РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2016Справа №910/8664/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К"
про стягнення 547 838, 76 грн. та розірвання договору
Суддя Підченко Ю.О.
Представники сторін:
від позивача:Бондаренко Л.М. - представник за довіреністю;
від відповідача:Бацура О.М. - представник за довіреністю; Песиголовець Я.О. - представник за довіреністю.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" (далі - позивач, ТОВ "Торговий дім "РОСАВА") звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - відповідач, ТОВ "Епіцентр К") в якому просить:

- стягнути суму заборгованості в розмірі 516 128, 66 грн., інфляційні втрати в розмірі 26 322, 56 грн., 3% річних в розмірі 5 387, 53 грн.;

- розірвати договір поставки № 2443 АГ від 03.09.2012 року.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням зобов'язань за договором поставки № 2443АГ від 03.09.2012 року з боку Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" та недосягненням сторонами вказаного правочину згоди щодо його розірвання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.05.2016 р. порушено провадження у справі № 910/8664/16, розгляд якої призначено на 10.06.2016 р.

У судовому засіданні 10.06.2016 року представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог та надав усні пояснення по справі.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справі пояснень позивача щодо підстав розірвання договору поставки № 2443 АГ від 03.09.2012 року, а також клопотання про долучення до матеріалів справи наступних письмових доказів:

- Акт звірки взаємних розрахунків за січень 2012 року - лютий 2013 року;

- Акт звірки взаємних розрахунків за 2013 рік;

- Акт звірки взаємних розрахунків за січень 2013 року - жовтень 2014 року;

- Акт звірки взаємних розрахунків за четвертий квартал 2014 року;

- Акт звірки взаємних розрахунків за 2016 рік;

- Витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.06.2016 року № 21994899.

Представники відповідача у судовому засіданні 10.06.2016 року проти позовних вимог заперечував, зокрема посилаючись на обставини, викладені у письмовому відзиві на позовну заяву від 10.06.2016 року.

З метою усунення суперечностей у доводах та доказах сторін, у судовому засіданні згідно вимог ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 08.07.2016 року.

Представник позивача у безпосередньо у судовому засіданні 08.07.2016 року наполягав на позові, відповідно до положень ст. 69 ГПК України звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та із клопотанням про долучення додаткових документів до матеріалів справи.

Представники відповідача проти позову заперечували, по викладеним у відзиві доводам.

З метою усунення порушення рівності та змагальності учасників судового процесу, суд задовольнив клопотання позивача про продовження строку розгляду спору додатково на 15 днів та відклав розгляд справи на 15.07.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні наполягав на позові. 14.07.2016 року через відділ діловодства суду (канцелярію) Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" подано клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових пояснень, у яких, позивачем наведено обґрунтування підстав для розірвання договору поставки № 2443 АГ від 03.09.2012 року.

Представники ТОВ "Епіцентр К" у судовому засіданні 15.07.2016 року заперечували проти позовних вимог, крім того, безпосередньо у засіданні подали письмові пояснення.

Судом зроблено висновок, що наданих доказів достатньо для вирішення спору по суті.

У судовому засіданні 15.07.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складались протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача та представників відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" (далі - постачальник) укладено договір поставки № 2443 АГ (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1.-1.2. якого, постачальник зобов'язується поставляти покупцеві товар у встановлені строки, а покупець зобов'язується приймати такий товар і сплачувати за нього на умовах даного договору. Предметом поставки є визначений товар з найменуванням, зазначеним у Специфікаціях та/або інших документах згідно умов договору, підписаних постачальником та покупцем.

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2010) - склад покупця згідно заявок останнього (п. 2.1. договору).

Пунктами 3.1., 3.2. договору передбачено, що загальна кількість товару, яка підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура тощо) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами, визначаються Специфікацією за згодою сторін. Специфікація після погодження сторонами є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, поставка товару здійснюється на підставі попередньої письмової заявки покупця, оформлення якої проводиться покупцем у порядку, визначеному договором.

