ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2016 р.Справа № 5/192/06
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Аленіна О.Ю.

суддів: Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

секретар судового засідання Герасименко Ю.С.

За участю представників учасників провадження у справі про банкрутство:

від АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" - ОСОБА_1 за довіреністю.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

акціонерного товариства відкритого типу "Фірма "АУРА"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016

у справі №5/192/06

за заявою боржника акціонерного товариства відкритого типу "Фірма АУРА"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.05.2006 за заявою боржника порушено провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства відкритого типу "Фірма "АУРА" (далі - АТВТ "Фірма "ОСОБА_1").

Зазначеною ухвалою, зокрема, введено процедуру санації та призначено керуючого санацією голову правління боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого ОСОБА_2.

Оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" було опубліковане 06.06.2006 в газеті "Голос України" № 102 (3852).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 затверджено складений розпорядником майна ОСОБА_2 реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 6 143 738,48 грн. із вказівкою черговості їх задоволення.

05.05.2016 від керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ОСОБА_3 до господарського суду надійшло клопотання про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06.

В своєму клопотанні керуючий санацією просила прийняти ухвалу (окремий процесуальний документ), якою внести зміни до ухвали господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 у справі № 5/192/06, шляхом 1) заміни в п. 1.1. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора першої черги, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника ПАТ "Кредобанк" із сумою визнаних вимог 399 587,70 грн., із яких 347 032,90 грн. основний борг та 52 554,80 грн. пеня, штраф, правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" із сумою кредиторських вимог 1 983 342,14 грн. основний борг, які забезпечені заставою майна боржника; 2) шляхом заміни в п. 2.4 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора другої черги ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва із сумою визнаних вимог 128 540,37 грн. основного боргу, правонаступником ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв із сумою кредиторських вимог 128 540,37 грн. основного боргу; 3) шляхом заміни в п. 3.1 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора третьої черги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 110 112,58 грн. основного боргу, правонаступником ОСОБА_5 податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області із сумою кредиторських вимог 110 112,58 грн. основного боргу; 4) шляхом заміни в п. 6.9 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора шостої черги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 127 442,80 грн. штраф, пеня, правонаступником ОСОБА_5 податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області із сумою кредиторських вимог 127 442,80 грн. штраф, пеня; 5) шляхом заміни затвердження загальної суми реєстру вимог кредиторів 6 143 738,48 грн., вказаної в ухвалі суду від 07.07.2011, на суму 7 727 492,92 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 (суддя Адаховська В.С.) відмовлено у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ОСОБА_3 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06, зобовязано розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" відомості про заміну, на підставі судових рішень господарського суду Миколаївської області, таких кредиторів: ПАТ "Кредобанк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" з вимогами в сумі 1 983 342,14 грн., які забезпечені заставою майна боржника (ухвали від 05.03.2013 та від 30.09.2014), відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва на його правонаступника ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв (ухвала від 05.12.2013); Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби на його останнього правонаступника ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (ухвали від 05.12.2013 та від 21.05.2015), зобовязано розпорядника майна повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення у відповідності зі ст. 16 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (у попередній редакції чинній до 18.01.2013 включно).

В мотивах оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ст.ст.13, 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що була чинна до 19.01.2013) та ст. 512 ЦК України зазначив, що усі вимоги кредиторів, заявлені у порядку положень ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", розглянуті та визнані судом, повинні міститись у реєстрі вимог кредиторів із зазначенням черговості задоволення кожної вимоги, а внесення змін до затвердженого господарським судом реєстру може бути здійснено у виключному порядку. Реєстр вимог кредиторів затверджується судовим рішенням в формі ухвали, яка може бути змінена виключно в порядку здійснення апеляційного чи касаційного оскарження або у разі перегляду її за нововиявленими обставинами відповідно до ст. ст. 112, 114 ГПК України. Іншого порядку внесення змін до змісту рішення суду першої інстанції не передбачено положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" або процесуальними нормами ГПК України.

