РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016Справа №910/8090/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Криворіжгаз"
доПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
простягнення грошових коштів

Суддя Дупляк О.М.

Представники сторін:

від позивача: Замкова М. О. за довіреністю;
від відповідача: Бережок С. І. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Криворіжгаз" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про стягнення грошових коштів за Договором на розподіл природного газу № 14/964/13 від 21.01.2013 в розмірі 711 908,36 грн, в тому числі 303 535,20 грн інфляційних втрат, 408 373,16 грн 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 23.05.2016.

Від позивача 20.05.2016 через відділ діловодства суду надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи (вих. № 22/9794 від 19.05.2016).

У судовому засіданні 23.05.2016 представник позивача подав усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи клопотання позивача та необхідність витребування документів по справі, суд відклав розгляд справи на 06.06.2016.

Від позивача через відділ діловодства суду 03.06.2016 надійшла заява про збільшення позовних вимог (вих. № 22/10733 від 01.06.2016), відповідно до якої позивач просив суд стягнути з відповідача 775 707, 92 грн, у тому числі інфляційних втрат у розмірі 187 787, 66 грн, 3 % річних у розмірі 587 920, 26 грн. Така заява була прийнята судом до розгляду.

Від відповідача 06.06.2016 через відділ діловодства суду надійшов відзив по справі (вих. № б/н від 02.06.2016), в якому відповідач заперечив проти задоволення позову в повному обсязі.

В судовому засіданні 06.06.2016 судом була оголошена перерва до 13.06.2016.

Від позивача 10.06.2016 надійшли заперечення на відзив відповідача (вих. № б/н б/д).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 розгляд справи відкладено на 29.06.2016.

Через відділ діловодства суду 24.06.2016 від позивача надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду (вих. № б/н від 23.06.2016).

В судовому засіданні 29.06.2016 судом оголошено перерву в судовому засіданні на 30.06.2016.

Через відділ діловодства суду 30.06.2016 від позивача надійшло заперечення на відзив (вих. № б/н від 30.06.2016).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.06.2016 продовжено строк розгляду справи на 15 календарних днів. Враховуючи необхідність дослідження доказів у справі, суд в судовому засіданні 30.06.2016 оголосив перерву в судовому засіданні на 05.07.2016.

В судовому засіданні 05.07.2016 суд оголосив перерву на 12.07.2016.

В судове засідання 12.07.2016 представники сторін з'явилися. Представник позивача у судовому засіданні 12.07.2016 подав заяву про зменшення позовних вимог (вих. № б/н від 12.07.2016). Відповідно до поданої заяви позивач просив стягнути з відповідача 614 151,77 грн, в тому числі 393 293,22 грн 3 % річних, 220 858, 55 грн інфляційних втрат.

Враховуючи норми статті 22 Господарського процесуального кодексу України, а також те, що дана дія не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, суд приймає до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог. В подальшому розгляд справи здійснюється судом з врахуванням поданої позивачем заяви про зменшення позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що свої зобов'язання за Договором на розподіл природного газу № 14/964/13 від 21.01.2013 в частині здійснення оплати вартості послуг з транспортування природного газу відповідач виконав несвоєчасно.

Представник відповідача у судовому засіданні 12.07.2016 заперечив проти розміру заявлених позовних вимог, надавши пояснення по суті спору.

У судовому засіданні 12.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилається відповідач, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 21.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Криворіжгаз", як Газорозподільним підприємством, та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як Замовником, було укладено Договір на розподіл природного газу № 14/964/13 (надалі за текстом - Договір).

Відповідно до пунктів 2.1., 2.2. Договору, Газорозподільне підприємство зобов'язується у 2013 році надати Замовнику послугу з транспортування природного газу газорозподільними мережами до межі балансової належності об'єктів Замовника або його споживачів (далі - пункт призначення) відповідно до актів розмежування балансової належності газопроводів та експлуатаційної відповідальності Сторін. Замовник зобов'язується сплатити Газорозподільному підприємству вартість послуги з транспортування природного газу ГРМ у розмірі, строки та порядку, передбачені умовами Договору.

За умовами пункту 3.1. Договору, договірні обсяги транспортування природного газу Замовника ГРМ визначаються в додатку №1 до Договору.

Пунктом 3.6. Договору сторони погодили, що обсяг протранспортованого природного газу ГРМ підтверджується підписаним Сторонами актом наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ, що оформлюється на підставі даних комерційних вузлів обліку.

Згідно з пунктами 4.2., 4.3., 4.6., 4.7. Договору, облік обсягів природного газу, що транспортується на умовах Договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26 січня 2006 року за № 67/11941. Порядок обліку, порядок обмеження (припинення) транспортування природного газу, а також доступу представників Газорозподільного підприємства до газового обладнання і комерційних вузлів обліку природного газу регулюються технічною угодою між Газорозподільним підприємством, постачальником природного газу та споживачем. Обсяг протранспортованого природного газу визначається в пунктах призначення за допомогою комерційних вузлів обліку газу. У разі розташування комерційних вузлів обліку до пункту призначення витрати і втрати природного газу, які виникають від місця встановлення комерційного вузла обліку до пункту призначення, віднімаються від загального обсягу протранспортованого природного газу, визначеного за допомогою комерційних вузлів обліку. У разі розташування комерційних вузлів обліку після пункту призначення витрати і втрати природного газу, які виникають від пункту призначення до місця встановлення комерційного вузла обліку, додаються до загального обсягу протранспортованого газу, визначеного за допомогою комерційних вузлів обліку. На підставі результатів вимірювання комерційних вузлів обліку складаються місячні акти наданих послуг.

