РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2016Справа №910/6108/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "ФІНБАНК"

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву

про стягнення 6 491 738,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Харченко Р.І. за довіреністю № 36 від 07.08.2015

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "ФІНБАНК" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (відповідач) про стягнення з останнього вартості здійснених невід'ємних поліпшень нерухомого майна площею 329,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, яка дорівнює сумі в розмірі 6 491 738,00 грн.

Позовні вимоги заявлено на підставі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 778 Цивільного кодексу України та обгрунтовано тим, що під час дії укладеного між позивачем та відповідачем Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4321 від 03.06.2009 (далі - Договір) позивачем, за згодою відповідача, були здійснені невід'ємні поліпшення нерухомого майна, яке було передане відповідачем позивачу в строкове платне користування. Втім після припинення дії Договору у зв'язку з закінчення строку, на який його було укладено, відповідач не здійснив відшкодування позивачу вартості невід'ємних поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без завдання йому шкоди. Оскільки відповідно до Аудиторського висновку незалежного аудитора про фактичні витрати Публічного акціонерного товариства "ФІНБАНК" від 12.12.2014 загальна вартість виконаних позивачем поліпшень склала 6 491 738,00 грн., то позивач просить стягнути з відповідача вартість здійснених поліпшень в наведеній сумі в судовому порядку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.04.2016 порушено провадження у справі № 910/6108/16 та призначено розгляд справи на 19.05.2016 об 11:20 год.

19.05.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника позивача бути присутнім в судовому засіданні через хворобу.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 19.05.2016, з'явився.

В судове засідання, призначене на 19.05.2016, представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 19.05.2016 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, подав відзив, відповідно до якого вважає позовні вимоги позивача необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 10.8 Договору (в редакції Договору № 4321/01 від 11.02.2010 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009) вартість здійснених позивачем поліпшень орендованого майна (як за згодою так і без згоди орендодавця (відповідача)) компенсації не підлягає. Відзив залучено судом до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, судом розглянуте та задоволене клопотання позивача, подане 19.05.2016 через відділ діловодства суду, про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016, представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, клопотання позивача про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 19.05.2016.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.05.2016 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 02.06.2016 о 10:30 год.

26.05.2016 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, зміст якого аналогічний змісту відзиву, поданого представником відповідача в судовому засіданні, 19.05.2016.

01.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника позивача приймати участь в судовому засіданні, призначеному на 02.06.2016.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 02.06.2016, з'явився.

В судове засідання, призначене на 02.06.2016, представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 01.06.2016 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 02.06.2016, представник відповідача надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог та просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах, поданих 19.05.2016 в судовому засіданні та 26.05.2016 через відділ діловодства суду.

В судовому засіданні, призначеному на 02.06.2016, судом розглянуте та задоволене клопотання позивача, подане 01.06.2016 через відділ діловодства суду, про відкладення розгляду справи.

Враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 02.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2016 відкладено розгляд справи на 13.06.2016 об 11:40 год.

13.06.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просив суд змінити предмет позову наступним чином:

1. Визнати за Публічним акціонерним товариством "ФІНБАНК" переважне право на приватизацію нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", що належать до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та знаходяться на балансі Державного підприємства "Спецагро", шляхом викупу в порядку, визначеному Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

2. Зобов'язати Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву вчинити дії щодо підготовки об'єкта малої приватизації - нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", до продажу Публічному акціонерному товариству "ФІНБАНК" та

- встановити ціну продажу об'єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу (нежилі приміщення загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А"), з урахуванням вартості здійснених Публічним акціонерним товариством "ФІНБАНК" невід'ємних поліпшень у сумі 6 491 738,00 грн. та відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України;

- підготувати та опублікувати інформацію про об'єкт малої приватизації - нежелі приміщення загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях згідно з Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

Представник позивача в судове засідання, призначене на 13.06.2016, з'явився.

В судове засідання, призначене на 13.06.2016, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 02.06.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

В судовому засіданні, призначеному на 13.06.2016, заява позивача, подана 13.06.2016 через відділ діловодства суду, про зміну предмету позову залучена судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 13.06.2016 подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання залучене судом до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні 13.06.2016 судом розглянуте та відхилене клопотання позивача про продовження строку вирішення спору, подане 13.06.2016 в судовому засіданні, з огляду на те, що ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2016 вже продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в судове засідання та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 13.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2016 відкладено розгляд справи на 08.07.2016 о 11:20 год.