Судом першої інстанції зазначено, що грошові вимоги, за якими затверджено реєстр вимог кредиторів, не переглядаються господарським судом, який здійснює провадження у справі, за винятком випадків, встановлених ГПК України, а Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не надає право суду самостійно переглядати вимоги кредиторів, вносити зміни або викладати ухвалу за результатами попереднього засідання. До того ж, судом відзначено, що як слідує із вищевказаних норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ведення реєстру вимог кредиторів являється обовязком арбітражного керуючого, а не суду.

Щодо посилань заявника на правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в постанові від 01.11.2011 у справі 1-4-5-32-24-2/136-03-5080, а саме, щодо того, що відомості про включення, зміну, виключення вимог кредиторів вносяться арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, протягом провадження у справі про банкрутство, але господарський суд, що здійснює правосуддя у справах про банкрутство, повинен надавати правову оцінку цим змінам в самостійній ухвалі, вказані зміни в реєстрі вимог кредиторів повинні відбуватись виключно на підставі ухвали господарського суду, судом першої інстанції зазначено, що така оцінка обґрунтованості та законності здійснення правонаступництва надавалася господарським судом Миколаївської області в окремих процесуальних документах ухвалах від 05.03.2013, від 05.12.2013 та від 21.05.2015, якими здійснювалося процесуальне правонаступництво сторін (кредиторів) у даній справі.

Проте, як зазначає місцевий господарський суд, розпорядником майна боржника відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів для скликання зборів кредиторів не вносяться, що є підставою для зобовязання арбітражного керуючого внести відповідні відомості до реєстру.

Місцевий господарський суд, також, в оскаржуваній ухвалі відзначив, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.09.2014, якою визнано кредиторські вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" частково в сумі 1 983 342,14 грн., які забезпечені заставою майна боржника, з включенням їх до першої черги реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника, зобовязано розпорядника майна АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" арбітражного керуючого ОСОБА_2 внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" (п. 3).

Судом зазначено, оскільки, клопотання керуючого санацією містить вимоги щодо внесення змін до судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що дане клопотання не обґрунтоване правовими нормами, які застосовуються господарським судом під час здійснення провадження у даній справі, більш того передбачає їх грубе порушення, тому задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись із даною ухвалою до Одеського апеляційного господарського суду звернулось АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" з апеляційною скаргою в якій просить частково скасувати ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 р. по справі №5/192/06, якою було відмовлено у задоволені клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. по справі №5/192/06 та зобовязано розпорядника майна внести зміни до реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" (пункти 1 та 2 висновків ухвали), прийняти ухвалу (окремий процесуальний документ), якою внести зміни до ухвали господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. по справі № 5/192/06 шляхом заміни в п. 1.1. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1", кредитора першої черги вимоги якого забезпечені заставою майна боржника - ПАТ «Кредобанк» із сумою визнаних вимог 399 587, 70, із яких 347 032, 90 грн. - основний борг та 52 554, 80 грн. пеня, штраф, правонаступником - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» із сумою кредиторських вимог 1 983 342, 14 грн. - основний борг, які забезпечені заставою майна боржника; шляхом заміни в п. 2.4. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1", кредитора другої черги - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва із сумою визнаних вимог 128 540, 37 грн. - основного боргу, правонаступником - ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв із сумою кредиторських вимог 128 540, 37 грн. - основного боргу, шляхом заміни в п. 3.1. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1", кредитора третьої черги - Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 110 112, 58 грн. основного боргу, правонаступником - ОСОБА_5 податковою інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області із сумою кредиторських вимог 110 112, 58 грн. - основного боргу, шляхом заміни в п. 6.9. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1", кредитора шостої черги - Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 127 442, 80 грн. - штраф, пеня, правонаступником - ОСОБА_5 податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (ідентифікаційний код 39503170) із сумою кредиторських вимог 127 442, 80 грн. - пеня, штраф, шляхом заміни затвердження загальної суми реєстру вимог кредиторів 6 143 738, 48 грн. вказаної в ухвалі суді від 07.07.2011 р. на суму 7 727 492, 92 грн. В іншій частині апелянт просить залишити ухвалу без змін.

