УХВАЛА

14.07.2016Справа № 910/12127/16

За позовом Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в

особі Київської міської ради

до Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

1) Головне управління ДФС у м. Києві,

2) Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного

управління ДФС у м. Києві,

3) Київське міське бюро технічної інвентаризації,

4) Київська міська державна адміністрація

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 5) ОСОБА_1

6) ОСОБА_2

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від прокуратури Тертишник О.І. - посвідчення № 035951 від 05.10.2015

від позивача Друцька О.Г. - по дов. № 225-КМГ-1923 від 13.06.2016

від відповідача не з'явився

від третьої особи-1 Воєводін Р.І. - по дов. № 51/26-15-1003-01 від 30.07.2015

від третьої особи-2 Манзінченко О.В. - по дов. № 1335/9/26-59-10 від 22.04.2016

від третіх осіб 3, 4, 5, 6 не з'явились

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Заступника Генерального прокурора України в інтересах держави в особі Київської міської ради про витребування від Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед» нежитлові приміщення № 1 загальною площею 908,9 кв. м. та № 2 загальною площею 476,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Артема, 91 та передати їх у власність територіальної громади міста Києва в особі Київської міської ради.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Нежитлове приміщення по вул. Артема, 91 у м. Києві загальною площею 1 386 кв. м. є комунальною власністю, що належить територіальній громаді міста Києва та перебуває в управлінні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідності до рішень Київської міської ради № 184/285 від 30.03.1999, № 208/1642 від 27.12.2001, № 504/664 від 29.05.2003, розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1978 від 24.10.2003 та акту приймання-передачі від 18.12.2003. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, станом на час пред'явлення позову група нежитлових приміщень № 1 загальною площею 908,9 кв. м. та № 2 - 476,8 кв. м. на вул. Артема, 91, у м. Києві зареєстровані на праві власності за Компаніеєю «Глобал Девелопментс Лімітед» (країна реєстрації: Беліз, поштова скринька 1513, 10 Норф Парк Стріт, Беліз Сіті, реєстраційний № 60,572). Підставою виникнення права власності зазначено договір купівлі-продажу від 02.10.2015, укладений із ОСОБА_2, яка в свою чергу 10.10.2001 придбала вказане майно у ОСОБА_1 на підставі угоди, посвідченої президентом товарної біржі «Народна» та зареєстрованої в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 17.10.2001. Пунктом 2 цієї угоди визначено, що відчужувані нежитлові приміщення належать ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нежилі приміщення, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 21.06.2001 згідно з розпорядженням (наказом) від 21.06.2001 № 652-С/НП, зареєстрованого в Київському МБТІ і записаного в реєстрову книгу за № 1152 від 02.07.2001. Проте, відповідно до інформації комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради № 110/908-209 від 03.02.2016 та № 110/908-1063 від 10.06.2016, зазначене свідоцтво не оформлялось. Також, згідно із листами Київського МБТІ № 16805(И-2015) від 24.12.2015, № 61 (И-2016) від 05.01.2016, № 7360 (И-2016) від 09.06.2016 нерухоме майно на вул. Артема, 91, у м. Києві на праві власності не реєструвалося. Згідно з листом Департаменту комунальної власності м. Києва № 062/10/10-11972 від 28.10.2015 Департамент не здійснював приватизацію приміщень будинку № 91 на вул. Артема у м. Києві. Враховуючи, що вказане майно Київською міською радою не відчужувалося, право власності територіальної громади на згадане майно не припинялося, відповідно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не набули його. Таким чином, зазначене майно на підставі підроблених документів було відчужено особою, яка не мала права на його відчуження, поза волею дійсного власника майна - територіальної громади м. Києва, а тому воно неправомірно вибуло з її володіння та підлягає на підставі ст. 388 Цивільного кодексу України витребуванню у Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2016 порушено провадження у справі № 910/2519/16; залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головне управління ДФС у м. Києві, Державну податкову інспекцію у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, Київське міське бюро технічної інвентаризації та Київську міську державну адміністрацію; залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Розгляд справи призначено на 14.07.2016.

