ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р.Справа № 922/1490/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

при секретарі судового засідання Сінченко І.В.

розглянувши справу

за первіснимпозовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ", м. Харків
про та за зустрічним позовом до про стягнення 149139,40 грн. Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ", м. Харків Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія", м. Київ спонукання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1, довіреність №22 від 21.10.2015;

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2, довіреність №367 від 23.05.2016

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" 125000,00 грн. суми попередньої оплати за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015, пені в сумі 19869,93 грн., 1373,51 грн. - 3% річних та 2895,96 грн. - інфляційних втрат.

Позовні вимоги вмотивовано не виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015, у зв'язку з чим позивач вимагав повернення суми передоплати, проте відповідач не повернув грошові кошти, внаслідок чого заборгованість відповідача становить 125000,00 грн. Крім того, за прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань за даним договором позивачем заявлено вимоги про стягнення пені, нарахованої згідно з п.4.7. договору, а також 3% річних та інфляційних втрат на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2016 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 24 травня 2016 року о 12:40 годині. Цією ж ухвалою суду витребувано у сторін додаткові докази.

В судовому засіданні 24 травня 2016 року було оголошено перерву до 11:40 год. 31 травня 2016 року відповідно до приписів ст. 77 ГПК України для надання можливості представнику відповідача надати документи витребувані ухвалою господарського суду Харківської області від 13 травня 2016 про порушення провадження у справі.

30 травня 2016 року відповідач подав до господарського суду зустрічну позовну заяву (вх.№17838), в якій просить суд спонукати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" виконання за Договором, а саме зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" документацію робочого проекту та підписати акт здачі - приймання виконаних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31 травня 2016 року прийнято зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом та розгляд справи відкладено на 06 липня 2016 р. о 12:00 год.

Представник позивача за первісним позовом 04 липня 2016 року надав відзив на зустрічний позов (вх. №21731), який долучено судом до матеріалів справи.

У відзиві на зустрічний позов позивач заперечує проти його задоволення, зокрема посилаючись на те, що відповідачем не виконано роботи в повному обсязі за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015, проектна документація не була передана позивачу, що є порушенням умов договору.

Відповідач 04 липня 2016 надав через канцелярію господарського суду відзив на позовну заяву (вх.21708), який долучено судом до матеріалів справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечує проти первісного позову, зокрема посилаючись на те, що позивач здійснив оплату робіт згідно п.2.3.1. в повному обсязі 13.01.2016, а тому строк виконання зобов'язань відповідача за договором спливає 03.03.2016, отже позивач безпідставно направив йому вимогу від 16 лютого 2016, в якій відмовляється від договору. Крім того, відповідач зазначає, що ним виконані повністю роботи за даним договором, а тому первісний позов не підлягає задоволенню.

Також, відповідач 04 липня 2016 надав через канцелярію господарського суду клопотання про долучення дказів (вх.21709), яке задоволено судом та надані до матеріалів справи документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримував первісний позов, проти задоволення зустрічного позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на зустрічну позовну заяву.

Представник відповідача за первісним позовом зустрічний позов підтримував та просив суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" прийняти від Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" документацію робочого проекту та підписати акт здачі - приймання виконаних робіт, проти первісного позову заперечував у повному обсязі.

Крім того, представник відповідача за первісним позовом 06 липня 2016 р. надав клопотання (вх. №22125), в якому просить суд залучити до участі у справі в якості 3-ої особи на стороні відповідача - ТОВ "Біогазенерго".

Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи на стороні відповідача - ТОВ "Біогазенерго", вважає, що рішення по справі не вплине на права та обов'язки цієї особи, оскільки дана особа не перебуває у матеріально-правових відносинах з відповідачем та даний спір стосується лише прав та обов'язків сторін у даній справі.

Вирішуючи вищезазначене клопотання відповідача за первісним позовом про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи на стороні відповідача ТОВ "Біогазенерго", суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Дане клопотання обґрунтовано тим, що за рахунок коштів ТОВ "Біогазенерго" здійснювалось фінансування розробки проекту за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015, у зв'язку із чим просить залучити дану особу до участі у справі у якості 3-ї особи на стороні відповідача.