Свої вимоги скаржник обґрунтовує тим, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм процесуального права, а саме, ч. 1, 2 ст. 4-5, ч. 3 ст. 35 ГПК України, ч. 7, 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 18.01.2013 р. включно), тому підлягає скасуванню у звязку з наступним.

Як зазначає апелянт, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. було затверджено реєстр вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" в сумі 6 143 738,48 грн. та відповідно до затвердженого судом реєстру до вимог першої черги (п.1.1), зокрема, до вимог забезпечених заставою майна віднесено вимоги ПАТ «Кредобанк» в сумі 399 587, 70 грн. із яких 347 032,9 грн. основного боргу та 52 554, 80 грн. штрафних санкцій.

Проте, скаржник зазначає, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 р. по справі №5/192/06 здійснено процесуальне правонаступництво, а саме, замінено кредитора у справі ПАТ «Кредобанк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Сума грошових вимог щодо яких здійснювалось правонаступництво не зазначалась в ухвалі суду. Змін до затвердженого ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" не вносилось.

Скаржник відзначає, що відповідно до ухвали господарського суду Миколаївської області від 30.09.2014 р. визнано кредиторські вимоги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до АТВТ «Фірма «ОСОБА_1» частково в сумі 1 983 342,14 грн., які забезпечені заставою майна боржника, з включенням їх до першої черги реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника. Зобовязано розпорядника майна АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" - арбітражного керуючого ОСОБА_2 внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1".

Відповідно до затвердженого реєстру до вимог до вимог другої черги (п. 2.4.), як стверджує апелянт, віднесено вимоги відділення виконавчої дирекції ФССНВВПЗ України в Заводському районі м.Миколаєва в сумі 128 540, 37 основного боргу, до вимог третьої черги (п. 3.2.) віднесено вимоги ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва в сумі 110 112, 58 грн. основного боргу, а до вимог шостої черги (п. 6.9) віднесено вимоги ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва із сумою вимог 127 442, 80 грн. - пеня, штраф.

Як зазначає апелянт, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.12.2013 по справі №5/192/06 здійснено процесуальне правонаступництво, а саме замінено кредитора - відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва на його правонаступника ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, а ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.05.2015 р. по справі №5/192/06 замінено кредитора - ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на його правонаступника - ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Посилаючись на приписи ч. 8 ст. 53, ч.ч. 1, 4 ст.16, абз. 3-5 ч.2 ст.15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 18.01.2013 р. включно) апелянт зазначає, що законодавством встановлено, що в провадженні у справі про банкрутство із особливостями встановленими ст. 53 Закону (у редакції чинній до 18.01.2013 р.) лише затверджений ухвалою господарського суду реєстр вимог кредиторів є підставою для визначення розміру голосів кредиторів та є підставою для повідомлення кредиторів про проведення зборів кредиторів, а тому, з урахуванням дії ч. 2 ст. 15, ч. 1,4 ст. 16, ч. 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка діяла до 18.01.2013 р. включно) не передбачено існування іншого реєстру ніж той, що затверджений господарським судом.

Проте, як зазначає апелянт, вимоги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. не внесені. В результаті чого визначити розмір вимог вищевказаних кредиторів є неможливим. Також, відсутні підстави для повідомлення цих кредиторів про проведення зборів кредиторів. Такі обставини, на думку апелянта, ведуть до порушення прав та інтересів зазначених кредиторів щодо участі у роботі зборів кредиторів.