За умовами пунктів 5.3. - 5.5. Договору, розрахунковий період за Договором становить один місяць з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість послуг з транспортування природного газу ГРМ визначається як добуток тарифу на загальний обсяг протранспортованого природного газу, розрахованого на умовах, визначених у розділі IV Договору, та податку на додану вартість. Загальна сума Договору складається з місячних сум вартості планових обсягів транспортування природного газу ГРМ Газорозподільним підприємством Замовнику. Розрахунки за надані послуги здійснюються замовником у безготівковій формі шляхом перерахування відповідних сум на розрахунковий рахунок Газорозподільного підприємства на підставі акту наданих послуг, зазначеного в пункті 3.6. цього Договору. Остаточний розрахунок за фактично надані послуги здійснюється до 20-го числа місяця, наступного за місяцем надання послуг.

В подальшому між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 від 22.04.2013, Додаткову угоду № 2 від 23.07.2013, Додаткову угоду № 3 від 27.08.2013, Додаткову угоду № 4 від 02.12.2013, Додаткову угоду № 5 від 08.01.2014 до Договору, якими сторони змінювали тарифи на транспортування природного газу, обсяги транспортування природного газу та строк дії Договору.

Зокрема, Додатковою угодою № 4 від 02.12.2013 до Договору сторони виклали перший абзац пункту 11.1. Договору в наступній редакції: Договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками, та розповсюджує свою дію га відносини сторін, що склалися з 01 січня 2013 року і діє в частині надання послуг до 31 січня 2014 року, а в частині проведення розрахунків за надані Газорозподільним підприємством послуги - до повного виконання замовником своїх зобов'язань за цим Договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, за період з січня 2013 року по грудень 2013 року включно позивачем надано послуги з транспортування природного газу на суму 79 165 351,72 грн., що підтверджується Актом № 01 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.01.2013 року на суму 20 418 843,34 грн., Актом № 02 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 28.02.2013 року на суму 16 799 053,67 грн., Актом № 03 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.03.2013 року на суму 7 983 325,25 грн., Актом № 04 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 30.04.2013 року на суму 2 835 967,74 грн., Актом № 05 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.05.2013 року на суму 5 183 561,70 грн., Актом № 06 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 30.06.2013 року на суму 1 544 407,42 грн., Актом № 07 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.07.2013 року на суму 551 673,12 грн., Актом № 08 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.08.2013 року на суму 272 699,36 грн., Актом № 09 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 30.09.2013 року на суму 332 331,20 грн., Актом № 10 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.10.2013 року на суму 9 224 965,20 грн., Актом № 11 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 30.11.2013 року на суму 5 379 420,46 грн., Актом № 12 наданих послуг з транспортування газу газорозподільними мережами від 31.12.2013 року на суму 8 639 103,26 грн. (належним чином засвідчені копії наявні в матеріалах справи).

При цьому, позивач зазначає, що відповідач зобов'язання по оплаті наданих послуг у встановлені Договором строки не виконував та допускав прострочення здійснення платежів, що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач, посилаючись на порушення відповідачем строків оплати послуг за Договором, просить стягнути з останнього 393 293, 22 грн 3 % річних, 220 858, 55 грн інфляційних втрат за загальний період з 20.02.2013 по 28.03.2014.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, надав власний контррозрахунок стягуваної суми.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статтею 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що відповідач обов'язку зі сплати грошових коштів у визначений строк не виконав, допустивши прострочення виконання зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (стаття 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (стаття 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом або договором відповідальності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 367 389, 21 грн 3 % річних та 28 257,41 грн інфляційних втрат за розрахунком суду, оскільки позивачем у розрахунок стягуваної суми включено заборгованість за зобов'язаннями щодо січня 2014 року, які не входить до предмету спору, і докази наявності у відповідача відповідних зобов'язань (акт) відсутні в матеріалах справи.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в розмірі 367 389, 21 грн 3 % річних та 28 257, 41 грн інфляційних втрат.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" внормовано, що зайво сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. За таких підстав, позивачу слід повернути зайво сплачений судовий збір, але оскільки позивач не звертався до суду з клопотанням про повернення зайво сплаченого судового збору, зайво сплачений судовий збір не повертається судом.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01601, м. Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок 6; ідентифікаційний код 20077720) на користь Публічного акціонерного товариства "Криворіжгаз" (50051, м. Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 1; ідентифікаційний код 03341397) суму 3 % річних в розмірі 367 389 (триста шістдесят сім тисяч триста вісімдесят дев'ять) грн 21 коп., суму інфляційних втрат в розмірі 28 257 (двадцять вісім тисяч двісті п'ятдесят сім) грн 41 коп. та суму судового збору в розмірі 5 934 (п'ять тисяч дев'ятсот тридцять чотири) грн 70 коп. судового збору

3. В іншій частині позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.07.2016

Суддя О.М. Дупляк