ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" липня 2016 р.Справа № 916/1215/16

за позовом: Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" (вул. Добровольського, 87/1, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39803)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" (вул. Преображенська, буд. 5, офіс 1, м. Одеса, 65082)

про стягнення 40504,68 грн.

за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" (вул. Преображенська, буд. 5, офіс 1, м. Одеса, 65082)

до відповідача: Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" (вул. Добровольського, 87/1, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39803)

про стягнення 8319,00 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від ПП "ГАЛЛА ЛЮКС": ОСОБА_1 (довіреність від 29.06.2016 №31);

від ТОВ "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ": ОСОБА_2 (довіреність від 20.05.2016 б/н).

СУТЬ СПОРУ: 29.04.2016 позивач звернувся до господарського суду з первісним позовом до відповідача про стягнення 26090,83 грн. основного боргу, 2401,17 грн. пені, 1036,85 грн. 3% річних та 10975,83 грн. інфляційних втрат.

04.07.2016 позивач за первісним позовом подав до суду заяву (вх. № 2-3531/16), в якій він, поряд з іншими, заявив на розгляд суду ще одну позовну вимогу про стягнення з відповідача за первісним позовом 40535,96 грн. надлишково перерахованих грошових коштів за пальне.

Господарський суд ухвалив не приймати дану заяву позивача до розгляду, оскільки у цій заяві позивач заявив не про збільшення розміру вже заявлених на розгляд суду позовних вимог, а подав на розгляд суду нову позовну вимогу, що не передбачено ГПК України.

30.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" звернулось до господарського суду Одеської області із зустрічною позовною заявою до Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" про стягнення заборгованості за пальне у розмірі 8319,00 грн.

Ухвалою суду від 04.07.2016 зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" до Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" про стягнення 8319,00 грн. була прийнята для спільного розгляду з первісним позовом.

Позивач за первісним позовом обґрунтовує позов неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань з проведення оплати виконаних робіт за договором підряду від 11.03.2014 № 9, укладеним між сторонами.

Відповідач за первісним позовом проти задоволення позову заперечив, мотивуючи тим, що він за договором підряду від 11.03.2014 № 9 безпідставно сплатив позивачу кошти у розмірі 110989,15 грн., позивачем пропущений строк позовної давності щодо пені, нарахованої на суму боргу за актом від 28.11.2014, одночасне стягнення з відповідача пені та 3% річних суперечить ст. 61 Конституції України.

Позивач за зустрічним позовом обґрунтовує позов тим, що відповідач за зустрічним позовом повністю не оплатив пальне, що надавалось йому позивачем за зустрічним позовом згідно з п.п. 3.2., 3.3. договору підряду від 11.03.2014 № 9.

Відповідач за зустрічним позовом визнав, що він отримав від позивача пального в межах договору підряду від 11.03.2014 № 9 на суму 48854,96 грн., вартість неоплаченого пального становить 8319,00 грн., проте зобовязання оплачувати вказане пальне відповідач за зустрічним позовом не брав, а усно погодився лише сплачувати позивачу за первісним позовом вартість цього пального з подальшим поверненням цих сум відповідачу за зустрічним позовом. При цьому, вартість використаного пального в акти виконаних робіт, складеними сторонами при виконанні договору підряду від 11.03.2014 № 9, не включалась.

Ухвалою суду від 16.05.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 10.06.2016 о 12 год. 15 хв.

Ухвалою суду від 10.06.2016 розгляд справи був відкладений на 04.07.2016 о 14 год. 15 хв. у зв'язку з неподанням відповідачем витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 04.07.2016 строк розгляду спору був продовжений на п'ятнадцять днів. У судовому засіданні 04.07.2016 судом була оголошена перерва до 13.07.2016 о 16 год. 30 хв. У судовому засіданні 13.07.2016 судом була оголошена перерва до 15.07.2016 о 14 год. 00 хв.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

11.03.2014 між сторонами був укладений договір № 9 (далі договір), за яким замовник (відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом) доручив, а підрядник (позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом) зобовязався виконати роботу з технічного обслуговування (ТО), поточного ремонту (ПР), усуненню аварій та заміні змінного обладнання екскаваторів ЕКГ-5А-2шт., ЕКГ-4,6Б-4шт, ЕКГ-8І-2шт., переданих по договору оренди від 01.03.2013 № 755 замовнику підприємством ВАТ Полтавський ГЗК на території ЦШГ.

Відповідно до п. 2.1. договору (в редакції додаткової угоди від 16.02.2014 № 02) вартість 1 норми за годину (норм/год) при виконанні робіт з технічного обслуговування та поточного ремонту екскаваторів ЕКГ-5А, ЕКГ-4,6Б та ЕКГ-8І складає 67,20 грн. з ПДВ.

Згідно з п.п. 3.2., 3.3. договору під час проведення технічного огляду і поточного ремонту екскаваторів замовник здійснює заправку автомобіля УАЗ, що належить підряднику, в кількості 15 літрів на зміну для оперативного і своєчасного ремонту екскаваторів. Підрядник використовує запасні частини та матеріали як замовника, так і власні, за угодою сторін. При використанні запасних частин та матеріалів зі складу замовника, підрядник не включає їх вартість до оплати.

