в 1 (один) календарний рік, набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін. Дата набрання чинності та строку дії додаткових угод та Додатків до цього Договору визначається Сторонами у тексті самих додаткових угод та Додатків (п.6.1 Договору).

Матеріали справи містять акти про виконання робіт, пов'язаних з радіочастотним моніторингом та забезпеченням електромагнітної сумісності (ЕМС) радіоелектронних засобів (РЕЗ) за січень 2016 року від 29.01.2016р. №16-986 на суму 2 589,60 грн., №162343 за лютий 2016 року на суму 2 589,60 грн., №16-4006 за березень 2016 року на суму 2 589,60 грн., та рахунки 3986 від 29.01.2016р. на суму 2 589,60 грн., №2343 від 29.02.2016р. на суму 2 589,60 грн., №4006 від 30.03.2016р. на суму 2 589,60 грн., №5561від 28.04.2016р. на суму 2589,60 грн.

Акт та рахунок за січень 2016 року вручений відповідачу 16.03.2016р., за лютий 2016 року - 10.03.2016р., за березень 2016 року - повернуто на адресу позивача відділом поштового зв'язку, за квітень 2016 року - 23.05.2016р.

Відповідачем зобов'язання по оплаті вартості наданих послуг не виконав.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг по перевезенню вантажів, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 10 358,40 грн.

Договір №3363/152м-14 від 02.06.2014р.є договором про надання послуг, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у їх сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем робіт за актами виконаних на суму 10 358,40 грн.

Відповідно до ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та змісту Договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання з оплати виконаних робіт за Договором на момент розгляду справи настав.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем оплати вартості наданих позивачем послуг у повному обсязі здійснено не було, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за Договором складає 10 358,40 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 10 358,40 грн. підтверджується матеріалами справи. Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

ТОВ «ТТ Ком Україна» доказів з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

За таких обставин, позовні вимоги ДП «Український державний центр радіочастот» про стягнення заборгованості в розмірі 10 358,40 грн. є правомірними та обґрунтованими.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 414,90 грн., суд вказує таке.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання (в т.ч. у період, який вказано позивачем), тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня та штраф.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За порушення грошових зобов'язань Замовник сплачує Виконавцю суму простроченого платежу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який нараховується пеня за кожен день прострочення (п.4.2 Договору).

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, то вимоги позивача про стягнення пені визнаються судом обґрунтованими та задовольняються у розмірі 414,90 грн. відповідно до наданого позивачем розрахунку.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про прострочення грошового зобов'язання.

Згідно вимог частини другої статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як мало місце несвоєчасна оплата за Договором, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача трьох процентів річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТТ Ком Україна» (02094, м. Київ, пр.-т Ю. Гагаріна, буд. 14; ) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, м. Київ, проспект Перемоги, 15 км, ) 10 358, 40 грн. основний борг, пеню у розмірі 414, 90 грн., 3% річних у розмірі 30, 22 грн. та судовий збір у розмірі 1 378, 00 грн. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 13.07.2016 р.

Суддя Ю.О. Підченко