ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.07.2016 Справа № 908/1871/16

суддя Колодій Н.А.,

розглянувши позовні матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39 Д)

до відповідача Фізичної особи - підприємець ОСОБА_2 (АДРЕСА_1)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_3 (АДРЕСА_2)

про визнання договору дарування недійсним

ВСТАНОВИВ:

14.07.2016 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява вих. № 3138 від 13.07.2016 р. Публічного акціонерного товариства Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк" до ОСОБА_2 як до фізичної особи - підприємець (на момент укладення правочину) про визнання недійсним договору дарування частки власності 63/100 в об'єкті нерухомого майна майстерня літ. Е (2), що знаходиться за адресою АДРЕСА_3, укладений 21.06.2010 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Сенченко В.М., реєстровий номер 1453.

Розглянувши матеріали позовної заяви та з'ясувавши підстави, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України для відмови у прийнятті позовної заяви, суд дійшов висновку, що слід відмовити у прийнятті позовної заяви на підставі п. 3 ч. 1 ст. 62 ГПК України, виходячи з наступного.

Згідно з ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами та відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, у спорах з майновими вимогами до боржника стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи про визнання недійсними будь-яких право чинів(договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Із змісту зазначених вище норм слідує, що місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Сторонами у процесі, який розглядається в порядку господарського судочинства, можуть бути підприємства, установи, організації, а також фізичні особи, які набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Фізичні особи можуть бути відповідачами лише у визначених законом випадках. Даний спір до таких категорій не відноситься.

Відповідно до Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців за електронним запитом суду станом на 18.07.2016 р. ОСОБА_2 не має статусу суб'єкта підприємницької діяльності, 27.10.2014 р. проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, за судовим рішенням.

У провадженні господарського суду Запорізької області станом на день надходження позовної заяви 14.07.2016 р. немає справи про банкрутство, справа про банкрутство № 29/5009/290/11 фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 припинена 16.10.2014 р. У зв'язку з цим даний спір не може бути розглянутий у межах справи про банкрутство, у господарського суду відсутні підстави для застосування п.7 ч.1 ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо позов подано суб'єкта підприємницька діяльність якої припинена.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, відмови у відкритті провадження у справі.

Враховуючи викладене, сума 2756,00 грн. судового збору підлягає поверненню позивачу із Державного бюджету України за ухвалою суду.

На підставі викладеного, керуючись п. 3 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк" у прийнятті позовної заяви.

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Публічному акціонерному товариству Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39 Д)

Повернути Публічному акціонерному товариству Акціонерному комерційному банку "Індустріалбанк" (69037, м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, буд. 39 Д, ) із Державного бюджету України сплачену згідно з платіжного доручення № 64-5-1 від 13.07.2016 р. суму судового в розмірі 2756 грн. 00 коп.

Додаток: на 80 аркушах (в т.ч., оригінал платіжного доручення № 64-5-1 від 13.07.2016 р. про сплату судового збору в сумі 2756,00 грн.).

Суддя Н.А. Колодій