Також, посилаючись на позицію Вищого господарського суду України викладену в ухвалі від 03.06.2014 р. по справі №15/52/2012/5003 та постанові від 01.11.2011 у справі №1-4-5-32-24-2/136-03-5080, апелянт зазначає, що під час здійснення правонаступництва ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» відповідно до ухвали господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 р. та визнання грошових вимог ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» відповідно до ухвали господарського суду Миколаївської області від 30.09.2014 р. не було вирішено питання про внесення змін до ухвали господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. винесеною за результатами попереднього засідання шляхом заміни в реєстрі кредитора який вибув його правонаступником із відповідною сумою грошових вимог. Таким чином, судом під час прийняття ухвали від 30.09.2011 р. фактично визнано вимоги ПАТ «ФК «Приватні інвестиції», зобовязано внести зміни до реєстру, але змін до реєстру вимог кредиторів, який затверджено ухвалою господарського суду від 07.07.2011 р. внесено не було. Здійснюючи заміну 05.12.2013 р. кредитора відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва на його правонаступника ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, а також кредитора - ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби на його правонаступника - ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області господарський суд не вніс змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. в результаті чого, апелянт вважає, що визначити розмір вказаних кредиторів є неможливим, а тому, відсутні підстави для повідомлення кредиторів про проведення зборів кредиторів.

Апелянт вважає, що відмовляючи у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" із посиланням на неможливість внесення змін до ухвали господарського суду від 07.07.2011 р. та посиланням на те, що зміни до реєстру мають бути внесені розпорядником майна, господарський суд порушив (не врахував положення) дію ч. 2 ст. 4-5, ч. 3 ст. 35 ГПК України, ч. 2 ст. 15, ч. 7, 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно).

Як зазначає скаржник, норми ч. 2 ст. 15, ч. 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачають перелік відомостей, що мають міститись у реєстрі кредиторів та обовязкове затвердження реєстру вимог кредиторів судом. Отже, і зміни внесені до реєстру кредиторів, який затверджений ухвалою господарського суду, на думку скаржника, мають бути також у наступному змінені судом або як зазначає Вищий господарський суд України зміни мають вноситись окремим процесуальним актом.

Скаржник вважає, що неврахування судом першої інстанції вказаної позиції Вищого господарського суду України викладеної в ухвалі від 03.06.2014 р. по справі №15/52/2012/5003, із посиланням на те, що в цьому випадку застосовувались інша редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (який набрав чинності із 19.01.2013 р.) в якій ніби існує норма якою врегульовано питання щодо правонаступництва кредиторів (ст. 21 Закону), а у попередній редакції Закону, відсутня норма, якою регулюється правонаступництво, є помилковим, оскільки, процесуальне правонаступництво кредиторів у справі про банкрутство здійснювалось і до 19.01.2013 р. (як це здійснювалось неодноразово судом по даній справі) і після 19.01.2013 р. Як зазначає апелянт, сама по собі норма ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції із 19.01.2013 р.) нічого нового в процедуру процесуального правонаступництва сторони у господарському процесі не внесла. Фактично ця норма повністю здійснила дублювання норми ст. 25 ГПК України, яка також, як застосовувалась до 19.01.2013 р. так і після цієї дати. Будь-яких процесуальних змін, особливостей або новацій вказана ст. 21 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не встановила. Отже, апелянт вважає, що неврахування судом позиції суду касаційної інстанції щодо обовязкового внесення змін у ухвалу за результатами попереднього засідання шляхом заміни в реєстрі кредитора на його правонаступника виключно шляхом прийняття окремого процесуального акту є порушенням вимог ч. 2 ст. 4-5, ч. 3 ст. 35 ГПК України, ч. 7, 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно).

Крім того, апелянт відзначає, що ведення або існування реєстру вимог кредиторів відмінного від затвердженого ухвалою суду, норми ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно) не передбачають. Існування іншого реєстру (незатвердженого судом) є порушенням ч. 1, 2 ст. 4-5, ч. 3 ст. 35 ГПК України, адже ухвала суду від 07.07.2011 р., якою затверджений реєстр вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ніким не скасована, є обовязковою до виконання та містить факти встановлені рішенням суду, які мають статус преюдиційних.

Апелянт зазначає, що посилання суду в ухвалі на ч. 3, 6 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно) є невірним, адже особливістю ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно) є те, що реєстр вимог кредиторів складається спільно керуючим санацією та розпорядником майна (ч. 7 ст. 53 Закону). Отже, на думку скаржника, суд зобовязуючи розпорядника майна внести зміни до реєстру вимог кредиторів, порушив і ч. 7 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції чинній до 18.01.2013 р. включно).

