ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р. Справа № 922/425/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Барбашова С.В., суддя Слободін М.М.,

при секретарі Бєлкіній О.М.,

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 дов. № 01-16юр/7803 від 15.09.2015 р.,

відповідача ОСОБА_2 дов. № 1054 від 01.03.2016 р.,

третьої особи не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 1486 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16,

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків,

до Комунального підприємства "Харківводоканал", м. Харків,

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Харківська міська рада, м. Харків,

про спонукання до виконання договору, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Акціонерна компанія "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд зобов'язати КП "Харківводоканал" виконувати умови договору про постачання електричної енергії від 03.01.2008 №1,01 належним чином, а саме шляхом обмеження власного споживання електричної енергії, згідно п. 2.1 договору та п.10.2 п.п. 3 "Правил користування електричною енергією", затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. №28 (зі змінами та доповненнями), ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

Рішенням господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16 (суддя Сальнікова Г.І.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16 скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм чинного законодавства. В апеляційній скарзі заявник посилається на невірне застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного рішення норм 526, 629 Цивільного кодексу України, положень Закону України Про питну воду та питне водопостачання, Закону України Про електроенергетику та Правил користування електричною енергією.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Вважає, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції законним та таким, що прийняте у відповідності з нормами чинного законодавства. Відповідач зазначив, що вимоги позивача суперечать чинному законодавству, є незаконними та необґрунтованими, такими, що можуть порушити права інших осіб та завдати шкоду довкіллю, у разі їх задоволення.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не повідомив. У наданому ним відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у цій справі без змін, а апеляційну скаргу позивача без задоволення. Харківська міська рада, зокрема, посилається на те, що позивач, звертаючись до суду з позовом, фактично вимагає від відповідача самостійно порушити норми законодавства щодо порядку встановлення екологічної броні, взяти на себе за таке порушення відповідальність, що протирічить положенням порядку застосування такої оперативно-господарської санкції, як обмеження електропостачання до рівня екологічної броні, що створить, на думку Харківської міської ради, загрозу виникнення надзвичайних ситуацій природного характеру, враховуючи особливий статус відповідача, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

В судовому засіданні 15.06.2016р. було оголошено перерву до 13.07.2016р. о 10:30 год.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обовязковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обовязком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника третьої особи за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача та у відзиві на неї доводи відповідача та третьої особи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.01.2008 року між АК "Харківобленерго" (постачальник) та КП "Харківводоканал" (споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №1,01 (т. 1 а.с. 9-16).

Згідно п.2.2.2 договору постачальник зобов'язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами договору.

Відповідно до п.п. 2.3.3, 2.3.4 договору споживач зобов'язується своєчасно проводити оплату за спожиту електричну енергію та виконувати інші умови визначені договором.

З матеріалів справи вбачається, що станом на 01 лютого 2016 року споживач має заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 165 322 466,94 грн., де електрична енергія разом з ПДВ - 164 698 188,19 грн., КРЕ - 624278,75 грн.

У відповідності до п.п. 2.1 договору під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватись чинним законодавством України, Правилами користування електричною енергією (ПКЕЕ), Правилами улаштування електроустановок та іншими нормативними документами.

Положеннями п.п. 3 п. 10.2 Правил (ПКЕЕ) визначено, що за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію споживач електричної енергії зобовязаний обмежити власне електроспоживання до рівня екологічної броні або повністю його припинити у разі екологічної броні або відсутності такої.

На підставі положень п.2.1 договору та п.п. 3 п. 10.2 Правил, враховуючи наявну заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги, позивач звернувся до господарського суду з позовом про спонукання КП Харківводоканал виконати умови договору шляхом обмеження власного споживання електричної енергії до рівня екологічної броні.

Місцевий господарський суд, з урахуванням всіх обставин справи, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, враховуючи особливий статус відповідача, який є підприємством життєзабезпечення і стратегічного призначення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволені позовних вимог, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 Порядку обмеження електропостачання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 січня 2004 року №93 енергопостачальники, електропередавальні організації або Держенергонагляд не пізніше ніж за 3 робочі дні до дати обмеження або припинення електропостачання відповідно до своїх функціональних обов'язків надсилають споживачам письмове попередження, в якому зазначаються підстава, дата і час, з якого буде запроваджено обмеження або припинення електропостачання.

