ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.16р. Справа № 904/4219/16

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Солнишкіній Н.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісон", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

до Комунального житлового-експлуатаційного підприємства "Оріон", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 2079239грн.30коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. 4 від 15.04.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №23/4 від 12.01.2016р.

В судовому засіданні від 15.06.2016р. було оголошено перерву до 12.07.2016р., в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісон" звернулось до Комунального житлового-експлуатаційного підприємства "Оріон" з позовом про стягнення суми основного боргу у розмірі 2079239грн.30коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору надання послуг №74 від 01.04.2014р., в частині розрахунків за надані послуги.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.05.2016р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду судових засіданнях на 15.06.2016р. та 12.07.2016р.

09.06.2016р. відповідач надав заперечення на позов, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідачі зазначає, що його підприємство знаходиться в скрутному фінансовому становищі.

Позивач 14.06.2016р. надав письмові пояснення із зазначенням рахунків, які залишились несплаченими відповідачем.

15.06.2016р. позивачем надана заява про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на грошові кошти відповідача на суму 2079239грн.30коп.

В обґрунтування вказаної заяви позивач зазначив, що позивач отримував основний прибуток від конкурсних торгів, які він програв, і з урахуванням того, що сума боргу є значною, є підстави вважати, що рішення суду може бути не виконано.

Під час судового провадження відповідач заперечував проти задоволення заяви позивача відносно вжиття заходів із забезпечення позову.

Дослідивши заяву позивача про вжиття заходів із забезпечення позову, суд відмовляє в її задоволенні з наступних підстав.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування заходу до забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

01.04.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вісон" (далі - підрядник) та Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством "Оріон" (далі - замовник) підписаний договір надання послуг №74 (далі - договір). За умовами зазначеного договору замовник доручає, а підрядник забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов цього договору надання послуг, що обслуговуються замовником (далі - роботи).

Відповідно до пункту 1.2 договору види поточного ремонту, об'єкти підряду, їх адреси, склад та обсяги робіт визначаються в заявках замовника, дефектних відомостях, кошторисній документації, актах виконаних робіт.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість послуг за договором визначається на основі кошторисів, що є невід'ємною частинок договору.

Згідно з пунктом 12.1 договору розрахунки за виконані роботи будуть здійснюватися із урахуванням завдань замовника на підставі актів виконаних робіт, з відтермінуванням платежу до 30-ти календарних днів за повністю завершені роботи, підтверджені актом.

На виконання умов договору позивач за період з 01.04.2014р. по 27.02.2015р. надав послуги із використанням автопідіймача на загальну суму 179900грн.00коп., що підтверджується рахунками №01/04/2014 від 24.04.2014р., №01/05/2014 від 30.05.2014р., №05/06/2014 від 30.06.2014р., №04/07/2014 від 31.07.2014р., №05/08/2014 від 29.08.2014р., №04/09/2014 від 30.09.2014р., №04/10/2014 від 30.10.2014р., №04/11/2014 від 30.11.2014р., №04/12/2014 від 31.12.2014р., №4 від 30.01.2015р., №3 від 27.02.2015р. та довідками про виконання робіт за вказаний період.

Також позивачем були надані послуги з поточного ремонту на загальну суму в розмірі 2204339грн.30коп. за період з квітня 2014р. по березень 2015р., що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт №1 та №2 за квітень 2014р.; №3 та №4 за травень 2014р.; №5 та №6 за червень 2014р.; №8 та №9 за липень 2014р.; №10 та №11 за серпень 2014р.; №11 та №12 за вересень 2014р.; №16/10 та №12 за жовтень 2014р.; №11 та №12 за листопад 2014р.; №17/12 та №18/12 за грудень 2014р.; №2 та №2/01 за січень 2015р.; №3 та №4 за лютий 2015р.; №5 та №6 за березень 2015р. Вказані акти підписані та скріплені печатками сторін без зауважень та заперечень до них.

З огляду на положення договору надання послуг №74 від 01.04.2014р., відповідач був зобов'язаний сплатити вартість послуг наданих в квітні 2014р. в строк до 31.05.2014р.; в травні 2014р. в строк до 01.07.2014р.; в червні 2014р. в строк до 31.07.2014р.; в липні 2014р. в строк до 31.08.2014р.; в серпні 2014р. в строк до 01.10.2014р.; в вересні 2014р. в строк до 31.10.2014р.; в жовтні 2014р. в строк до 01.12.2014р.; в листопаді 2014р. в строк до 31.12.2014р.; в грудні 2014р. в строк до 31.01.2015р.; в січні 2015р. в строк до 03.03.2015р.; в лютому 2015р. в строк до 29.03.2015р.; в березні 2015р. в строк до 20.04.2015р.

Відповідач розрахувався за вказані послуги частково, сплативши позивачу 162000грн.00коп., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість за послуги із використанням автопідіймача в розмірі 17900грн.00коп. Відповідач повністю сплатив рахунки №01/04/2014 від 24.04.2014р., №01/05/2014 від 30.05.2014р., №05/06/2014 від 30.06.2014р., №04/07/2014 від 31.07.2014р., №05/08/2014 від 29.08.2014р., №04/09/2014 від 30.09.2014р., №04/10/2014 від 30.10.2014р. та частково сплатив рахунок №04/11/2014 від 30.11.2014р.

Комунальне житлове-експлуатаційне підприємство "Оріон" розрахувалось за послуги з поточного ремонту частково, сплативши позивачу 143000грн.00коп., внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в розмірі 2061339грн.30коп. Відповідач повністю сплатив акти приймання виконаних будівельних №1 та №2 за квітень 2014р., решта актів залишилась несплаченими.

Позивач у своїх поясненнях від 20.05.2016р. зазначив, що оскільки відповідачем при здійсненні платежів не було зазначено конкретний акт або рахунок, зарахування коштів здійснювалось за актами та рахунками згідно календарної черговості.

З наведеного вбачається, що строк виконання Комунальним житловим-експлуатаційним підприємством "Оріон" грошових зобов'язань за договором надання послуг №74 від 01.04.2014р. є таким, що настав.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача боргу за послуги із використанням автопідіймача в розмірі 17900грн.00коп. та боргу за послуги з поточного ремонту в розмірі 2061339грн.30коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 66, 67, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісон" до Комунального житлового-експлуатаційного підприємства "Оріон" про стягнення суми основного боргу у розмірі 2079239грн.30коп.

Стягнути з Комунального житлового-експлуатаційного підприємства "Оріон" (ідентифікаційний код: 30708593; місцезнаходження: 51900, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Бойка, буд. 14) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісон" (ідентифікаційний код: 25535439; місцезнаходження: 51931, Дніпропетровська обл., м. Камянське, вул. Москворецька, буд. 19) суму основного боргу у розмірі 2079239грн.30коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 31188грн.58коп.

Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Вісон" про забезпечення позову.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 12.07.2016р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 18.07.2016р.

Суддя ОСОБА_3