ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"19" липня 2016 р. Справа № 923/2026/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Нікітенка С.В. при секретарі Горголь О.М., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2016р., у справі

за позовом публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго", м. Херсон

до товариства з обмеженою відповідальністю "Україна", м. Херсон

про стягнення 219863,65 грн.

За участю представників сторін:

від позивача - представник ОСОБА_1, довіреність № 07/004-16 від 23.12.2015р.;

від відповідача - керівник ОСОБА_2, представник ОСОБА_3, договір-доручення від 29.04.2016р.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 03.03.2016р. позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго" до товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" задоволено у повному обсязі - стягнуто з відповідача на користь позивача 196273 грн. 26 коп. заборгованості за спожиту протягом січня-листопада 2015р. електричну енергію на рахунок зі спеціальним режимом використання; на поточний рахунок стягнуто 11180 грн. 87 коп. пені, 25164 грн. 98 коп. інфляційних втрат та 3536 грн. 33 коп. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного суду від 07.06.2016р. рішення господарського суду Херсонської області від 03.03.2016р. змінено в частині стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат, пені та судових витрат, в решті залишено без змін, викладено його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Україна на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія "Херсонобленерго": - на рахунок зі спеціальним режимом використання №0852 у філії Херсонського обласного управління ПАТ "Ощадбанк №10021", МФОЗ52457 196273,26 грн. заборгованості за спожиту протягом січня-листопада 2015р. електричну енергію; - на поточний рахунок №2 ФХОУ ПАТ „Ощадбанк у м. Херсоні, МФО ,49 грн. 3% річних, 1118,08 грн. пені, 15465,09 грн. інфляційних втрат та 3390,82грн. судового збору."

29 червня 2016 року до суду від товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" надійшла заява про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 р. у справі №923/2026/15 до 01 червня 2017 року.

Відповідно до п.7.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", питання про відстрочку або розстрочку виконання постанови апеляційної чи касаційної інстанції за наявності обставин, передбачених частиною першою статті 121 ГПК, вирішує сама апеляційна чи касаційна інстанція, якщо ці обставини стали їй відомі до прийняття постанови за результатами перегляду рішення господарського суду першої інстанції. У цих випадках припис про відстрочку або розстрочку, зміну способу та порядку виконання відповідної постанови має міститися в її резолютивній частині. В інших випадках, тобто коли відповідну заяву подано стороною, державним виконавцем після прийняття постанови апеляційною чи касаційною інстанцією, питання про відстрочку або розстрочку, зміну способу та порядку виконання цієї постанови вирішує господарський суд першої інстанції.

Ухвалою від 30.06.2016р. (суддя Литвинова В.В.) заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Україна" про відстрочку виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 р. прийнято до розгляду та призначено її розгляд на 07.07.2016р.

06 липня 2016 року позивач у справі подав до суду заперечення на заяву ТОВ "Україна" про відстрочку виконання рішення, в якому просить відмовити заявнику у задоволенні вказаної заяви, оскільки сам позивач на даний час знаходиться у важкому фінансовому та скрутному майновому становищі, а надання відповідачу відстрочки призведе до негативних наслідків для позивача. Дане заперечення з додатком суд прийняв до розгляду та залучив до матеріалів справи (а.с. 23-36).

Надалі, розпорядженням керівника апарату господарського суду Херсонської області №92 від 07.07.2016р., у зв'язку із відпусткою судді Литвинової В.В., призначено повторний автоматичний розподіл справи № 923/2026/15. Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ, справу № 923/2026/15 передано до провадження судді Нікітенка С.В.

Відповідно до положень ст. 121 ГПК України, заява про відстрочку виконання рішення підлягає розгляду в судовому засіданні з викликом представників сторін.

Ухвалою від 08.07.2016р. суддя Нікітенко С.В. прийняв справу № 923/2026/15 до провадження та призначи розгляд заяви про відстрочку виконання рішення на 19.07.2016р.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.07.2016р. заяву про відстрочку виконання рішення підтримав у повному обсязі, з підстав викладених у заяві.

Представник позивача у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви відповідача про відстрочку виконання рішення, надавши аналогічні пояснення тим, які містяться у запереченні на заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Зазначена норма Конституції України кореспондується із ст. 115 ГПК України, якою передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності із ч.1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи, які б свідчили про можливість надання відповідачу розстрочки виконання судового рішення.

Пунктами 7, 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК України господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі таке. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

При цьому слід зазначити, що тягар по доказуванню вищевказаних обставин згідно приписів ст. 33 ГПК України покладено в даному випадку на відповідача (боржника).