В судове засідання, призначене на 08.07.2016, з'явився представник відповідача.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 08.07.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином з огляду на присутність останнього в судовому засіданні 13.06.2016, в якому розгляд справи було на відкладено на 08.07.2016 о 11:20 год., що підтверджується протоколом судового засідання від 13.06.2016, а також розпискою представника позивача про те, що він повідомлений про відкладення розгляду справи на вказану дату.

Судом враховано, що станом на час судового засідання 08.07.2016, позивачем не подано до суду заяв (клопотань) про відмову від поданої ним 13.06.2016 через відділ діловодства суду заяви про зміну предмету позову (далі - заява від 13.06.2016).

За таких обставин, в судовому засіданні 08.07.2016 судом розглянуто заяву позивача від 13.06.2016.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Як визначено у абз. 1, 4, 5 п.п. 3.12 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (далі - постанова Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18) право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової зави, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача вартості здійснених за згодою відповідача невід'ємних поліпшень нерухомого майна площею 329,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, оскільки вважає, що має право на відповідне відшкодування на підставі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 778 Цивільного кодексу України.

Відповідно заяви від 13.06.2016, позивач просить суд змінити предмет позову та заявляє наступні вимоги:

- визнати за позивачем переважне право на приватизацію нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", що належать до державної власності в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву та знаходяться на балансі Державного підприємства "Спецагро", шляхом викупу в порядку, визначеному Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".

- зобов'язати відповідача вчинити певні дії щодо підготовки об'єкта малої приватизації - нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", до продажу Публічному акціонерному товариству "ФІНБАНК".

Водночас, зі змісту заяви від 13.06.2016 вбачається, що змінені позивачем вимоги ґрунтуються на інших обставинах, ніж ті, що викладені у позовній заяві. Так, у заяві від 13.06.2016 позивач посилається на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 910/15916/15, яким позовні вимоги ПАТ "ФІНБАНК" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання недійсним акту органу приватизації та зобов'язання вчинити дії задоволено частково, визнано незаконною відмову Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву в приватизації нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А". Враховуючи наведене рішення суду, яке набрало законної сили, а також положення ст.ст. 2, 3, п. 1 ч. 1 ст. 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" позивач вважає, що має право на приватизацію нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А" шляхом викупу.

Наведене свідчить, що подана позивачем заява від 13.06.2016 фактично є заявою, направленою на одночасну зміну предмета і підстав позову, що, відповідно до вимог ст. 22 ГПК України, є неможливим, а тому суд відмовляє у задоволенні такої заяви.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 6 п.п. 3.12 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 18, згідно якої, у разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Враховуючи, що позивач в судове засідання 08.07.2016 не з'явився, від позову не відмовився, суд розглядає по суті раніше заявлені позовні вимоги, а саме про стягнення з відповідача на користь позивача вартості здійснених невід'ємних поліпшень нерухомого майна площею 329,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б. Грінченка, 1, яка дорівнює сумі у розмірі 6 491 738,00 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 08.07.2016 надав усні заперечення щодо заявлених позовних вимог, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав, викладених у відзивах, поданих 19.05.2016 в судовому засіданні, та 26.05.2016 через відділ діловодства суду.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 08.07.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.06.2009 між Акціонерним комерційним банком "ФІНБАНК", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "ФІНБАНК" (орендар, позивач), та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець, відповідач) було укладено Договір оренди № 4321 нерухомого майна, що належить до державної власності (далі - Договір).

Предметом укладеного Договору у п. 1.1 сторони визначили, що орендодавець (відповідач) передає, а орендар (позивач) приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежилі приміщення (далі - майно) загальною площею 329,00 кв.м, в тому числі: 143,90 кв.м - частина першого поверху шестиповерхової будівлі, 105,40 кв.м - частина цокольного поверху шестиповерхової будівлі, 79,70 кв.м - частина підвалу шестиповерхової будівлі, яке розміщене за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, що перебуває на балансі державного підприємства "Агроспецсервіс", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 28.02.2009 і становить 5 024 380,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 Договору майно передавалось в оренду з метою розміщення фінансової установи.

На підставі Акта приймання-передавання орендованого майна за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1 від 03.06.2009 (далі - Акт приймання-передавання орендованого майна від 03.06.2009) відповідач передав, а позивач прийняв в строкове платне користування майно загальною площею 329,00 кв.м за вказаною адресою.

Договір було укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діяв з 03.06.2009 до 03.05.2012 включно (п. 10.1 Договору).