Проте, суд вважає вищезазначене клопотання необґрунтованим, заявником не зазначено яким саме чином рішення із господарського спору у даній справі може вплинути на права або обов'язки ТОВ "Біогазенерго" та не надано доказів в обґрунтування заявлено клопотання.

За таких обставин, суд відхиляє клопотання відповідача за первісним позовом про залучення до участі у справі в якості 3-ої особи на стороні відповідача ТОВ "Біогазенерго".

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги за первісним та за зустрічним позовом, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення учасників судового процесу, судом встановлено наступне.

16.07.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" (надалі - Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" (надалі - Виконавець) було укладено Договір на виконання проектних робіт № 64/15 (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов'язання виконати роботи з розробки робочого проекту - будівництво системи транспортів для організації паливоподачі котлів № 2 та №3, продуктивністю 45 т.п.г. на тепловій електростанції в смт. Іванків, в дальшому "Роботи", згідно з технічним завданням на проектування (Додаток №1) і вимогами ДБН А.2.2-3-2014 "Склад та зміст проектної документації на будівництво".

Згідно з п.2.1. Договору вартість Робіт за Договором складає 125000,00 грн. в т.ч. ПДВ (20%) - 20833,33 грн.

Відповідно до п.2.2. Договору термін виконання Робіт - 50 днів з моменту виконання п.2.3.1. Договору. Термін виконання Робіт може бути подовжений при додатковому об'ємі робіт, чи порушенні термінів оплати за Договором.

Згідно з п.2.3.1. Договору передоплата у розмірі 30% від вартості Договору, що становить 37500,00 грн. сплачується за 3 дні після підписання даного Договору.

Відповідно до п.2.3.2. Договору наступний платіж 30% від суми Договору сплачується на протязі 3-х днів після підписання акту готовності розділу проекту "Технологія виробництва".

Згідно з п.2.3.3. Договору остаточний розрахунок проводиться на протязі 3-х днів після затвердження Замовником проекту та підписання акту здачі - приймання виконаних робіт.

Відповідно до п. 3.1. Договору по завершенню робіт по договору Виконавець передає Замовнику документацію робочого проекту для проведення експертизи та акт здачі - приймання виконаних робіт. Експертиза проекту виконується Замовником самостійно власними силами та за власний рахунок. За результатами експертизи Виконавець доробляє робочий проект. При отриманні експертного висновку Замовник затверджує проект та підписує акт здачі - приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 3.2. Договору Замовник протягом 10 календарних днів з моменту підписання акту здачі - приймання виконаних робіт та одержання проектної документації зобов'язаний направити Виконавцю підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт, або направити мотивовану відмову від приймання цих робіт. В разі, коли акт здачі-приймання робіт Замовником в зазначений термін не підписаний і відсутня мотивована відмова від приймання виконаних робіт, робота вважається Замовником прийнятою в повному обсязі без зауважень та підлягає повній оплаті.

Відповідно до п.4.7. Договору за необґрунтоване порушення строків виконання зобов'язання, визначених в п. 2.2. цього Договору, Виконавець сплачує Замовнику за кожний день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Договір вступає в дію з дати його підписання Сторонами і діє до 31 грудня 2015 року (п.7.1. Договору).

На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу повну вартість робіт за Договором на загальну суму 125000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №99 від 20.08.2015 на суму 17000,00 грн., платіжним дорученням №169 від 01.09.2015 на суму 10000,00 грн., платіжним дорученням №210 від 17.09.2015 на суму 10000,00 грн. та платіжним дорученням №3 від 12.01.2016 на суму 88000,00 грн. (а.с.35-38).

Отже, позивачем виконано повністю п.2.3.1. Договору в частині оплати 30% від вартості Договору, що становить 37500 грн. - 12.01.2016.

Таким чином, строк виконання робіт відповідачем спливає 02.03.2016.

Сторонами не вносились зміни до Договору щодо подовження термінів виконання робіт за даним договором.

Як свідчать матеріали справи та не спростовано відповідачем документація робочого проекту в строк до 03.03.2016 не була передана позивачу відповідно до п.3.1. Договору.

16.02.2016 позивач направив відповідачу лист за вих. №01/03-01/42 про відмову від договору, в якому вимагав повернути суму попередньої оплати в розмірі 125000,00 грн.

