КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа№ 910/2487/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача . не з'явився.

від відповідача не з'явився.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький

титаново-магніевий комбінат"

на рішення

Господарського суду Київської області

від 26.04.2016 року

у справі № 910/2487/16 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький

титаново-магніевий комбінат"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ютем-

Інжинірінг"

про стягнення 28765,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ТОВ "Запорізький титаново-магніевий комбінат" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016 року у справі № 910/2487/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 р. апеляційну скаргу ТОВ "Запорізький титаново-магніевий комбінат" прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження.

В судове засідання 05.07.2016 року представник відповідача не з'явився та подав клопотання про відкладення. Дане клопотання відхилено колегією суддів, оскільки відповідач не обмежений у праві надавати право на представництво своїх інтересів будь-якого іншого представника.

Окрім цього, пердставником відповідача подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому останній просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судове засідання 05.07.2016 року представник позивача не з'явився.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача та відповідача, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 23.07.2013 року між Державним підприємством "Запорізький титано-магнієвий комбінат" (позивач, Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЮТЕМ-ІНЖИНІРІНГ" (відповідач, Підрядник) укладено Договір підряду № 618 (надалі - Договір).

Позивачем надано докази, що згідно з п. 4.4. Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат" Товариство є правонаступником прав та обов'язків Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" внаслідок реорганізації Державного підприємства шляхом приєднання до Товариства. Таким чином, права і обов'язки Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Запорізький титано-магнієвий комбінат".

У відповідності з умовами Договору Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати роботи перелічені в п.1.2 та 1.3. Договору, а Замовник - прийняти і оплатити виконані роботи, а саме: "Реконструкція з розширенням виробництва титанового шлаку потужністю 150 тис/год. Проведення випробування паль".

Відповідно до п. 3.1. Ціна Договору згідно кошторису № 2512 (додаток №1) становить 525 880,80 грн., у тому числі ПДВ 87 646,80 грн.

Пунктом 5.6 Договору передбачено, що приймання робіт Сторонами оформлюються актами приймання виконаних підрядних робіт форми КБ-2 і довідки форми КБ-3 для визначення вартості виконаних об'ємів підрядних робіт та проведення подальших розрахунків.

Згідно акту форми № КБ-2в за вересень 2013 року № 1 та довідки КБ-3 за вересень 2013 року Підрядником виконано робіт на вказаному об'єкті на суму 525870,08 грн. На виконання умов п.3.7 Договору Замовник оплатив виконані Підрядником роботи відповідно до платіжних доручень: № 27667 від 24.10.2013 року на суму 347 336,08 грн.; № 13519 від 26.07.2013 року на суму 178 534,00 грн. Всього на суму 525 870,08 грн.

Позивач зазначав, що в ході ревізії фінансово-господарської діяльності Державного підприємства "Запорізький титано-магнієвий комбінат" за період з 01.10.2011 року по 31.10.2013 року Державною фінансовою інспекцією в Запорізькій області встановлено, що при визначені вартості робіт, вказаних в акті форми КБ-2в за вересень 2013 року № 1, при виконанні робіт "Занурення одиночних складових залізобетонних паль довжиною до 20 м в ґрунтах гр1" та "Занурення одиночних складових залізобетонних паль довжиною більше 20м в ґрунтах гр1" Підрядником фактично використано механізм "Гідравлічний свайний копер ZYJ240" в кількості 264 маш/год вартістю 282,39 грн. за 1 маш/год, замість передбачених розцінками Е5-27-1 та Е5-27-3 механізмів "Крани на автомобільному ходу, в/п 1 От" та "Копри універсальні з дизель-молотом масою 2,5т".

Замовником - ДП "ЗТМК" за Договором прийнято у підрядника ТОВ "ЮТЕМ-ІНЖИНІРІНГ" акт форми КБ-2в за вересень 2013 року № 1, в якому в порушення п.1.4.2 ДБН Д.1.-1-2000 підрядником замінено механізми, передбачені ресурсними кошторисними нормами, на інший, що призвело до завищення вартості робіт на загальну суму 28 765,64 грн., які оплачені ДП "ЗТМК" за рахунок власних коштів. Внаслідок допущеного порушення ДП "ЗТМК" завдано матеріальної шкоди (збитків) на суму 28 765,64 грн.