Відповідно до пункту 3 Порядку обмеження електропостачання споживачів до рівня екологічної броні електропостачання або повного припинення їм електропостачання споживачі після отримання попередження про обмеження або припинення електропостачання повинні вжити заходів до усунення причин, що викликали необхідність застосування щодо них таких дій. У разі неможливості усунення зазначених причин споживачі зобов'язані після безпечного завершення технологічного процесу виробництва (з використанням технологічної броні електропостачання) здійснити з власних електроустановок обмеження електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю його припинити.

З матеріалів справи свідчить, що 20 та 28 січня 2016 року АК Харківобленерго направило листа Управлінню паливно-енергетичного комплексу Харківської облдержадміністрації, Департаменту комунального господарства Харківської міської ради та Управлінню СБУ у Харківській області, в якому позивач інформує про наявність в КП Харківводоканал заборгованості за спожиті послуги у розмірі 473 550 000,00 грн.; у звязку із наявною заборгованістю, несплатою рахунків та недопуском представників позивача на підприємство відповідача для вибіркового відключення струймоприймачів підприємства відповідно до п. 7.5 Правил користування електричною енергією підприємству відповідача буде припинено електропостачання до рівня екологічної броні (а.с. 109,112).

Матеріалами справи підтверджується, що 27 січня 2016 року та 02 лютого 2016 АК Харківобленерго направило КП Харківводоканал повідомлення про припинення подачі електроенергії (а.с. 108,111).

АК Харківобленерго складені акти про недопуск персоналу АК Харківобленерго до електроустановки споживача КП Харківводоканал (а.с. 110,113).

Відповідно до положень статті 24 Закону України "Про електроенергетику" енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні електропостачання або за відсутності такої повністю припинити електропостачання споживачу.

Порядок обмеження електроспоживання споживачеві до рівня екологічної броні або повного припинення їм електропостачання встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 26 цього Закону передбачено обов'язок споживача обмежити власне електроспоживання, за умови неповної оплати за спожиту електричну енергію, до рівня екологічної броні або повністю його припинити в разі відсутності такої та забезпечити безперешкодний доступ відповідальних представників енергопостачальника, підприємства, що здійснює передачу електричної енергії, до власних електричних установок для контролю за рівнем споживання електричної енергії, а також для виконання відключення та обмеження споживання відповідно до встановленого порядку. В разі перешкоди у доступі зазначених представників до електричних установок споживача посадові особи такого споживача несуть відповідальність відповідно до закону.

Статтею 27 названого Закону встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику, в тому числі і за порушення правил користування. Національна комісія регулювання електроенергетики України, державні інспектори з експлуатації електричних станцій і мереж, державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії на підставі акта перевірки, оформленого в установленому порядку, за наявності порушень, передбачених цією статтею, видають у межах своєї компетенції суб'єктам господарської діяльності постанови про накладення штрафів за встановленою формою.

Згідно ч. 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як вже зазначалось вище, енергопостачальники мають право за умови неповної оплати споживачем спожитої електричної енергії обмежити його електроспоживання до рівня екологічної броні.

Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, у випадку порушення споживачем права енергопостачальника щодо розрахунку за поставлену електроенергію енергопостачальник має право здійснити свій захист шляхом обмеження електропостачання споживача до рівня екологічної броні або припинити повністю електропостачання споживачу.

Проте, як вже було зазначено, позивач звернувся до суду за захистом свого права шляхом зобов'язання відповідача обмежити своє енергоспоживання до рівня екологічної броні електропостачання.

Згідно ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, присудження до виконання обов'язку в натурі.

Присудження до виконання обов'язку в натурі є шляхом захисту господарського права, який полягає у примусовому зобов'язанні вчинити дію або утриматися від дії, незалежно від застосування інших заходів впливу. У судовій практиці зазначений шлях захисту реалізується через позови про присудження, рішення за яким можуть виконуватися у примусовому порядку. Виконання такого судового рішення покладається на Державну виконавчу службу у порядку, який передбачено Законом України "Про виконавче провадження".

Проте, як вже було зазначено, спеціальним актом законодавства, а саме: Законом України "Про електроенергетику" встановлено право енергопостачальника самостійно обмежити електроспоживання споживача до рівня екологічної броні електропостачання, що і є встановленим законом шляхом захисту права енергопостачальника від неправомірних дій боржника.