У листі від 11.03.2016 за вих. № 152 відповідач зазначає, що ним повністю виконані роботи та проектна документація направлялася, зокрема позивачу, а тому просив підписати акти виконаних робіт.

Проте, позивач зазначає, що разом з актами виконаних робіт не було надіслано робочого проекту, тому дані акти не були підписані позивачем.

У листі від 25.03.2016 за вих. №01/03-01/80 позивач на лист від 11.03.2016 за вих. № 152 повідомив відповідача про те, що акти виконаних робіт не були підписані, оскільки роботи не виконані, проектна документація не надсилалася позивачу, а тому позивач невзмозі підписати акти виконаних робіт, а тому наполягав на поверненні попередньої оплати в сумі 125000,00 грн.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду докази своєчасного виконання своїх зобов'язань за вказаним Договором, зокрема передачі позивачу відповідно до п.3.1. Договору документації робочого проекту.

Таким чином, прострочення відповідача перед позивачем виникло з 03.03.2016.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За своєю правовою природою Договір на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015 є договором підряду.

Відповідно до ч.1., ч.4 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з ч.1 ст. 887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Відповідно до ч.1 ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Згідно ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до п.3, ч.1 ст. 890 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний передати замовникові готову проектно-кошторисну документацію та результати пошукових робіт.

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.4 ст. 214 Цивільного кодексу України особи, які вчинили дво- або багатосторонній правочин, мають право за взаємною згодою сторін, а також у випадках, передбачених законом, відмовитися від нього, навіть і в тому разі, якщо його умови повністю ними виконані. Відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в якій було вчинено правочин. Правові наслідки відмови від правочину встановлюються законом або домовленістю сторін.

Згідно з ч.2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання підрядником свого зобов'язання зі своєчасного виконання підрядних робіт. А у разі настання такої умови замовник має право розірвати договір, та вимагати від контрагента повернення суми отриманого авансового платежу, на яке не було здійснено виконання робіт.

Відповідно до ч. 3 ст. 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, враховуючи те, що відповідачем не виконано своєчасно свої зобов'язання за вказаним Договором, позивач відмовився від договору, а тому на момент подання позову до суду договір на виконання проектних робіт № 64/15 від 16.07.2015 відповідно є розірваним, отже позовні вимоги за зустрічним позовом заявлено безпідставно, а тому зустрічний позов не підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог за первісним позовом про стягнення 125000 грн. суми попередньої оплати, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню.

Стосовно заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача 19869,93 грн. - пені, 2895,96 грн. - інфляційних втрат та 1373,51 грн. - 3% річних, суд зазначає наступне.

Ч.1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

За змістом ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції та адміністративно-господарські санкції.

Відповідно до ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч.6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Облікова ставка Національного банку України встановлюється лише до грошової одиниці - гривні.

Чинним законодавством не передбачено можливість визначення розміру пені обліковою ставкою Національного банку України щодо негрошових зобов'язань.

Зобов'язання відповідача за первісним позовом за даним договором не є грошовими, а тому розмір пені визначений у п.4.7. цього договору виходячи з облікової ставки НБУ не може бути застосований за порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо порушення строків виконання робіт.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 19869,93 грн. заявлені безпідставно та не підлягають задоволенню.

Також, суд зазначає, що згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У п. 5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Отже, вимоги позивача за первісним позовом в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат також є безпідставними.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та покладає на відповідача за первісним позовом витрати по сплаті судового збору в розмірі 1875,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 22, 509, 525, 526, 610, 612, 623, 626 - 629, 651, 837, 846, 849, 890 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Первісний позов задовольнити частково в сумі 125000,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод елеваторного обладнання "СОКОЛ" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 111, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Управляюча компанія "Метрополія" (03189, м. Київ, вул. Ломоносова, 75-А, офіс 129, ) 125000,00 грн. суми попередньої оплати за договором на виконання проектних робіт №64/15 від 16.07.2015 та судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1875,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті частині первісного позову в сумі 24139,40 грн. - відмовити.

Відмовити в задоволенні зустрічного позову повністю.

Повне рішення складено 11.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_3