РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/9174/16

За позовом Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України

до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЗМЮ Біос

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 10.06.2016р.;

від відповідача: не зявились.

В судовому засіданні 06 липня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЗМЮ Біос (відповідач) про стягнення 5 893,34 грн. основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору №18-13 від 08.04.2013 року оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України та Договору від 08.04.2013 року про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до дог. № 18-13.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2016р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/9174/16. Розгляд справи призначено на 13.06.2016р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 року, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 06.07.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та обєктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.04.2013 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір №18-13 оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України, (надалі Договір-1), відповідно до п.1.1. якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування державне майно в корпусі К-01, кімната №510, загальною площею 34,0кв.м., розміщене за адресою м. Київ, вул. Васеля Степанченка, 3, що перебуває на балансі Інституту Проблем Матеріалознавства ім. І.М. Францевича НАН України, вартість якого визначена згідно з висновком про вартість майна від 31.01.2013 року і становить за незалежною оцінкою № К-01 станом на 31.01.2013 року 107 953,00 грн..

Відповідно до п. 3.1. Договору-1 орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінетом Міністрів України від 01.10.95 №786 зі змінами, або за результатами конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за перший місяць оренди 01.2013р. за 1 кв.м 7,94 грн., за всю орендовану площу 269,96 грн., ПДВ 54,00 грн., всього 323,96 грн.

Крім орендної плати Орендар сплачує Орендодавцю по розрахункам Орендодавця: відшкодування комунальних платежів; відшкодування податку на землю; витрати на утримання будинку та прилеглої території; інші витрати за Договором про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю.

Пунктом 3.3. Договору-1 встановлено, що орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Відповідно до п. 3.4. Договору-1 орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця.

Орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується на користь Балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати (п. 3.7. Договору-1).

Згідно з п. 10.1. Договору-1 цей Договір укладено строком до трьох років та діє з 08.04.2013 року до 07.04.2016 року включно.

Також, 08.04.2013 року між позивачем (балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до ДОГ. №18-13 (надалі Договір-2), відповідно до п. 1.1. якого балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Василя Степанченка, 3, в корпусі К-01, кімн. 510, загальною площею 34,0 кв.м, а також утримання прилеглої території, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання вказаних робіт пропорційно до займаної ним площі, якщо інше не випливає з характеру послуг, наданих Орендодавцем за цим Договором.

Умовами пункту 2.2.3. Договору-2 встановлено, що орендар зобовязується не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, отримати рахунки та внести плату на рахунок Балансоутримувача (або організації, яка обслуговує Будівлю) за санітарне обслуговування прибудинкової території та допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування Будівлі відповідно до загальної площі Приміщення, на ремонт відповідно до відновної вартості Приміщення, за комунальні послуги, а також відшкодувати податок на землю.

Договір від 08.04.2013 року про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до ДОГ. №18-13 укладено строком до трьох років, що діє з 08.04.2013 року до 07.04.2016 року включно (п. 5.1. Догвору-2).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Акту прийому-передачі орендованих площ від 08.04.2013 року позивач передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення згідно Договору-1.

Позивач стверджує, що відповідачем допущено неналежне виконання умов Договору №18-13 від 08.04.2013 року оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України, щодо здійснення сплати орендних платежів, та договору від 08.04.2013 року про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до дог. № 18-13 щодо здійснення оплати наданих послуг, у звязку із чим просить стягнути з останнього 5 893,34 грн. заборгованості за період з жовтня 2015р. по квітень 2016р.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ст. 759 Цивільного кодексу України).

За ст. 760 Цивільного кодексу України предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

У відповідності до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України України, боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що відповідно до Договору №18-13 від 08.04.2013 року оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України, та договору від 08.04.2013 року про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до дог. № 18-13 позивач взяті на себе зобовязання виконав. Вказане підтверджується підписаними сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 897а від 13.10.2015 року, №849к від 13.10.2015 року, № 942к від 13.11.2015 року, № 994а, від 13.11.2015 року, №1037к від 14.12.2015 року, № 1093а від 14.12.2015 року, №35к від 14.01.2016 року, № 38а від 14.01.2016 року, № 140а від 12.02.2016 року, № 134к від 12.02.2016 року, №232к від 14.03.2016 року, № 241а від 14.03.2016 року на загальну суму 5 895, 34 грн.

В матеріалах справи наявний акт звірки, підписаний представниками обох сторін та скріплений печатками відповідних юридичних осіб, з якого вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЗМЮ Біос станом на 04.04.2016 року має заборгованість перед позивачем в розмірі 5 893,34 грн.

Враховуючи викладене, з урахуванням положень ст. 530, 762, 903 Цивільного кодексу України, п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.4. Договору-1, п. 2.2.3. Договору-2, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором №18-13 від 08.04.2013 року оренди нерухомого майна, що знаходиться на балансі ІПМ НАН України, та Договором від 08.04.2013 року про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю до дог. № 18-13 в розмірі 5 893,34 грн. основного боргу за період з жовтня 2015 року по квітень 2016 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство ЗМЮ Біос (02095, м. Київ, вул. Княжий Затон, будинок 9-А, офіс 369; ідентифікаційний код 32453265) на користь Інституту проблем матеріалознавства ім. І.М. Францевича Національної академії наук України (03142, м. Київ, вул. Кржижанівського, будинок 3; ідентифікаційний код 05416930) грошові кошти: 5 893,34 грн. (пять тисяч вісімсот девяносто три гривні 34 копійки) основного боргу та 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/9174/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 12.07.2016р.

СуддяОСОБА_2