Відповідно до п. 4.2 договору оплата за виконані послуги здійснюється замовником протягом 10 банківський днів з моменту підписання акту виконаних робіт обома сторонами на підставі виставленого рахунку.

Згідно з п. 10.3. договору при порушенні замовником строків оплати за виконані роботи по договору, він сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5 % суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Відповідно до п. 13.1 договору цей договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2014.

Додатковою угодою від 30.12.2014 № 01 сторони пролонгували строк дії договору до 30.06.2015, а додатковою угодою від 30.06.2015 № 03 строк дії договору був встановлений до 14.08.2015, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

По первісному позову.

На виконання умов договору, підрядник виконав роботи з технічного обслуговування та ремонту екскаваторів вартістю 45101,86 грн., про що 27.06.2014 сторонами були складені та підписані акти виконаних робіт №№ 1-06ГЛ, 2-06ГЛ, 3-06ГЛ, 4-06ГЛ.

Проте замовник за вказані роботи розрахувався з підрядником частково, сплативши лише 37710,63 грн., що підтверджується банківською випискою, поданим позивачем розрахунком та іншими доказами.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу замовника перед підрядником за вказаними актами по договору становить 7391,23 грн.

На виконання умов договору, підрядник виконав роботи з технічного обслуговування та ремонту екскаваторів вартістю 127647,26 грн., про що 28.11.2014 сторонами були складені та підписані акти виконаних робіт №№ 3-11ГЛ, 4-11ГЛ, 5-11ГЛ, 6-11ГЛ, 7-11ГЛ, 12-11ГЛ, 13-11ГЛ.

Проте замовник за вказані роботи розрахувався з підрядником частково, сплативши лише 114341,66 грн., що підтверджується банківською випискою, поданим позивачем розрахунком та іншими доказами.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу замовника перед підрядником за вказаними актами по договору становить 13305,60 грн.

На виконання умов договору, підрядник виконав роботи з технічного обслуговування та ремонту екскаваторів вартістю 148038,31 грн., про що 31.08.2015 сторонами були складені та підписані акти виконаних робіт №№ 1-08, 2-07, 3-08. При цьому, посилання у цих актах на договір від 30.06.2015 № 10 господарський суд вважає технічною помилкою, оскільки факт виконання підрядником робіт підтверджений складанням сторонами цих актів, а договір з такими реквізитами між сторонами не укладався, що підтвердили в судовому засіданні обидві сторони.

Проте замовник за вказані роботи розрахувався з підрядником частково, сплативши лише 142644,31 грн., що підтверджується банківською випискою, поданим позивачем розрахунком та іншими доказами.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу замовника перед підрядником за вказаними актами по договору становить 5394,00 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 530, 629 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу замовника перед підрядником за договором становить 26090,83 грн. (7391,23 + 13305,60 + 5394,00), а отже первісний позов позивача в цій частині підлягає задоволенню судом.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача за первісним позовом, що він за договором підряду від 11.03.2014 № 9 безпідставно сплатив позивачу за первісним позовом кошти у розмірі 110989,15 грн., оскільки дана обставина не підтверджується наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За цих підстав суд, перевіривши виконаний позивачем за первісним позовом розрахунок інфляційних втрат, нарахованих:

1. у розмірі 4642,36 грн. по актам від 27.06.2014 за період з липня 2014 року по березень 2016 року із суми заборгованості у розмірі 7391,23 грн.;

2. у розмірі 6049,34 грн. по актам від 28.11.2014. за період з січня 2015 року по березень 2016 року із суми заборгованості у розмірі 13305,60 грн.;

3. у розмірі 284,13 грн. по актам від 31.08.2015 за період з вересня 2015 року по березень 2016 року із суми заборгованості у розмірі 5394,00 грн., встановив, що він виконаний вірно, а тому первісний позов позивача в частині стягнення інфляційних нарахувань підлягає задоволенню судом в заявленій сумі 10975,83 грн.

Перевіривши наданий розрахунок 3% річних, нарахованих:

1. у розмірі 397,30 грн. по актам від 27.06.2014 за період з 12.07.2014 по 25.04.2016 із суми заборгованості у розмірі 7391,23 грн.;

2. у розмірі 540,24 грн. по актам від 28.11.2014 за період з 19.12.2014 по 25.04.2016 із суми заборгованості у розмірі 13305,60 грн.;

3. у розмірі 99,31 грн. по актам від 31.08.2015 за період з 15.09.2015 по 25.04.2016 із суми заборгованості у розмірі 5394,00 грн., встановив, що він виконаний вірно, а тому первісний позов позивача в частині стягнення 3% річних підлягає задоволенню судом в заявленій сумі 1036,85 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом у п. 10.3. договору сторони погодили, що при порушенні замовником строків оплати за виконані роботи по договору, він сплачує підряднику пеню у розмірі 0,5 % суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