Крім того слід зазначити, що відповідно до ч. 3 п. 6.9 Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) обсяг електричної енергії на покриття аварійної (екологічної) броні визначається відповідно до даних акту екологічної, аварійної та технологічної броні електропостачання споживача.

Наявні в матеріалах справи акти (а.с. 59-70) складені лише щодо трьох обєктів КП Харківводоканал: КБО Диканівський ДОС, КБО Безлюдівський та КБО Диканівський ГНС, а як свідчить із позову, вимоги позивача звернені до необмеженого кола обєктів КП Харківводоканал.

При цьому, за загальними нормами чинного законодавства, подаючи позовну заяву, позивач повинен конкретизувати свої вимоги та вказати спосіб захисту свого немайнового або майнового права та інтересу за захистом якого особа звернулася до суду.

Також, суд першої інстанції правильно зазначив, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є єдиним підприємством, яке засноване на власності територіальної громади м. Харкова та надає послуги з водопостачання та водовідведення споживачам м. Харкова та 52-х населених пунктів Харківської області, 80% з яких становить населення.

Закон України "Про питну воду та питне водопостачання" є спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає правові, економічні та організаційні засади функціонування системи питного водопостачання, спрямований на гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

У відповідності до преамбули Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" метою цього закону є гарантоване забезпечення населення якісною та безпечною для здоров'я людини питною водою.

Водночас ст. 6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", визначає одним із принципів державної політики у сфері питної води та питного водопостачання - заборону відключення об'єктів питного водопостачання від системи енергопостачання як об'єктів життєдіяльності і стратегічного значення. Враховуючи те, що дана стаття є системоутворюючою нормою - принципом, що користується найвищим авторитетом, її положення підлягають обов'язковому застосуванню. Тому право припинення постачання електроенергії, яке надано електропостачальній організації діючим законодавством при наявності певних обставин, може бути реалізовано у випадках, крім тих, по яких є спеціальна заборона в порядку встановленому законом. Зазначені положення узгоджуються з приписами ч.4 ст.13 Конституції України, відповідно до якої держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання", Держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води та питного водопостачання шляхом: забезпечення кожної людини питною водою.

З матеріалів справи вбачається, що Комунальне підприємство "Харківводоканал" є підприємством життєзабезпечення і стратегічного призначення, і відключення його об'єктів від електропостачання не тільки порушить права та інтереси усіх споживачів питної води міста Харкова, але й призведе до загрози життю та здоров'ю споживачів відповідних послуг, пошкодженню майна, відсутності води на особливо важливих об'єктах (таких як лікарні, школи та дошкільні заклади, тощо).

При цьому, система водопостачання та автоматизоване управління процесами розподілу води, при відключенні навіть допоміжних об'єктів призведе до зупинки єдиного технологічного циклу водопостачання, що суперечить п.5 Порядку обмеження електроспоживання споживачів до рівня екологічної броні або повного припинення їм електропостачання (далі - Порядок) та може спричинити настання надзвичайних наслідків екологічного, санітарно-епідемічного та соціального характеру. Можливість настання вказаних наслідків підтверджується висновком "Інституту "УкркомунНДІпроект", тоді як відповідно до ст.16 Конституції України забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов'язком держави.

Крім того, відсутність водопостачання в житлі або іншому приміщенні створює загрозу нормальній життєдіяльності людини та не відповідає принципам забезпечення функціонування комунального підприємства, безперебійного надання житлово - комунальних послуг, передбачених п. 3 ст. 2 та ст. 16 Закону України Про житлово - комунальні послуги та принципу гарантованого першочергового забезпечення питною водою населення для забезпечення питних, фізіологічних, санітарно-гігієнічних та побутових потреб, передбаченого ст.6 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання".

До аналогічних висновків дійшов Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 05.03.2013р. по справі № К/9991/40463/12.

На підставі вищевикладеного, доводи викладені позивачем в апеляційній скарзі не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Судова колегія Харківського апеляційного господарського суду вважає, що оскаржуване рішення господарського суду першої інстанції прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, у відповідності до норм чинного матеріального та процесуального права, викладені в рішенні висновки відповідають обставинам справи, а тому рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача, Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків, на рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 18.04.2016 року у справі № 922/425/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Слободін М.М.