ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"22" червня 2016 р. Справа № 16/027-11

Господарський суд Київської області у складі судді Христенко О.О., розглянувши скаргу № 01/44-5979 від 09.06.2016 Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві

у справі за позовом Державного підприємства «Енергоринок», м. Київ

до Державного підприємства «Регіональні електричні

мережі», м. Вишгород

про стягнення 67628,75 грн.

за участю представників сторін:

від позивача (заявник): ОСОБА_1 - довіреність № 01/44-869Д від

01.02.2016;

від відповідача: не зявився;

від ВДВС: не зявився.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 12.04.2013 у справі № 16/027-11 позов задоволено повністю, стягнуто з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 67628,75 грн. штрафу, 676,29 грн. державного мита та 236,00 грн. за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.05.2011 видано наказ на примусове виконання рішення господарського суду Київської області від 12.04.2013 у справі № 16/027-11.

09.06.2016 Державне підприємство «Енергоринок» звернулося до господарського суду Київської області із скаргою (вх. № 145/16 від 10.06.2016), в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві з примусового виконання рішення господарського суду Київської області від 12.04.2013 у справі № 16/027-11.

В обґрунтування своєї заяви, скаржник посилається на неправомірні дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2015 ВП № 26989620, з посиланням на норми ст. ст. 47, 50 Закону України «Про виконавче провадження», у звязку з чим заявник просить визнати неправомірними дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві та визнати незаконною постанову відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2015 ВП № 26989620.

Ухвалою суду від 14.06.2016 скаргу Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві прийнято до розгляду суддею Христенко О.О.

Присутнім в судовому засіданні 22.06.2016 представником скаржника підтримані вимоги, викладені у скарзі, вважаючи їх такими, що підлягають задоволенню з підстав, наведених у скарзі.

Представники відповідача та відділу ДВС в судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили, будь-яких письмових пояснень по суті скарги, до суду не надіслали.

Розглянувши скаргу № 01/44-5979 від 09.06.2016 Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, заслухавши пояснення скаржника, обєктивно оцінивши докази, господарським судом Київської області встановлено наступне.

Постановою відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 15.06.2011 відкрито виконавче провадження № 26989620 з виконання наказу господарського суду Київської області від 10.05.2011 у справі № 16/027-11 про стягнення з Державного підприємства «Регіональні електричні мережі» на користь Державного підприємства «Енергоринок» 68541,04 грн.

28.09.2011 зупинено виконавче провадження № 26989620 з виконання наказу господарського суду Київської області від 10.05.2011 у справі № 16/027-11, на підставі п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

Відповідно до п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 1 вересня 2015 року, крім державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 1 січня 2016 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Виконавче провадження № 26989620 поновлено не було, про що свідчить роздруківка щодо Інформації про виконавче провадження.

06.06.2016 на адресу Державного підприємства «Енергоринок» надійшов лист відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 27.11.2015 за № 881/2, разом із постановою відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві від 27.11.2015 про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України, «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, зокрема, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Частинами 2, 4 ст. 47 Закону визначено, що про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт. Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2015, надіслана скаржнику - ДП «Енергоринок» лише 03.06.2016, що підтверджується відстеженням пересилання за штрихкодовим ідентифікатором на сайті «servis.ukrposhta.ua», що є порушенням вимог ч. 4 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

У п. 2 оскаржуваної постанови зазначено, що повернення виконавчого документа з підстав передбачених цією статтею, не позбавляє стягувача права повторно предявити виконавчий документ на виконання протягом строків встановлених Законом України «Про виконавче провадження».

Однак, при винесені оскаржуваної постанови, державний виконавець, як на підставу повернення виконавчого документу, посилається також на ст. 50 Закону, якою встановлені наслідки завершення виконавчого провадження, і завершене виконавче провадження не може бути розпочато знову, крім випадків, передбачених Законом.

Статтею 4 Закону України «Про виконавче провадження» регламентовано, що з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003р. №43/5.

Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (надалі - Єдиний реєстр) - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії (п.1.1. Положення). Дані виконавчих документів, що надійшли до органу ДВС, підлягають обов'язковому внесенню до Єдиного реєстру (п. 2.1. Положення). До Єдиного реєстру обов'язково вносяться державним виконавцем або уповноваженою посадовою особою органу ДВС відомості про проведення всіх виконавчих дій (п.п. 3.1.-3.2. Положення). Відомості про проведення виконавчих дій вносяться до Єдиного реєстру одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. Відомості про відкладення провадження виконавчих дій, зупинення виконавчого провадження, поновлення виконавчого провадження вносяться до Єдиного реєстру не пізніше наступного робочого дня після винесення відповідних постанов, а про відстрочення або розстрочення виконання рішення - не пізніше наступного робочого дня після надходження відповідного рішення (п. 3.4.Положення).

Розділом 5 вказаного Положення передбачено порядок доступу до Єдиного реєстру. Зокрема, кожна фізична або юридична особа має право безоплатного та цілодобового доступу до відомостей про торги та майно, що реалізується, шляхом отримання інформації через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. Право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. З метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру сторонам виконавчого провадження у постанові про відкриття виконавчого провадження роз'яснюється таке право, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі інтернет, а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання. Розділом 6 вказаного Положення регламентовано процедуру отримання з Єдиного реєстру інформації про наявність виконавчих проваджень.

Пунктом 7.2. Положення регламентовано, що посадові особи органу ДВС несуть відповідальність за повноту та вірогідність інформації, яка вноситься до Єдиного реєстру.

Відомості, котрі внесені до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, є належними, достовірними та допустимими.

З наданої суду роздруківки щодо Інформації про виконавче провадження № 26989620, вбачається, що державним виконавцем, в порушення норм чинного законодавства не були проведені дії щодо примусового виконання наказу господарського суду Київської області від 10.05.2011 у справі № 16/027-11, зокрема, не здійснювались заходи, необхідні для своєчасного повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, а саме відсутні відомості про здійснення державним виконавцем дій спрямованих на вияв грошових коштів на банківських рахунках боржника або майна, на яке можливе звернути стягнення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 25 Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 20 Закону, державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 Закону, заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3, 4, 5, 8 ст. 52 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Державний виконавець проводить перевірку майнового стану боржника не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання. У подальшому така перевірка проводиться державним виконавцем кожні два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, кожні три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна (ч.ч. 1, 2 ст. 57 Закону).

Таким чином, враховуючи наведене вище, та той факт, що відділом Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві, в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», не вчинено першочергових дій, спрямованих на реальне виконання наказу господарського суду Київської області від 10.05.2011 у справі № 16/027-11, зокрема, не вчинено дій щодо його примусового виконання та не здійснені заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, суд дійшов висновку, що скарга Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві підлягає задоволенню судом повністю.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ухвалив:

1. Скаргу № 01/44-5979 від 09.06.2016 Державного підприємства «Енергоринок» на дії відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві задовольнити.

2. Визнати неправомірними дії відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві щодо повернення Державному підприємству «Енергоринок» наказу господарського суду Київської області від 10.05.2011 у справі № 16/027-11.

3. Визнати незаконною постанову відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві про повернення виконавчого документа стягувачу від 27.11.2015 за виконавчим провадженням № 26989620.

4. Ухвалу надіслати позивачу (скаржник), відповідачу та відділу Державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у м. Києві.

Суддя О.О. Христенко