Перевіривши виконаний позивачем за первісним позовом розрахунок пені, нарахованої:

1. у розмірі 1202,97 грн. по актам від 28.11.2014 за період з 25.04.2015 по 18.06.2015 із суми заборгованості у розмірі 13305,60 грн.;

2. у розмірі 1198,21 грн. по актам від 31.08.2015 за період з 15.09.2015 по 14.03.2016 із суми заборгованості у розмірі 5394,00 грн., встановив, що він виконаний вірно, а тому первісний позов позивача в частині стягнення пені підлягає задоволенню судом в заявленій сумі 2401,17 грн.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача за первісним позовом, що позивачем пропущений строк позовної давності щодо пені, нарахованої на суму боргу за актом від 28.11.2014, оскільки з первісним позовом позивач звернувся до господарського суду 29.04.2016, а остання оплата за договором була здійснена відповідачем за первісним позовом 19.10.2015, що свідчить про переривання перебігу строку позовної давності.

Господарський суд не приймає до уваги доводи відповідача за первісним позовом, що одночасне стягнення з відповідача пені та 3% річних суперечить ст. 61 Конституції України, оскільки пеня (неустойка) та 3% річних не належать до юридичної відповідальності одного виду.

По зустрічному позову.

На виконання умов договору, замовник надав підряднику для оперативного і своєчасного ремонту екскаваторів пальне вартістю 48854,96 грн., що підтверджується видатковими накладними, звітами про видачу палива, іншими доказами та визнається сторонами.

Підрядник за вказане пальне сплатив замовнику 36877,46 грн., що підтверджується банківськими виписками та поясненнями підрядника, наведеними у відзиві на зустрічну позовну заяву від 08.07.2016 № 39.

Відповідно до ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з ст. 840 ЦК України якщо робота виконується частково або в повному обсязі з матеріалу замовника, підрядник відповідає за неправильне використання цього матеріалу. Підрядник зобов'язаний надати замовникові звіт про використання матеріалу та повернути його залишок. Якщо робота виконується з матеріалу замовника, у договорі підряду мають бути встановлені норми витрат матеріалу, строки повернення його залишку та основних відходів, а також відповідальність підрядника за невиконання або неналежне виконання своїх обов'язків.

Як встановлено судом у п.п. 3.2., 3.3. договору сторони узгодили, що під час проведення технічного огляду і поточного ремонту екскаваторів замовник здійснює заправку автомобіля УАЗ, що належить підряднику, в кількості 15 літрів на зміну для оперативного і своєчасного ремонту екскаваторів. Підрядник використовує запасні частини та матеріали як замовника, так і власні, за угодою сторін. При використанні запасних частин та матеріалів зі складу замовника, підрядник не включає їх вартість до оплати.

Оцінивши зміст договору, господарський суд вважає, що сторони у договорі не погоджували, що підрядник має оплачувати замовнику вартість отриманого за договором для оперативного і своєчасного ремонту екскаваторів пального. Більше того, у п. 3.3. договору сторони передбачили, що при використанні запасних частин та матеріалів зі складу замовника, підрядник не включає їх вартість до оплати. Як вбачається, з актів виконаних робіт підрядник дійсно не включав вартість пального в акти до оплати.

Таким чином, керуючись загальними засадами цивільного законодавства як-то: справедливість, добросовісність та розумність (ст. 3 ЦК України), господарський суд вважає, що позивачем за зустрічним позовом не доведено належними та допустимими доказами наявність у відповідача за зустрічним позовом зобовязання оплачувати вартість отриманого за договором для оперативного і своєчасного ремонту екскаваторів пального та при цьому не враховувати вартість цього пального при визначенні ціни робіт за договором.

Господарський суд вважає, що здійснення відповідачем за зустрічним позовом часткової оплати отриманого пального за договором не свідчить про виникнення у останнього на цій підставі відповідного зобовязання з оплати даного пального.

За цих обставин, господарський суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову замовнику (позивачу за зустрічним позовом) слід відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати по первісному позову підлягають покладенню на відповідача за первісним позовом, судові витрати за зустрічним позовом підлягають покладенню на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" (вул. Преображенська, буд. 5, офіс 1, м. Одеса, 65082, код 36191005) на користь Приватного підприємства "ГАЛЛА ЛЮКС" (вул. Добровольського, 87/1, м. Комсомольськ, Полтавська область, 39803, код 33360863) 26090 (двадцять шість тисяч девяносто) грн. 83 коп. основного боргу, 2401 (дві тисячі чотириста одну) грн. 17 коп. пені, 1036 (одну тисячу тридцять шість) грн. 85 коп. 3% річних, 10975 (десять тисяч девятсот сімдесят пять) грн. 83 коп. інфляційних нарахувань та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ" відмовити повністю.

4. Судові витрати за зустрічним позовом покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "ОДЕСЬКЕ ШЛЯХО-БУДІВЕЛЬНЕ УПРАВЛІННЯ".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 20.07.2016.

Суддя Д.О. Бездоля