Ціни на товар вказуються у Специфікації, яка є невід'ємною частиною договору. Оплата здійснюється у розмірі повної вартості реалізованого товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника вказаний у реквізитах постачальника у договорі. Оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем після його реалізації споживачам, один раз на тиждень (п.п. 8.1., 9.1., 9.2. договору).

Термін дії договору поставки № 2443 АГ від 03.09.2012 року до 31.12.2017 року, відповідно додаткової угоди від 30.10.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, протягом жовтня-грудня 2014 року, позивач поставив товар відповідно до Специфікації та заявок відповідача, що підтверджується видатковими накладними наявними у матеріалах справи. Позивачем було поставлено товар на загальну суму 4 932 215, 05 грн. з ПДВ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" у своїй позовній заяві стверджує, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" за поставлений товар здійснив оплату на загальну суму 4 416 086, 39 грн., а отже заборгованість відповідача за договором поставки складає 516 128, 66 грн.

Листами № 249 від 02.09.2015 року, № 334 від 09.11.2015 року, № 355 від 02.12.2015 року, № 380 від 21.12.2015 року, № 388 від 25.12.2015 року, № 392 від 29.12.2015 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" про свою реорганізацію та подальшу неможливість поставляти шини, а також просило розірвати договори № 2444АГ та № 2443АГ і провести взаєморозрахунки.

У відповідь на такі звернення Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" у листі № 1430/12 від 13.11.2015 року просило позивача погасити заборгованість за іншими договорами (зокрема за договором надання послуг по організації просування товарів № 2444АГ від 03.09.2012 року), після чого між компаніями буде підписано акти звірки, повернуто нереалізований товар, сплачено за реалізований, та розірвано договори шляхом підписання додаткових угод.

24.03.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" направило до Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" претензію вих. № 109, відповідно до якого, позивач по справі вимагав від відповідача:

- сплатити заборгованість в розмірі 524 528, 66 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ "ТД "РОСАВА";

- розірвати договори поставки № 2443АГ та надання послуг по організації просування товарів № 2444 АГ.

Спір у справі, як вбачається із позовної заяви, виник у зв'язку із невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором поставки № 2443АГ та недосягненням згоди щодо розірвання вказаного договору.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що позовна вимога щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" суми заборгованості в розмірі 516 128, 66 грн., інфляційних втрат в розмірі 26 322, 56 грн., 3% річних в розмірі 5 387, 53 грн. задоволенню не підлягає, виходячи із наступного:

Судом надана належна правова оцінка відносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір постачання. У залежності від умов діючого законодавства, договір вважається укладеним коли сторони досягли всіх суттєвих його умов, а саме за ЦК України відносно предмету та строку.

Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

Незалежно від того, що у ЦК України договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, а саме ст. ст. 655-697 ЦК України, коли інше не встановлено договором, законом або витікає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом України. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Господарський кодекс України чітко вказує, що сторонами договору постачання можуть бути лише суб'єкти господарювання в розумінні статті 55 ГК України. Таким чином, законодавець визначив відповідно до вимог частини 6 статті 265 ГК України чим різниться договір поставки від договору купівлі-продажу. Сторони судового процесу є суб'єктами господарювання відповідно до вказаних вимог.

Так, згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 266 ГК України визначено, що предметом поставки є визначені родовими ознаками продукція, вироби з найменуванням, зазначеним у стандартах, технічних умовах, документації до зразків (еталонів), прейскурантах чи товарознавчих довідниках.

Предметом поставки можуть бути також продукція, вироби, визначені індивідуальними ознаками.

За вимогами ГК України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціні. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 712 ЦК України та ст.ст. 180, 181, 265 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" при укладанні договору поставки № 2443АГ дійшли згоди щодо порядку розрахунків за договором.

Так, у розділі 9 правочину сторони визначили, що оплата здійснюється у розмірі повної вартості реалізованого товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, вказаний у реквізитах постачальника у договорі. Оплата за поставлений постачальником товар здійснюється покупцем після його реалізації споживачам, один раз на тиждень.

Таким чином, оплата та поставлений товар здійснюється покупцем після настання події - реалізації товару споживачам.