Враховуючи вищевикладене, апелянт вважає, що відмовляючи у винесені додаткового рішення (ухвали) господарський суд першої інстанції порушив положення ч. 1, 2 ст. 4-5, ч. 3 ст. 35 ГПК України, не врахував дію ч.2 ст. 15, ч. 7, 8 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції яка діяла до 18.01.2013 р. включно), що є, на його думку, підставою для скасування ухвали суду відповідно до п. 4 ст. 104 ГПК України.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 29.06.2016 апеляційну скаргу АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 прийнято до провадження на призначено до розгляду колегією суддів у складі головуючого судді Аленіна О.Ю., суддів Лавриненко Л.В., Мишкіної М.А.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги за апеляційною скаргою та наполягав на її задоволенні.

Інші представники учасників провадження у справі про банкрутство у судове засідання не з'явились.

Враховуючи строки розгляду ухвали господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 в апеляційній інстанції, передбачені ст. 102 ГПК України, судова колегія вважає, що неявка інших представників учасників провадження у справі про банкрутство, явка яких не визнавалась обовязковою, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Миколаївської області, заслухавши представника апелянта, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

У відповідності до ст. 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Як вбачається з матеріалів справи, 05.05.2016 керуючий санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ОСОБА_3 звернулась до господарського суду з клопотанням про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06.

В своєму клопотанні керуючий санацією просила прийняти ухвалу (окремий процесуальний документ), якою внести зміни до ухвали господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 у справі № 5/192/06, шляхом 1) заміни в п. 1.1. затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора першої черги, вимоги якого забезпечені заставою майна боржника ПАТ "Кредобанк" із сумою визнаних вимог 399 587,70 грн., із яких 347 032,90 грн. основний борг та 52 554,80 грн. пеня, штраф, правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" із сумою кредиторських вимог 1 983 342,14 грн. основний борг, які забезпечені заставою майна боржника; 2) шляхом заміни в п. 2.4 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора другої черги ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва із сумою визнаних вимог 128 540,37 грн. основного боргу, правонаступником ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв із сумою кредиторських вимог 128 540,37 грн. основного боргу; 3) шляхом заміни в п. 3.1 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора третьої черги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 110 112,58 грн. основного боргу, правонаступником ОСОБА_5 податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області із сумою кредиторських вимог 110 112,58 грн. основного боргу; 4) шляхом заміни в п. 6.9 затвердженого судом реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" кредитора шостої черги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва із сумою кредиторських вимог 127 442,80 грн. штраф, пеня, правонаступником ОСОБА_5 податковою інспекцією у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області із сумою кредиторських вимог 127 442,80 грн. штраф, пеня; 5) шляхом заміни затвердження загальної суми реєстру вимог кредиторів 6 143 738,48 грн., вказаної в ухвалі суду від 07.07.2011, на суму 7 727 492,92 грн.

Своє клопотання керуючий санацією обґрунтувала тим, що відповідно до затвердженого ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 реєстру вимог кредиторів до вимог першої черги (п. 1.1), зокрема, до вимог забезпечених заставою майна віднесено вимоги ПАТ «Кредобанк» в сумі 399 587, 70 грн. із яких 347 032,9 грн. основного боргу та 52 554, 80 грн. штрафних санкцій. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 р. по справі №5/192/06 здійснено процесуальне правонаступництво, а саме, замінено кредитора у справі ПАТ "Кредобанк" на його правонаступника ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції". Сума грошових вимог щодо яких здійснювалось правонаступництво не зазначалась в ухвалі суду. Змін до затвердженого ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" не вносилось. Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.09.2014 р. визнано кредиторські вимоги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції» до АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" частково в сумі 1 983 342,14 грн., які забезпечені заставою майна боржника.