11.02.2010, у зв'язку з листом Міністерства аграрної політики України № 37-11-4-15/1334 від 30.01.2010, сторонами підписано Договір № 4321/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким були внесені зміни до пунктів 10.5, 10.6, 10.8 розділу 10 та виключено пункт 11.1 розділу 11 Договору.

11.03.2010, у зв'язку з виготовленням технічного паспорту на нежитловий будинок міста Києва, вулиця Бориса Гринченка, 1 літера А, сторонами підписано Договір № 4321/02 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким були внесені зміни до пункту 1.1 розділу 1 Договору та п. п. 1 Акту приймання-передавання орендованого майна від 03.06.2009.

25.05.2011, у зв'язку з наказом Міністерства аграрної політики України від 08.02.2011 № 40 "Про передачу майна" та Актом приймання-передачі майна на баланс ДП "Агроінвест" від 01.03.2011, сторонами підписано Договір № 4321/03 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким пункт 1.1 розділу 1 Договору було викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що майно перебуває на балансі ДП "Агроінвест".

27.04.2012 сторонами підписано Договір № 4321/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна №4321 від 03.06.2009, яким було внесено ряд змін до розділу 3 (п.п. 3.1, 3.11) та розділу 10 (п. 10.11) Договору.

09.10.2013 сторонами підписано Договір № 4321/05 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким Договір оренди № 4321 від 03.06.2009 було продовжено на 2 роки 11 місяців до 03 квітня 2015. Крім того, вказаним договором було встановлено ряд умов, які орендар зобов'язувався виконати, зокрема, забезпечити проведення незалежної оцінки орендованого майна на нову дату.

11.12.2013 сторонами підписано Договір № 4321/06 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким пункт 1.1 розділу 1 Договору було викладено в новій редакції, зокрема, зазначено, що майно перебуває на балансі ДП "Спецагро".

30.04.2014 сторонами підписано Договір № 4321/07 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009, яким були внесені зміни до пункту 1.1 розділу 1, пункту 3.1 розділу 3 Договору (у зв'язку із проведеною незалежною оцінкою та як наслідок зміненим розміром орендної плати), до пунктів 5.5, 5.8 розділу 5 та пункту 8.1 розділу 8 Договору.

Пунктом 6.2 Договору передбачено, що орендар має право за письмовою згодою орендодавця проводити заміну, розширення, технічне переозброєння орендованого майна, що зумовлює поліпшення його вартості.

Звертаючись з позовом до суду, позивач (ПАТ "ФІНБАНК") зазначив, що оскільки нерухоме майно, яке було передане в користування ПАТ "ФІНБАНК" згідно Договору, не відповідало своїм станом меті оренди, позивачем було прийняте рішення щодо здійснення невід'ємних поліпшень орендованого нерухомого майна, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача (Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву) з клопотанням щодо надання дозволу на здійснення невід'ємних поліпшень предмета оренди згідно Договору.

Листом № 30-09/17779 від 18.11.2009 Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) надало згоду ПАТ "ФІНБАНК" на здійснення невід'ємних поліпшень орендованого нерухомого майна - нежитлових приміщень (загальною площею 329,0 кв.м) відповідно до представленого опису передбачуваних поліпшень та кошторисної документації, виконаної ПП "Українська будівельна компанія "Каштан". Загальна вартість робіт, згідно кошторису витрат (зведений кошторисний розрахунок вартості будівництва), складеного у поточних цінах 2009 року, становила 6 491 738,00 гри, з урахуванням податку на додану вартість.

Листом № 37-11-4-15/18478 від 09.10.2009 Міністерство аграрної політики України не заперечувало проти здійснення необхідних невід'ємних поліпшень орендованого позивачем майна.

Листом № 1105-54-15 від 22.10.2009 Державне підприємство "Агроспецсервіс" (балансоутримувач орендованого позивачем майна), не заперечувало проти здійснення необхідних невід'ємних поліпшень орендованого майна.

Позивач вказав, що з урахуванням наданих дозволів, в межах укладеного з Приватним підприємством "Українська будівельна компанія "Каштан" Договору підряду № 116 на виконання робіт, ПАТ "ФІНБАНК" були виконані поліпшення нерухомого майна відповідно до погодженої відповідачем кошторисної документації.