Позивач зазначав, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року у справі № 808/4931/14 зобов'язано ДП "ЗТМК" виконати пункт 3 вимоги Державної фінансової інспекції у Запорізькій області від 03.02.2014 року № 08-06-14-14/879, а саме скласти акт форми № КБ-2в та довідку форми № КБ-3 на зменшення вартості підрядних робіт, на підставі яких відобразити в бухгалтерському обліку дебіторську заборгованість.

Позивач, посилаючись на ч. 1 ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, зазначає, що відобразив заборгованість в сумі 28 765, 64 грн. в бухгалтерському обліку ТОВ "ЗТМК" та надіслав листом за вих. № 16-07/01-88 від 15.07.2015 року на адресу ТОВ "ЮТЕМ-ІНЖИНІРІНГ" акти форми № КБ-2в за липень 2015 року приймання виконаних будівельних робіт та довідку форми № КБ-3 за липень 2015 року на зменшення вартості підрядних робіт на суму 28 765,64 грн. для підписання.

Однак, Підрядник (відповідач) в листі № 644-202 від 31.08.2015 року відмовився від підписання акта форми № КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт № 1 за липень 2015 року, та довідки форми № КБ-3 на зменшення вартості підрядних робіт за липень 2015 року.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

З посиланням на ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, яка передбачає, що у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною, позивач зазначає, що акт форми № КБ-2в за липень 2015 року приймання виконаних будівельних робіт та довідка форми № КБ-3 за липень 2015 року на зменшення вартості підрядних робіт на суму 28 765,64 грн. підписано однією стороною - ДП "ЗТМК" із вказівкою про відмову ТОВ "ЮТЕМ-ІНЖИНІРІНГ" від його підписання.

В позові позивач посилався на ст. 22 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

Також, керуючись ст.ст. 224, 225, 226 Господарського кодексу України, згідно з якими, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані ним збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено, позивач подав позов про стягнення з відповідача збитків у сумі 28 765,64 грн.

Відповідач проти позову заперечував, зазначив, що підставою звернення до суду позивач безпідставно визначив порушення відповідачем правил здійснення господарської діяльності, прав та інтересів позивача, які полягають у відмові від підписання акту форми КБ - 2 за липень 2015 року та довідки на зменшення вартості підрядних робіт на суму 28 765,64 грн.

Відповідач зазначав, що Договір підряду №618 від 23.07.2013 року підписаний між позивачем та відповідачем і виконаний в повному обсязі без виявлених недоліків по якості робіт та порушень строків виконання. Крім того, Договором встановлена тверда ціна, яка не переглядалась і не збільшувалась. Коригування кошторисної документації, в частині машин та механізмів, а саме фактичне використання механізму "Гідравлічний свайний копер ZYJ240" в кількості 264 маш/год вартістю 282,39 грн. за 1 маш/год, замість передбачених розцінками Е5-27-1 та Е5-27-3 механізмів "Крани на автомобільному ходу, в/п 1 От" та "Копри універсальні з дизель-молотом масою 2,5т", відбулось з ініціативи позивача.

Зокрема, у вересні 2013 року представниками сторін по Договору було підписано акт №1 по коригуванню локального кошторису №2512. Після порівняння вартості погодженої договірної ціни та нової з урахуванням використання при виконанні робіт по Договору інших машин та механізмів сума економії склала 10,08 грн.

Акт виконаних робіт форми КБ-2в за вересень 2013 року підписаний сторонами, претензій щодо строків та якості виконаних робіт від ДП "ЗТМК" не надходило, вартість узгодженої твердої договірної ціни не перевищена, а навпаки зменшена на 10,72 грн. і виконані роботи прийняті Замовником та оплачені в повному обсязі у відповідності до умов Договору.

У зв'язку з чим, відповідач зазначає, що з огляду на п. 3.2.7.7 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом держбуду України від 27.08.2000 року №174 (ДБН Д. 1.1-1-2000) не було необхідності у внесенні пропозиції щодо розроблення та затвердження індивідуальних ресурсних елементних кошторисних норм в складі проекту. Крім того, внесення такої пропозиції є правом підрядника, для забезпечення оплати виконаних ним робіт, вартість яких перевищує кошторисну. Оскільки, вартість робіт за Договором не перевищила кошторисну вартість і роботи оплачені в повному обсязі, в діях відповідача відсутні будь-які порушення правил господарської діяльності та договірних зобов'язань.