До того ж, заявником було зазначено, що ухвалами господарського суду Миколаївської області від 05.12.2013 та 21.05.2015 було здійснено процесуальне правонаступництво, а саме, замінено кредитора відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва на його правонаступника ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв та замінено кредитора ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на його правонаступника ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області.

Пославшись на приписи ч.8 ст.53, ч.9 ст.53, ч.ч.1, 2 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" заявник зазначив, що законодавством встановлено, що лише затверджений ухвалою господарського суду реєстр вимог кредиторів є підставою для визначення розміру голосів кредиторів та є підставою для повідомлення і відповідно участі кредиторів у роботі зборів кредиторів і правом вирішального голосу. Проте, за твердженням заявника, вимоги ТОВ «ФК «Приватні інвестиції», ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв, Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 р. не внесені. В результаті чого визначити розмір вимог вищевказаних кредиторів є неможливим. Також, за твердженням заявника, відсутні підстави для повідомлення цих кредиторів про проведення зборів кредиторів. Такі обставини, на думку заявника, ведуть до порушення прав та інтересів зазначених кредиторів щодо участі у роботі зборів кредиторів.

Судом першої інстанції доводи заявника було визнано необґрунтованими та відмовлено у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ОСОБА_3 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду погоджується з даним висновком місцевого господарського суду, з наступних підстав.

Пунктом 1-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) (який набрав чинності з 19.01.2013) закріплено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі порушено 15.05.2006, тобто до набрання чинності новою редакцією Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до теперішнього часу постанови про визнання АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури господарським судом не приймалося, таким чином, судом при розгляді справи №5/192/06 застосовуються положення попередньої редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", чинної до 18.01.2013 включно.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитором є юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобовязань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обовязкових платежів). Конкурсні кредитори це кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" якщо інше не передбачено цим Законом, арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути призначено фізичну особу - суб'єкта підприємницької діяльності, яка має вищу юридичну або економічну освіту, володіє спеціальними знаннями та не є зацікавленою особою щодо боржника і кредиторів.

Арбітражний керуючий має право скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; звертатися до господарського суду у випадках, передбачених цим Законом; отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Законом; залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їх діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Законом чи угодою з кредиторами; запитувати і отримувати документи або їх копії від підприємств, установ, організацій, об'єднань, а від громадян - за їх згодою; отримувати з державного реєстру застав інформацію про майно боржника, яке є предметом застави; подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх обов'язків; виконувати інші дії відповідно до закону.

Арбітражний керуючий зобов'язаний здійснювати заходи щодо захисту майна боржника; вживати заходів щодо недопущення будь-якої можливості виникнення конфлікту інтересів та невідкладно повідомляти суду про наявність конфлікту інтересів; аналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на ринках; в порядку, установленому законодавством, надавати державному органу з питань банкрутства інформацію, необхідну для ведення Єдиної бази даних про підприємства, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство; повідомляти комітет кредиторів та кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення; виконувати інші повноваження, передбачені цим Законом.

У відповідності до ст.53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" керівник боржника має право подати згідно з вимогами статті 7 цього Закону заяву про порушення справи про банкрутство боржника з метою проведення керівником процедури санації до подання кредиторами заяви про порушення справи про банкрутство за умов наявності рішення органу, до повноваження якого, згідно з законодавством або установчими документами боржника, віднесено право приймати рішення щодо звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство боржника, а у випадку, якщо такі повноваження не визначені, - за наявності рішення органу боржника, до повноваження якого віднесено прийняття рішення щодо реорганізації чи ліквідації боржника; за наявності плану санації та письмової згоди всіх кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою майна, а також кредиторів, загальна сума вимог яких перевищує п'ятдесят відсотків кредиторської заборгованості боржника згідно з даними його бухгалтерського обліку, на впровадження зазначеного плану та на призначення керуючим санації керівника боржника.

Кредитори у місячний строк з дня опублікування оголошення боржника про порушення справи про банкрутство боржника і відкриття процедури санації подають до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, та (або) заперечення кредиторів проти здійснення процедури санації керівником боржника.

