ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" липня 2016 р.Справа № 916/1374/16

За позовом: Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний»

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД»

про стягнення

Суддя Оборотова О.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 30.12.2015р. ОСОБА_2 за довіреністю від 04.01.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_3 за довіреністю від 01.07.2016р

СУТЬ СПОРУ: 26.05.2016р. Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» про стягнення 2773,80грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. порушено провадження по справі № 916/1374/16, призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні 15.06.2016р. о 12:30.

04.07.2016р. до господарського суду Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

04.07.2016р. у судовому засіданні оголошено перерву до 06.07.2016р. у відповідності до ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 06.07.2016р. після виходу судді з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, суд встановив.

12.06.2013 року між Державним підприємством «Морський торговельний порт Южний» (Землекористувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» (Сервітуарій) був укладений договір про встановлення строкового платного земельного сервітуту № 133-31/9.

Відповідно до п. 1.1 договору № 133-31/9, земельний сервітут встановлюється відносно земельної ділянки (державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Серія ЯЯ № 205857, який виданий 10 червня 2009 року на підставі рішень Южненської міської ради від 24 квітня 2009 року за № 1122-V, від 29 травня 2002 року за № 34 XXIV).

Згідно з пунктом 1.2. договору № 133-31/9, земельний сервітут встановлюється Землекористувачем в інтересах Сервітуарія на право проїзду на транспортному засобі по наявній підїзній дорозі, згідно Плану меж земельної ділянки загальною площею - 0,4864 га, щодо якої встановлено земельний сервітут (Додаток № 2 до Договору, який є невідємною частиною цього Договору).

Пунктом 2.1. договору № 133-31/9 зазначено, що цим Договором встановлюється строковий платний земельний сервітут який набирає чинності з моменту його державної реєстрації та діє до 31 грудня 2017 року.

Відповідно до п. 3.1. договору № 133-31/9 встановлено, що щомісячна плата по Договору встановлюється з розрахунку за один місяць, згідно з Розрахунком (Додаток № 1 до цього договору), який є невідємною частиною цього Договору. Нарахування ПДВ на суму плати за цим Договором здійснюється згідно з чинним податковим законодавством України.

Пунктом 3.6. договору № 133-31/9 передбачено, що умови Договору про розмір плати можуть переглядатися за згодою Сторін.

Відповідно до додатку № 1 до договору № 133-31/9 нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кв.м. в рік, щорічно перераховується на коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 323-0/1 від 27.01.2014 року - станом на 01.01.2014року, нормативна грошова оцінка кв.м. земельної ділянки складала 324,78 грн.

Відповідно до ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 190-0 від 28.01.2015 року - станом на 01.01.2015року, нормативна грошова оцінка кв.м земельної ділянки складала 501,41 грн.

У звязку із тим, що умовами договору № 133-31/9, передбачено те, що розмір плати за право земельного сервітуту на земельну ділянку за цим Договором на кожний наступний рік перераховується сторонами шляхом коригування плати за право земельного сервітуту за попередній рік з урахуванням проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, визначеного Центральним органом влади з питань земельних ресурсів за станом на 01 січня поточного року, - розрахунок тати за право земельного сервітуту по договору № 133-31/9 від -12.06.2013 року змінювався, та як зазначає позивач, недоотримав від відповідача грошових коштів у розмірі 2 773, 80 грн. з ПДВ.

05.02.2014р. Державною фінансовою інспекцією в Одеській області проведено перевірку фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» за період з 01.01.2014р. по 30.06.2015р., за результатами якої складено Довідку комісійної перевірки фінансово-господарської діяльності Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» за період з 01.01.2014р. по 30.06.2015р. від 05.02.2016р.

Так, комісією встановлено, що протягом перевіряємого періоду Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» всупереч умовам договору не застосувало вірний коефіцієнт при перехуванні плати за користування земельним сервітутом у 2014 та 2015р, що в свою чергу призвело до неотримання ДП «МТП «Южний» плати по зазначеному договору № 133-31/9 на суму 2 773, 80 грн. з ПДВ.

У звязку із вищенаведеним, 10.03.2016 року Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» з вимогою за вих. № 1460/01/145/16 щодо перерахування на рахунок Підприємства грошових коштів у розмірі 2 773, 80 грн. з ПДВ .

20.04.2016 року за вх. № 1998 на адресу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» надійшов лист Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» щодо безпідставності вимоги позивача про сплату коштів у розмірі 2 773, 80 грн. з ПДВ.

Враховуючи дані обставини, позивач звернувся до господарського суду Одеської області до відповідача з відповідним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Згідно з приписами ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти, акти цивільного законодавства. Цивільні обов'язки виконуються в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства; особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї (ст.14 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 193 Господарського Кодексу України та статтею 526 Цивільного Кодексу України передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 ГК України).

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено що, плата за право земельного сервітуту визначена в Розрахунку, який є додатком № 1 до договору № 133-31/9. Суд звертає увагу, що додаток № 1 до договору № 133-31/9 погоджений сторонами, а тому у Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» виник обовязок сплачувати грошові кошти на підставі договірних зобовязань, посилання відповідача на те, що індексація повязана з перевіркою Державної фінансової інспекції в Одеській області є безпідставним.

Господарський суд Одеської області встановив, що відповідно до Додатку № 1 до договору № 133-31/9 погодженого сторонами, нормативна грошова оцінка земельної ділянки за кв.м. в рік, щорічно перераховується на коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України.

Розмір плати за право земельного сервітуту на земельну ділянку за цим Договором на кожний наступний рік перераховується сторонами шляхом коригування плати за право земельного сервітуту за попередній рік з урахуванням проведення щорічної індексації нормативної грошової оцінки величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, визначеного Центральним органом влади з питань земельних ресурсів за станом на 01 січня поточного року

Відповідно до ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 323-0/1 від 27.01.2014 року - станом на 01.01.2014року, нормативна грошова оцінка кв.м. земельної ділянки складала 324,78 грн.

Відповідно до ОСОБА_3 з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 190-0 від 28.01.2015 року - станом на 01.01.2015року, нормативна грошова оцінка кв.м земельної ділянки складала 501,41 грн.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Суд встановив, що при визначенні плати за право земельного сервітуту по договору № 133-31/9 від 12.06.2013 року сторони визначили невірний коефіцієнт, у звязку з чим за 2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» переплатило 12,84 грн. однак в 2015р у звязку застосуванням невірного коефіцієнту Державне підприємство «Морський торговельний порт «Южний» недоотримало грошові кошти у сумі 2786,64грн. Приймаючи до уваги вищезазначене, сума яка підлягає сплаті від відповідача складає 2 773, 80 грн. з ПДВ.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» є законними, обґрунтованими та підтвердженими належними та допустимими доказами.

На підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 1378 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33,34,43,44-49,50,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МАРКО ЛТД» (65031, м. Одеса, вул. Процента, буд. 23/5 п/р 5 в АБ «Південний» м. Одеса, МФО 328209, Св-во ПДВ № 23191665, ІПН 35, ) на користь Державного підприємства «Морський торговельний порт «Южний» (65481, Одеська область, м. Южне, вул. Берегова, 13, р/р 2420 в ПАТ «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851, ) грошові кошти у розмірі 2773,80грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00грн.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 липня 2016р.

Суддя О.Ю. Оборотова