Заступником Генерального прокурора України одночасно з позовною заявою подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення № 1 загальною площею 908,9 кв. м. та № 2 загальною площею 476,8 кв. м. на вул. Артема у м. Києві; шляхом заборони Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед» та іншим особам вчиняти будь-які дії з зазначеними нежитловими приміщеннями, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно цього майна.

Заява мотивована тим, що нежитлове приміщення по вул. Артема, 91 у м. Києві загальною площею 1 386 кв. м. є комунальною власністю, що належить територіальній громаді міста Києва та перебуває в управлінні ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві у відповідності до рішень Київської міської ради № 184/285 від 30.03.1999, № 208/1642 від 27.12.2001, № 504/664 від 29.05.2003, розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1978 від 24.10.2003 та акту приймання-передачі від 18.12.2003. Водночас на підставі підроблених документів вказані приміщення зареєстровані на праві власності за Компанією «Глобал Девелопментс Лімітед». За фактом незаконного заволодіння зазначеного нерухомого майна комунальної власності зареєстровано кримінальне провадження № 0000275, досудове розслідування в якому здійснює Шевченківське УП ГУНП України в м. Києві. Таким чином, на теперішній час право власності на вказані нежитлові приміщення неправомірно зареєстровано за компанією «Глобал Девелопментс Лімітед», що може призвести до подальшого протиправного відчуження комунального майна. Враховуючи, що це майно вже було предметом угод неодноразового відчуження, є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач може вчинити дії щодо його відчуження чи передачі інших прав на спірний об'єкт, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Представник Генеральної прокуратури України в судовому засіданні 14.07.2016 заяву про забезпечення позову підтримав повністю.

Присутні в судовому засіданні 14.07.2016 представники позивача та третіх осіб 1 і 2 заяву Заступника Генерального прокурора України про забезпечення позову підтримали повністю.

Розглянувши заяву суд відзначає наступне

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє певні дії по підготовці справи до розгляду, в тому числі вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов може бути забезпечено накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» (із змінами від 16.01.2013) забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу (ч 3 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»).

Згідно з п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК України).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Виносячи ухвалу про заборону вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на спірне майно та заборону вчиняти дії щодо нього співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв'язок між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вжиття судом заходу до забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Таким чином, заява Заступника Генерального прокурора України про вжиття заходів забезпечення позову є такою, що підлягає задоволенню повністю, оскільки заявником наведені достатньо обґрунтовані підстави того, що невжиття заходів щодо забезпечення позову, може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву Заступника Генерального прокурора України про забезпечення позову задовольнити повністю.

2. З метою забезпечення позову, до вирішення спору по суті, накласти арешт на нежитлові приміщення № 1 загальною площею 908,9 кв. м. та № 2 загальною площею 476,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Артема, 91.

3. Заборонити Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед» (країна реєстрації: Беліз, поштова скринька 1513, 10 Норф Парк Стріт, Беліз Сіті, реєстраційний № 60,572) та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень № 1 загальною площею 908,9 кв. м. та № 2 загальною площею 476,8 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, вул. Артема, 91, у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини стосовно вказаного майна.

4. Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» має статус виконавчого документа.

5. Дана ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 14 липня 2016 року.

6. Строк пред'явлення даної ухвали про забезпечення позову до виконання до 14 липня 2017 року.

7. Стягувачем у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: Генеральна прокуратура України (01011, м. Київ, вул. Різницька, 13/15, ).

8. Боржником у виконавчому провадженні за даною ухвалою про забезпечення позову є: Компанії «Глобал Девелопментс Лімітед» (країна реєстрації: Беліз, поштова скринька 1513, 10 Норф Парк Стріт, Беліз Сіті, реєстраційний № 60,572).

СуддяВ.В.Сівакова