З огляду на існуючі між позивачем та відповідачем господарські правовідносини, відповідач міг завдати позивачу збитків порушенням умов Договору підряду, що підлягає дослідженню в контексті відповідних господарських відносин підряду з урахуванням відповідних норм законодавства.

Згідно з п. 3.2.7.7 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом держбуду України від 27.08.2000 року №174 (ДБН Д. 1.1-1-2000) при розрахунках вартості експлуатації будівельних машин і механізмів, якщо внаслідок об'єктивних причин (ускладнені умови виконання робіт через обмеженість території будівельного майданчика, неможливість розміщення підйомних механізмів, відсутність у підрядника машин і механізмів, передбачених нормами, тощо) будівельні (ремонтно-будівельні) роботи планується виконувати без застосування машин і механізмів як для внутрішньо будівельного транспортування матеріальних ресурсів (горизонтального і вертикального), так і для виконання робіт, або із застосуванням наявних у підрядній організації не передбачених нормами машин і механізмів, вартість таких робіт визначається з урахуванням змінених умов виконання робіт з відповідними технічними (у проекті виробництва робіт) та економічними обґрунтуваннями.

В економічному обґрунтуванні провадиться співставлення вартості експлуатації машин і механізмів, передбачених ресурсними елементними кошторисними нормами для внутрішньо будівельного транспортування матеріальних ресурсів і механізації технологічних процесів, розрахованої на підставі нормативного часу роботи та вартості машино-години цих машин, що склалася в регіоні, або (за їх відсутності) за усередненими даними Держбуду, з відповідною вартістю зазначених робіт, що планується виконувати із застосуванням ручної праці чи наявних у підрядній організації машин і механізмів. Розрахунками, проведеними для зазначеного співставлення, враховуються також загальновиробничі витрати.

У випадку, якщо обґрунтовані витрати підрядника, спричинені зміною умов виконання робіт, перевищують відповідну нормативно-розрахункову вартість робіт, підрядник може вносити пропозицію щодо розроблення та затвердження індивідуальних ресурсних елементних кошторисних норм в складі проекту.

Згідно зі ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Статтею 844 Цивільного кодексу України визначено, що кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, відповідна норма п. 3.2.7.7 Правил визначення вартості будівництва, затверджених наказом держбуду України від 27.08.2000 року №174 (ДБН Д. 1.1-1-2000) регулює питання, коли підрядником визначається необхідність заміни механізмів у зв'язку зі зміно умов виконання робіт, що має наслідком перевищення нормативно-розрахункової вартості робіт, і така норма надає підряднику право вносити пропозицію щодо розроблення та затвердження індивідуальних ресурсних елементних кошторисних норм в складі проекту, оскільки інакше зміни в бік перевищення твердого кошторису не допускаються. Таким чином, відповідна норма надає підряднику можливість врегулювати питання оплати робіт, вартість яких перевищує кошторисну, шляхом внесення пропозиції щодо розроблення та затвердження індивідуальних ресурсних елементних кошторисних норм в складі проекту. Однак, відповідна норма не містить зобов'язання підрядника виступати з ініціативою розроблення та затвердження індивідуальних ресурсних елементних кошторисних норм в складі проекту, до того ж за відсутності перевищення твердого кошторису та відсутності необхідності в оплаті робіт понад встановлену кошторисну вартість.

Як передбачено ст. 845 Цивільного кодексу України, підрядник має право на ощадливе ведення робіт за умови забезпечення належної їх якості. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості роботи. Сторони можуть домовитися про розподіл між ними заощадження, отриманого підрядником.

За ініціативою та погодженням Замовника, відповідачем було виконано роботи іншими механізмами, що призвело до зміни вартості відповідних робіт, в той же час така заміна механізмів призвела також до зміни обсягу робіт в сторону зменшення, і в загальному циклі виконання робіт, відповідна заміна призвела до економії в порівнянні з затвердженою кошторисною документацією, в розмірі якої роботи підлягають оплаті, що також свідчить про заощадливість підрядника.