Розглянувши заяву ТОВ "Україна" про відстрочку виконання рішення у справі № 923/2026/15, суд дійшов висновку, що вказана заява задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви ТОВ "Україна" посилається на ті обставини, що товариство надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій відповідно до Переліку послуг та видів робіт, встановлених рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.12.2011р. № 565 та тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановленого рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради від 24.01.2012р. № 29.

Діючий тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, встановлений Херсонською міською радою, не покриває собівартість зазначених послуг і встановлений на рівні 2008 року.

Невідповідність тарифу призвело до збиткової діяльності відповідача на протязі 2014-2015 років та продовжується у 2016 році, що підтверджується відповідними звітами про результати фінансової діяльності.

Отримана від позивача електроенергія в повному обсязі спрямовується на освітлення прибудинкової території будинків населення, роботу ліфтів та освітлення під'їздів будинків.

У зв'язку з кризовим економічним становищем в державі, житлово-комунальному господарстві, невиконанням зобов'язань з відшкодування пільг та субсидій з державного бюджету, заборгованість місцевих органів щодо відшкодування пільг та субсидій, заборгованістю населення за надані послуги станом на 01.06.2016р. становить 7918196,00 грн.. Підприємство відповідача знаходиться в скрутному матеріальному стані.

Так, на 01.06.2016р. борг управління соціальної політики по пільгам - 16175,00 грн., борг по пільгам міського бюджету - 3192,00 грн., субсидіям державного бюджету - 87260,00 грн. Заборгованість населення станом на 01.06.2016р. складає 7918196,00 грн.

Негайне примусове виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду, призведе до арешту рахунків та майна відповідача та заблокує його господарську діяльність перед кредиторами і в майбутньому призведе до його банкрутства.

На підтвердження викладених у заяві обставин щодо необхідності надання відстрочки виконання судового рішення, ТОВ "Україна" надано копії актів звірки розрахунків з Управлінням соціальної політики, Управлінням праці та соціального захисту, копії фінансових звітів за 2015 рік, за 1 квартал 2016 року, договір №50 від 17.04.2008р. та статистичний звіт.

Надаючи оцінку наданим ТОВ "Україна" доказам, в сукупності з викладеними доводами у заяві про відстрочку виконання рішення, суд дійшов висновку, що заявником в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України, не надано тих доказів, які б свідчили про неможливість виконання судового рішення та наявності виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Також заявником і не надано доказів, які б свідчили, що після 01.06.2017р. рішення суду буде негайно та повністю виконане.

Суд також звертає увагу, що відповідач навіть по можливості, частково не виконує рішення суду, що свідчить про відсутність намірів добровільно його виконувати.

У розумінні ст. 121 ГПК України, при вирішенні питання про надання розстрочки виконання судового рішення на певний строк господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Отже, при вирішенні питання щодо надання ТОВ "Україна" відстрочки виконання рішення зі сплати 219382,74 грн. до 01.06.2017р., суд також повинен врахувати матеріальний інтерес та фінансовий стан і ПАТ "ЕК "Херсонобленерго".

Так, ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" у своєму запереченні зазначає, що у зв'язку із економічною кризою, необхідністю будівництва нових мереж для забезпечення споживання електричної енергії споживачів, що знаходяться на кордоні із АР Крим, пов'язано із окупацією Криму, ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" несе додаткові витрати, що в свою чергу призводить до великих збитків. ПАТ "ЕК "Херсонобленерго" за 2015 рік мало збитки в розмірі 146665 тис. грн., та за перший квартал 2016 року в розмірі 32073 тис. грн., що підтверджується звітами про фінансові результати за формою № 2.

Позивач також зазначає, що станом на 01.06.2016р. ПАТ „ЕК „Херсонобленерго" має заборгованість перед ДП "Енергоринок" у розмірі 140179675,88 грн., а своєчасне непогашення боргу може призвести до негативних наслідків, таких як зменшення закупівлі електричної енергії у ДП „Енергоринок" та банкрутства підприємства.

Таким чином, з пояснень позивача слідує, що він також, як і відповідач знаходиться у важкому фінансовому становищі.

З урахуванням вищевикладених обставин справи, з огляду на обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність у спірних правовідносинах виняткових обставин, які можуть бути підставою для відстрочки виконання судового рішення.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, то суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ТОВ "Україна" про відстрочку виконання рішення у справі № 923/2026/15 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд -

у х в а л и в:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Україна" у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення у справі № 923/2026/15.

Суддя С.В. Нікітенко