Відповідно до Аудиторського висновку незалежного аудитора про фактичні витрати Публічного акціонерного товариства "ФІНБАНК" на поліпшення орендованого майна за адресою м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1 А від 12.12.2014, загальна вартість виконаних позивачем поліпшень склала 6 491 738,00 грн.

Разом з тим, як вказав позивач, після припинення дії Договору, у зв'язку з закінчення строку, на який його було укладено, відповідач не здійснив відшкодування позивачу вартості невід'ємних поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без завдання йому шкоди.

Наразі позивач вважає, що має право на відповідне відшкодування на підставі ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст. 778 Цивільного кодексу України.

За наведених обставин, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача на користь позивача вартості здійснених ним невід'ємних поліпшень нерухомого майна площею 329,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, яка дорівнює сумі в розмірі 6 491 738,00 грн.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Умови укладеного сторонами Договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4321 від 03.06.2009 свідчать, що даний договір за своєю правовою природою є договором найму (оренди).

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 6 ст. 283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 ст. 759 ЦК України, законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди) (ч. 2 ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна є, зокрема, Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом. Аналогічні приписи містяться у ч. 1 ст. 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною 1 статті 778 ЦК України визначено, що наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця.

Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення (ч. 2 ст. 778 ЦК України).

Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних витрат або на зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю (ч. 3 ст. 778 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар вправі залишити за собою проведені ним поліпшення орендованого майна, здійснені за рахунок власних коштів, якщо вони можуть бути відокремлені від майна без заподіяння йому шкоди.

Якщо орендар за рахунок власних коштів здійснив за згодою орендодавця поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, орендодавець зобов'язаний компенсувати йому зазначені кошти в межах збільшення в результаті цих поліпшень вартості орендованого майна, визначеної в установленому законодавством порядку, яке відбулося в результаті таких поліпшень, якщо інше не визначено договором оренди.

Відповідно до статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як встановлено судом, Договором № 4321/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна № 4321 від 03.06.2009 (далі - Договір № 4321/01), підписаним сторонами 11.02.2010, було викладено пункту 10.8 розділу 10 Договору у такій редакції:

В разі припинення (крім приватизації) або розірвання Договору:

поліпшення орендованого майна, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які можна виокремити від орендованого майна не завдаючи йому шкоди, визнаються власністю орендаря;

вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем як за згодою так і без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає, ці поліпшення визнаються власністю держави.

В разі приватизації орендованого майна орендарем компенсація вартості поліпшень орендованого майна, які неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, які здійснив орендар за згодою орендодавця, провадиться у відповідності до чинного законодавства.

Отже, відповідно до умов пункту 10.8 Договору (в редакції Договору № 4321/01), в разі припинення (крім приватизації) або розірвання Договору, орендар має право на компенсацію вартості поліпшень орендованого майна, які не неможливо відокремити від майна без заподіяння йому шкоди, які здійснив орендар за згодою орендодавця, лише у разі приватизації орендованого майна орендарем і така компенсація провадиться відповідно до чинного законодавства.

Судом встановлено, що Договір було припинено 03.04.2015 з огляду на закінчення строків його дії (враховуючи зміни до Договору, внесені Договором № 4321/05 від 09.10.2013), докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів приватизації позивачем орендованого майна, а зміст поданої позивачем через відділ діловодства суду заяви від 13.06.2016 підтверджує, що приватизація нежилих приміщень загальною площею 329,0 кв.м, які знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Грінченка, 1, літ. "А", не відбувалась.

Таким чином, оскільки приватизація орендованого майна позивачем не відбулась, то відповідно до пункту 10.8 Договору (в редакції Договору № 4321/01) вартість здійснених позивачем (ПАТ "Фінбанк") поліпшень компенсації не підлягає.

При цьому суд відзначає, що надання відповідачем згоди на здійснення спірних поліпшень не є підставою для компенсації позивачу вартості здійснення спірних поліпшень, оскільки наведеним пунктом 10.8 Договору чітко визначено, що вартість поліпшень орендованого майна, зроблених орендарем як за згодою так і без згоди орендодавця, які не можна відокремити без шкоди для майна, компенсації не підлягає, ці поліпшення визнаються власністю держави.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов до висновку про відсутність у позивача належних та достатніх обґрунтувань своїх вимог, а тому в задоволенні позову про стягнення з відповідача на користь позивача вартості здійснених невід'ємних поліпшень нерухомого майна площею 329,0 кв.м, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, яка дорівнює сумі в розмірі 6 491 738,00 грн., належить відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю, судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016

Суддя Гумега О. В.