Відповідно до ст. 878 Цивільного кодексу України замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором.

Згідно зі ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Статтею 882 Цивільного кодексу України визначено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з ч. 6 відповідної ст. 882 Цивільного кодексу України, замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою.

Також, ст. 883 Цивільного кодексу України визначено поняття та обсяги відповідальності підрядника, а саме, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Таким чином, акти виконаних робіт (за вересень 2013 року) своєчасно підписані обома сторонами без зауважень щодо якості та обсягів виконаних робіт є чинними, не визнавались недійсними, і з огляду на норми чинного законодавства підписаний обома сторонами акт виконаних робіт не може відмінятись однією з сторін, інакше, як в разі встановлення невідповідності обсягів та якості прихованих робіт.

Недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені, під час прийняття робіт не виявлено, роботи оплачені Замовником згідно з підписаним сторонам Актом в межах твердого кошторису до Договору.

Заміна механізмів відбулась за погодженням з Підрядником, не призвела ні до погіршення результату робіт (навпаки) ні до необґрунтованого збільшення кошторисної вартості робіт і в будь-якому випадку згідно зі ст. 845 Цивільного кодексу України відповідач мав право на отримання від позивача погоджених твердим кошторисом коштів. Отримання підрядником передбаченої Договором оплати робіт в межах кошторису після виконання повного обсягу робіт та цілковитої придатності результату робіт, відповідає вимогам чинного законодавства та умовам Договору.

Таким чином, зі сторони Підрядника відсутні будь-які порушення правил здійснення господарської діяльності, норм чинного законодавства та умов Договору.

Питання щодо витрачання бюджетних коштів позивачем, які встановлені в Акті ревізії не має відношення до відповідача і в разі встановлення факту неправомірного витрачання бюджетних коштів, відповідні обставини свідчать про неправомірність дій в першу чергу позивача, якщо він не доведе відсутності своєї вини чи вини інших осіб. Однак, відповідні обставини підлягають дослідженню в межах даного спору виключно щодо взаємовідносин з відповідачем, в діях якого відсутні будь-які порушення.

В діях відповідачаа та у правовідносинах з позивачем не встановлено жодних порушень та факту заподіяння збитків.

Обставини, викладені в постанові Запорізького окружного адміністративного суду від 14.01.2015 року у справі № 808/4931/14 не мають преюдиційного значення для справи, що розглядається, оскільки позовні вимоги задоволені виключно у зв'язку з не оскарженням та чинність акту перевірки, який підлягає виконанню і встановлені в постанові обставини стосуються виключно правовідносин між позивачем та контролюючим органом.

Згідно із ст. 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Пунктом 4 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити дня відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки), наявність та розмір понесених збитків; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не наступає.

Терміном "збитки" позначаються наслідки правопорушення, які виражаються у зменшенні майнової сфери потерпілого у результаті порушення належного йому права або блага. Протиправною поведінкою (дією або бездіяльністю) є будь-яка поведінка, яка суперечить правовим нормам. Причинний зв'язок - це відповідний об'єктивно існуючий зв'язок між явищами, при якому одне явище, яке передує, при відповідних умовах породжує, викликає інше явище - наступне. Відповідальність за заподіяні протиправною поведінкою збитки виникає при наявності вини особи, що заподіяла збитки.

Таким чином, наведені норми законодавства пов'язують відшкодування збитків з порушенням учасником господарських (цивільних) відносин відповідного зобов'язання, що потягло негативні наслідки для іншого учасника таких правовідносин.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

В позові зазначається, що відповідач порушив умови Договору, чим завдав позивачу збитки в заявленій сумі. Однак, позивач не обґрунтував та не довів належними доказами порушення відповідачем умов Договору та винних дій відповідача.

Таким чином, відповідачем не обґрунтовано та не доведено наявності всіх елементів господарського (цивільного) правопорушення, які необхідні для встановлення факту завдання збитків та підстав для їх відшкодування.

Судом першої інстанції цілком обґрунтовано відхилено клопотання позивача про витребування документів, оскільки дані документи, жодним чином не впливають на факти, які вже встановлено, та не спростовують правомірності дій відповідача під час виконання робіт по Договору.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016 року у справі №910/2487/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/2487/16 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло