ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" липня 2016 р.Справа № 916/1273/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, )

до відповідача: Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, 22, )

про стягнення 11 666,83 грн., з якої: 677,14 грн. 3 % річних, 9 904,21 грн. пеня, 1 085,48 грн. сума інфляційного збільшення

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 04.01.2016 № 21/17-8);

Від відповідача ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2016).

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство „Одесагаз (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (далі - Відповідач) про стягнення 144 743,94 грн., з якої 133 077,11 грн. сума основного боргу, 677,14 грн. 3 % річних, 9 904,21 грн. пеня, 1 085,48 грн. сума інфляційного збільшення.

Ухвалою суду від 19.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 15.06.2016.

Представник Публічного акціонерного товариства „Одесагаз звернувся в засіданні суду 15.06.2016 з письмовою заявою (вх. № 2-3299/16 від 16.06.2016) про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 11 666,83 грн., з якої: 677,14 грн. 3 % річних, 9 904,21 грн. пеня, 1 085,48 грн. сума інфляційного збільшення. Судом прийнято вказану заяву до розгляду.

Ухвалою суду від 15.06.2016 відкладено розгляд справи на 05.07.2016.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 525, 526, 530, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, статті 193, 216, 217, 231, 264, 265 Господарського кодексу України, обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору розподілу природного газу від 01.01.2016 № 009161, щодо прострочення оплати за надані послуги з розподілу газу.

Представник Відповідача в судовому засіданні 05.07.2016 подав письмову заяву в якій визнав позовні вимоги в сумі 11 666,83 грн.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача та Відповідача, суд

в с т а н о в и в:

01.01.2016 Відповідачем було підписано та надано Позивачу заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (а.с. 14). На підставі вказаної заяви Позивач та Відповідач уклали Договір розподілу природного газу № 009161 (далі Договір від 01.01.2016).

Відповідно до пунктів 2.1, 6.4 Договору від 15.12.2015 оператор ГРМ (Позивач) зобовязався надати споживачу (Відповідачу) послугу з розподілу природного газу, а споживач зобовязався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку визначені цим договором. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку оператора ГРМ.

Отже, обовязок зі сплати обумовлений сторонами настанням обставини отримання Відповідачем рахунку оператора ГРМ.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судом встановлено, що Позивачем на виконання умов Договору від 01.01.2016 надано Відповідачу послуги з розподілу природного газу та виставлені рахунки-фактури на загальну суму 133 077,11 грн., а саме:

акт прийому-передачі природного газу від 31.01.2016 № 009161/01, рахунок-фактура від 04.01.2016 № 009161/1/3/3 від ПАТ „Одесагаз за січень 2016р. на суму 56 215,58 грн. (а.с. 44, 46);

акт прийому-передачі природного газу від 29.02.2016 № 009161/02, рахунок-фактура від 28.01.2016 № 009161/2/3/3 від ПАТ „Одесагаз за лютий 2016р. на суму 40 516,49 грн. (а.с. 44, 47);

акт прийому-передачі природного газу від 31.03.2016 № 009161/03, рахунок-фактура від 26.02.2016 № 009161/3/3/1 від ПАТ „Одесагаз за березень 2016р. на суму 36 345,04 грн. (а.с. 45, 48).

Відповідачем сплачено за надані послуги у розмірі 133 077,10 грн., що підтверджується реєстром документів по рахунку Позивача, а саме:

56 215,58 грн. 18.05.2016 (а.с. 65);

76 861,52 грн. 24.05.2016 (а.с. 65).

Отже, оплату здійснено з порушенням вимог пункту 6.4 Договору від 01.01.2016.

В силу частини другої статті 20 Господарського кодексу України, захист прав і законних інтересів субєктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 8.2 Договору від 01.01.2016 у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Судом встановлено, що сума пені за прострочення оплати за Договором від 01.01.2016 за періоди з 04.01.2016 по 29.04.2016, визначені Позивачем, складає 9 904,21 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем /а.с. 9/.

Згідно із частинами першою, другою статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення виконання грошового зобовязання за Договором від 01.01.2016 за періоди з 04.01.2016 по 29.04.2016, визначені Позивачем, складає 677,14 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем /а.с. 9/.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому, прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007 № 265 "Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін").

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (пункт 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14).

Судом встановлено, що сума інфляційного збільшення за прострочення оплати за Договором від 01.01.2016 за періоди з 04.01.2016 по 29.03.2016, визначені Позивачем, складає 1 085,48 грн. Судом перевірено правильність розрахунку виконаного позивачем /а.с. 9/.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі позовні вимоги про стягнення заборгованості за Договором від 01.01.2016 у розмірі 11 666,83 грн., з якої: 677,14 грн. 3 % річних, 9 904,21 грн. пеня, 1 085,48 грн. сума інфляційного збільшення.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якими якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Отже витрати Позивача на сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн., який підлягав сплаті за розгляд заявлених позовних вимог покладається на Відповідача.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. Отже, враховуючи зменьшення розміру позовних вимог, підлягає поверненню Позивачу надмірно сплачений судовий збір у розмірі 793,16 грн.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 08 липня 2016 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, частиною першою статті 530, статтею 549, частинами першою та другою статті 625, статтею 629 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань від 17.12.2013 № 14, пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, статтями 33, 34, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) 9 904,21 грн. (девять тисяч девятсот чотири гривні 21 коп.) пені, 677,14 грн. (шістсот сімдесят сім гривень 14 коп.) 3 % річних, 1 085,48 грн. (одна тисяча вісімдесят пять гривень 48 коп.) суму інфляційного збільшення.

3. Стягнути з Хлібодарського виробничого управління житлово-комунального господарства (67667, Одеська обл., Біляївський р-н, смт. Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, 22, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім гривень 00 коп.).

4. Повернути з Державного бюджету України (ГУДКСУ в Одеській області, , р/р № 3008, МФО 828011, КБК 22030001) на користь Публічного акціонерного товариства „Одесагаз (65003, м. Одеса, вул. Одарія, 1, ) надмірно спачений судовий збір у розмірі 793,16 грн. (сімсот девяносто три гривні 16 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов