КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2016 р. Справа№ 01/5026/1159/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Доманської М.Л.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря судового засідання Карпюк О.С.,

представників:

від заявника - Дзюбка М.П.,

від боржника - Чижова К.Л., Пирова І.Г. (генеральний директор),

від АТ "Укрексімбанк" - Небилиці Р.В.,

від ТОВ "Черкаська м'ясна компанія" - Ткаченко Г.В., Макеєва В.Ф.,

представника трудового колективу боржника - ОСОБА_8,

розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левченко Н.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.06.2016

у справі № 01/5026/1159/2011 (суддя Гура І.І.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02.06.2016 призначено судову економічну експертизу та зупинено провадження у справі № 01/5026/1159/2011.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, ініціюючий кредитор звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.06.2016 про зупинення провадження у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.06.2016 апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 30.06.2016.

У зв'язку з перебуванням судді Разіної Т.І. у відпустці 29.06.2016 була проведена автоматична зміна складу колегії суддів, за результатами якої справу № 01/5026/1159/2011 передано на розгляд колегії суддів у складі: Сотніков С.В. (доповідач, головуючий), Пантелієнко В.О., Доманська М.Л.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 прийнято до провадження апеляційну скаргу.

Ухвалою від 30.06.2016 продовжено строк розгляду справи № 01/5026/1159/2011 на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 12.07.2016.

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників провадження у справі про банкрутство, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Провадження у даній справі про банкрутство ТОВ "Черкаська продовольча компанія" порушене ухвалою Господарського суду Черкаської області від 01.06.2011, якою введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою підготовчого засідання Господарського суду Черкаської області від 15.09.2011 в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2011 визнано вимоги ПАТ "Альфа-Банк" до ТОВ "Черкаська продовольча компанія" на суму 60 148 516,49 грн., введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Левченко Наталію Петрівну.

Згідно п. 1-1 Прикінцевих і перехідних положень в редакції Закону про банкрутство чинній після 19.01.2013 положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Станом на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції підсумкове засідання суду не проведено, судове рішення за його результатами не прийнято.

Відтак, процедура розпорядження майном боржника у даній справі про банкрутство ТОВ "Черкаська продовольча компанія" здійснюється відповідно до Закону про банкрутство в редакції, чинній до 19.01.2013.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.04.2016 від розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Левченко Н.П. надійшла заява про спростування майнових дій боржника, у якій просить визнати незаконними дії відповідних осіб ТОВ "Черкаська продовольча компанія" щодо перерахування грошових коштів у розмірі 6 892 630,46 грн. на рахунки ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України"; зобов'язати ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" повернути в ліквідаційну масу грошові кошти у розмірі 6 892 630,46 грн.

Клопотання мотивоване тим, що боржник всупереч мораторію на задоволення вимог кредиторів частково погасив заборгованість за кредитними договорами перед ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

01.06.2016 боржник подав клопотання про призначення судової економічної експертизи, на вирішення якої поставити наступне питання: чи підтверджується документально перерахування ТОВ "Черкаська продовольча компанія" грошових коштів у розмірі 6 892 630,46 грн. на рахунок ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в рахунок погашення кредиту банку за період з 01.06.2011 по 01.06.2016?

Окрім того, 01.06.2016 боржник подав клопотання про призначення судової економічної експертизи по справі; на вирішення експерта просив поставити наступні питання:

- визначити фінансово-економічні показники ТОВ "Черкаська продовольча компанія" станом на 01.04.2016 для можливого проведення санації підприємства?

- відповідність ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Черкаська продовольча компанія" нормам законодавства України?

- оцінка активів, оцінка бізнесу ТОВ "Черкаська продовольча компанія" та характеристика його майнового стану?

- аналіз виробничих потужностей ТОВ "Черкаська продовольча компанія" та реальність виконання зобов'язань по укладених договорах з постачальниками та покупцями, зміна фінансового стану підприємства при виконанні договірних зобов'язань?

- привабливість ТОВ "Черкаська продовольча компанія" на предмет інвестицій, можливість переходу в процедуру банкрутства в режим санації за запропонованим бізнес-планом та погодженням комітету кредиторів?

Клопотання боржника вмотивоване тим, що розпорядник майна боржника та конкурсний кредитор ПАТ "Альфа-Банк" вдруге ставлять перед судом питання про введення процедури ліквідації боржника, при цьому розпорядник майна боржника не провела інвентаризацію майна боржника та не обґрунтувала в законний спосіб причини ліквідації працюючого підприємства. В червні 2015 року боржник звернувся до свого заставного кредитора ПАТ "Укрексімбанк" в особі філії м. Черкаси з проектом плану санації боржника, на даний час тривають переговори. Позиція більшості кредиторів боржника перейти до процедури санації боржника. З метою втілення даного плану в життя боржник вважає за необхідне провести незалежну оцінку майна боржника та всіх його активів.

Призначаючи судову економічну експертизу, суд першої інстанції виходив з того, що у заяві про спростування майнових дій боржника, розпорядник майна боржника просить, зокрема, визнати незаконними дії відповідних осіб ТОВ "Черкаська продовольча компанія" щодо перерахування грошових коштів у розмірі 6 892 630,46 грн. на рахунки ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України". При цьому, боржник заперечує факт перерахування грошових коштів. Дане питання, на думку суду першої інстанції, потребує спеціальних знань.

Окрім того, з метою встановлення неспроможності чи спроможності боржника виконати свої грошові зобов'язання при вирішенні клопотань про введення ліквідаційної процедури боржника, суд першої інстанції також дійшов висновку про доцільність призначення судової економічної експертизи.

У зв'язку з призначенням судових експертиз, судом першої інстанції зроблено висновок про наявність правових підстав для зупинення провадження у даній справі на підставі відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Проте, колегія суддів не може погодитись з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону про банкрутство з метою забезпечення майнових інтересів кредиторів в ухвалі господарського суду про порушення провадження у справі про банкрутство або в ухвалі, прийнятій на підготовчому засіданні, вказується про введення процедури розпорядження майном боржника і призначається розпорядник майна у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 8 статті 13 Закону про банкрутство встановлено, розпорядник майна має право:

скликати збори кредиторів і брати в них участь з правом дорадчого голосу;

аналізувати фінансове становище боржника та рекомендувати зборам кредиторів заходи щодо фінансового оздоровлення боржника;

звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом;

одержувати винагороду у розмірі та порядку, передбачених цим Законом;

залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірній основі спеціалістів з оплатою їх діяльності з коштів боржника, якщо інше не передбачено цим Законом або рішенням комітету кредиторів;, що у підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість заперечень боржника, а також вирішує інші питання, пов'язані з розглядом справи.

При цьому, частиною 9 названої статті Закону про банкрутство встановлено, що розпорядник майна зобов'язаний:

розглядати разом з посадовими особами боржника копії заяв кредиторів про грошові вимоги до боржника, які надійшли до господарського суду у зв'язку з порушенням справи про банкрутство та надіслані боржнику в установленому цим Законом порядку;

вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку;

повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником;

вживати заходів для захисту майна боржника;

аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках;

виявляти ознаки фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства;

скликати збори кредиторів;

надавати державному органу з питань банкрутства відомості, необхідні для ведення єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено справу про банкрутство;

надавати господарському суду та комітету кредиторів звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника;

виконувати інші функції, передбачені цим Законом.

Тобто, з'ясування питань про фінансове становище боржника, пропозиції щодо можливості відновлення платоспроможності боржника, аналіз фінансової, господарської та інвестиційної діяльності боржника, його становище на товарних ринках законодавством покладено на спеціально уповноваженого та компетентного учасника провадження у справі про банкрутство - розпорядника майна боржника, який призначається з числа професійних осіб - арбітражних керуючих.

На думку колегії суддів, розпорядник майна як арбітражний керуючий володіє спеціальними знаннями з порушених у клопотанні боржника про призначення судової експертизи питань, а отже залучення інших осіб для з'ясування таких питань є недоцільним, оскільки призводить до збільшення судових витрат у межах даної справи за рахунок боржника, враховуючи відсутність рішення комітету кредиторів щодо компенсації таких витрат у інший спосіб.

Слід також зазначити, що комітет кредиторів прийняв рішення щодо подальшої процедури у даній справі про банкрутство боржника - введення ліквідації у зв'язку з стійкою неспроможністю боржника виконати свої зобов'язання перед кредиторами. При цьому, будь-які пропозиції від потенційних санаторів боржника з метою відновлення його платоспроможності до господарського суду не надходили, як і не подано доказів на підтвердження врегулювання відносин з кредиторами шляхом укладання мирової угоди.

Відповідно до ст.ст. 32, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На думку колегії суддів, при розгляді клопотання розпорядника майна про спростування майнових дій боржника щодо перерахування грошових коштів в рахунок погашення боргу перед окремим кредитором в період дії мораторію необхідно дослідити належні докази таких дій боржника, а саме надати відповідну оцінку первинним документам, які підтверджують здійснення таких господарських операцій боржником у відповідний період часу - з моменту введення мораторію на задоволення вимог кредиторів (платіжні доручення, квитанції про переказ готівки, виписки з банківського рахунку тощо).

Суд першої інстанції, призначивши судову економічну експертизу, безпідставно та в порушення ст. 43 ГПК України не дослідив відповідні докази на підтвердження господарських операцій боржника, а отже фактично ухилився від розгляду та вирішення клопотання розпорядника майна про спростування майнових дій боржника.

Разом з тим, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваної ухвали з посиланням на норми ст. 79 ГПК України безпідставно не взято до уваги норми частини 17 статті 11 спеціального Закону про банкрутство, якими заборонено господарському суду зупиняти провадження у справі про банкрутство.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, що призвело до прийняття помилкового судового рішення про зупинення провадження у даній справі.

Згідно ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 зазначеного Кодексу апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 106 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про зупинення провадження у справі справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції - скасуванню в повному обсязі, а справа направленню на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 02.06.2016 у справі № 01/5026/1159/2011 скасувати.

3. Справу № 01/5026/1159/2011 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Черкаська продовольча компанія" направити до Господарського суду Черкаської області для подальшого розгляду.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді М.Л. Доманська

В.О. Пантелієнко