Положеннями статті 212 Цивільного кодексу України встановлено, що особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач по справі, на підтвердження своїх позовних вимог посилається на Акт звірки взаємних розрахунків від 29.12.2015 року та на платіжні доручення № 1932 від 11.01.2016 року, № 36986 від 25.03.2016 року.

Вказаний позивачем Акт звірки взаємних розрахунків виконаний станом за період 01.01.2016 - 27.05.2016 за договором № 2443АГ від 03.09.2012 року. І в ньому встановлено, що сума різниці між вартістю поставленого товару та оплатами становить 516 128, 88 грн.

Однак, дослідивши Акт, суд дійшов висновку, що він не може бути прийнятий судом в якості належного доказу на підтвердження розміру заборгованості. Оскільки обов'язок відповідача по оплаті поставленого товару виникає лише з моменту його реалізації. В Акті звірки взаємних розрахунків жодних посилань на кількість реалізованого та/або нереалізованого товару немає.

Таким чином, Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" не вказано який саме товар реалізовано, але не оплачено відповідачем.

Більше того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" до матеріалів справи в якості письмових доказів було долучено Довідку щодо залишків нереалізованого товару постачальника Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" станом на 08.06.2016 року, підписано економістом та головним бухгалтером ТОВ "Епіцентр К", згідно якої сума поставленого та нереалізованого товару становить 516 128, 93 грн.

Посилання позивача на порушення покупцем порядку повернення нереалізованого товару, встановленого пунктом 4.12. договору є безпідставними та необґрунтованими.

Пунктом 4.12. договору поставки передбачено, що у випадку, якщо частина товару залишається нереалізованою через торгівельну мережу покупця, покупець має право повернути її в період дії договору. Постачальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту пред'явлення письмової вимоги покупцем забрати цей товар та/або замінити його. Отже, як вбачається з викладеного, встановлено процедуру повернення товару покупцем, а не витребування його Постачальником.

Суд дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" відсутня заборгованість за договором поставки № 2443АГ перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА", тому позовні вимоги про стягнення суми заборгованості в розмірі 516 128, 66 грн., інфляційних втрат в розмірі 26 322, 56 грн., 3% річних в розмірі 5 387, 53 грн. задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "РОСАВА" про розірвання договору поставки № 2443АГ від 03.09.2012 року через істотне порушення умов договору відповідачем, суд відзначає наступне.

Відповідно ст. 651 Цивільного кодексу України розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною.

Стаття 188 Господарського кодексу України визначає порядок зміни та розірвання господарських договорів, зокрема в п. 2 зазначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (п 4 ст. 188 Господарського кодексу України).

У даному випадку, як на підставу розірвання договору, позивач посилається на те, що відповідач не виконав покладений на нього обов'язок щодо оплати товару, чим порушив договірне зобов'язання.

Істотність порушення договору є загальною підставою, яка може бути встановлена лише шляхом оцінки істотності у порушенні договору.

П.п. 12.2., 12.3., 12.4. договору сторони визначили, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати розгляду. У випадку недосягнення сторонами згоди щодо зміни (розірвання) договору, або у разі неодержання відповіді у встановлений строк, з урахуванням часу поштового обігу, зацікавлена сторона має право передати спір на вирішення суду.

Дослідивши фактичні дані наявні у матеріалах справи суд дійшов висновку, що підстав для розірвання договору поставки № 2443АГ немає, оскільки позивачем не доведено факту істотного порушення умов договору відповідачем.

За умовами укладеного між сторонами договору поставки, у відповідача не виникає обов'язку оплатити поставлений товар. Кошти сплачуються лише після його фактичної реалізації. Оскільки товар на суму 516 128, 66 грн. не було реалізовано, тоді й порядок розрахунків Товариством з обмеженою відповідальністю "Епіцентр К" порушено не було.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, судом встановлено, що заявлені позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, вони не підлягають задоволенню.

Згідно положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю " Торговий дім "РОСАВА" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 20.07.2016 р.

Суддя Ю.О.Підченко