Керуючий санацією - керівник боржника разом із розпорядником майна зобов'язані відповідно до вимог цього Закону розглянути вимоги кредиторів і скласти реєстр вимог кредиторів, письмово повідомивши про результати розгляду заявників та господарський суд.

Господарський суд в порядку, передбаченому цим Законом, розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені до реєстру вимог кредиторів. За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначає розмір визнаних судом вимог кредиторів, затверджує реєстр вимог кредиторів і визначає дату проведення зборів кредиторів.

Статтею 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, мають право подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Копії зазначених заяв та доданих до них документів кредитори надсилають боржнику та розпоряднику майном.

Вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у попередньому засіданні господарський суд розглядає реєстр вимог кредиторів, вимоги кредиторів, щодо яких були заперечення боржника і які не були включені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

За результатами розгляду господарський суд виносить ухвалу, в якій зазначається розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, та призначається дата проведення зборів кредиторів.

Реєстр вимог кредиторів повинен включати усі визнані судом вимоги кредиторів.

У реєстрі вимог кредиторів повинні міститися відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов'язаннями чи зобов'язаннями щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, невикористаних та своєчасно не повернутих коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), черговість задоволення кожної вимоги, окремо розмір неустойки (штрафу, пені).

Ухвала є підставою для визначення кількості голосів, які належать кожному кредитору при прийнятті рішення на зборах (комітеті) кредиторів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011, серед іншого, затверджено складений розпорядником майна ОСОБА_2 реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 6 143 738,48 грн. із вказівкою черговості їх задоволення, зокрема, до вимог першої черги віднесено вимоги ПАТ "Кредобанк" в сумі 399 587,70 грн. як такі, що забезпечені заставою майна боржника (п. 1.1); до вимог другої черги віднесено вимоги ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва 128 540,37 грн. (п. 2.4); вимоги третьої черги, щодо сплати податків та зборів (обовязкових платежів) віднесено вимоги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби 110 112,58 грн. (п. 3.2); вимоги шостої черги - інші вимоги віднесено вимоги Державної податкової інспекції у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби 127 442,80 грн. (п. 6.9); зобовязано розпорядника майна ОСОБА_2 провести перші загальні збори кредиторів, протокол зборів надати до суду.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.08.2011 у даній справі, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011, якою було затверджено складений розпорядником майна ОСОБА_2 реєстр вимог кредиторів залишено без змін.

Таким чином, на даний час ухвала господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 є чинною.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів відзначає, що жодними приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не надано повноважень суду щодо внесення змін до вже затвердженого судовою ухвалою реєстру вимог кредиторів.

Колегія суддів відзначає, що реєстр вимог кредиторів затверджується судовим рішенням в формі ухвали, яка може бути змінена виключно в порядку апеляційного чи касаційного перегляду, або у разі перегляду її за нововиявленими обставинами у відповідності до ст.ст.112,114 ГПК України. Іншого ж порядку внесення змін до прийнятої ухвали, судом першої інстанції не передбачено.

При цьому, колегією суддів враховується позиція Верховного суду України викладена у постанові пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №15 «Про судову практику в справах про банкрутство», так пунктом 51 даної постанови визначено, що статтею 512 ЦК встановлено підстави заміни кредитора у зобов'язанні, в тому числі й грошовому. Законом не передбачено заборони на перехід прав кредиторів за грошовими зобов'язаннями до іншої особи у провадженні у справі про банкрутство. Тому арбітражні керуючі мають вносити до реєстру відомості про заміну кредиторів за грошовими зобов'язаннями у разі переходу їх права вимоги відповідно до правил ЦК, а господарські суди - зобов'язувати арбітражних керуючих вносити відповідні зміни до реєстру в разі оскарження необґрунтованої відмови арбітражних керуючих у внесенні відомостей про заміну кредитора.

Частиною 1 ст. 25 ГПК України встановлено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності субєкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобовязанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ч.6 ст.14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги кредиторів, визнані боржником або господарським судом, включаються розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності, - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру відомості про вимоги щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також про вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, згідно із заявами таких кредиторів та даними обліку боржника.

Частинами 9-10 ст.13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що розпорядник майна зобов'язаний, зокрема, вести реєстр вимог кредиторів у встановленому порядку; повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог боржником та включення визнаних вимог до реєстру вимог кредиторів або про відмову визнання вимог боржником; скликати збори кредиторів.

Таким чином, з урахуванням положень ст.3-1, 13, 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" саме на розпорядника майна покладено обовязок щодо ведення та внесення змін до реєстру вимог кредиторів.

В той час як до повноважень суду першої інстанції, з урахуванням ч. 2 ст. 15 та ч.8 ст.53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" належить лише розгляд вимог кредиторів у попередньому засіданні та затвердження реєстру вимог кредиторів.

Як вже було зазначено вище, ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 09.08.2011, серед іншого, затверджено складений розпорядником майна реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 6 143 738,48 грн. із вказівкою черговості їх задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2011 попередні судові рішення у справі в частині відмови у визнанні кредиторських вимог ПАТ "Кредобанк" в розмірі 2 459 727,70 грн., які забезпечені заставою майна боржника, скасовано. Справу №5/192/06 в цій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області. В іншій частині постанову Одеського апеляційного господарського суду від 09.08.2011 та ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 у справі №5/192/06 залишено в силі.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 кредиторські вимоги ПАТ "Кредобанк" визнані частково в загальному розмірі 2 458 216,98 грн., з яких: заборгованість зі сплати кредиту за кредитним договором № 63-2004 від 02.12.2004 1 410 000 грн., зі сплати відсотків 27 025 грн., пені по сплаті відсотків 1 163,62 грн., пені по сплаті кредиту 20 496,44 грн.; заборгованість зі сплати кредиту за кредитним договором № 62-2004 від 02.12.2004 р. 951 500 грн., зі сплати відсотків 18 237,08 грн., пені по сплаті відсотків 244,72 грн., пені по сплаті кредиту 32 550,12 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.08.2013 ухвалу господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 по справі № 5/192/06 скасовано; у визнанні грошових вимог ПАТ "Кредобанк" до АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" у сумі 2 461 105,20 грн., які забезпечені заставою майна боржника, відмовлено; справу № 5/192/06 повернуто до господарського суду Миколаївської області для подальшого розгляду.

Також, іншою ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.03.2013 здійснено процесуальне правонаступництво, а саме: замінено кредитора у справі ПАТ "Кредобанк" на його правонаступника ТОВ "ФК "Приватні інвестиції".

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 05.12.2013 замінено кредитора ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Заводському районі м. Миколаєва на його правонаступника ОСОБА_4 виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у місті Миколаїв; замінено кредитора ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби на його правонаступника ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 30.09.2014, залишеною без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 24.11.2014 та Вищого господарського суду України від 27.01.2015, визнано кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" до АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" частково в сумі 1 983 342,14 грн., які забезпечені заставою майна боржника, з включенням їх до першої черги реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" окремо, як вимоги, забезпечені заставою майна боржника; зобовязано розпорядника майна внести відповідні відомості до реєстру вимог кредиторів АТВТ "Фірма "ОСОБА_1"; в іншій частині кредиторські вимоги ТОВ "ФК "Приватні інвестиції" до АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" відхилено.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.05.2015 замінено кредитора ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області на його правонаступника ОСОБА_5 податкову інспекцію у Заводському районі м. Миколаєва Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва).

З урахуванням наведеного, судова колегія вважає необґрунтованими доводи за апеляційною скаргою в частині неправомірної відмови судом вимог арбітражного керуючого викладених в клопотанні про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06, оскільки, грошові вимоги, за якими затверджено реєстр вимог кредиторів, не переглядаються господарським судом, який здійснює провадження у справі, за винятком випадків, встановлених ГПК України, зокрема, у разі апеляційного, касаційного оскарження або перегляду ухвали за нововиявленими обставинами, а Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" не надає право суду самостійно переглядати вимоги кредиторів, вносити зміни або викладати ухвалу за результатами попереднього засідання.

Колегією суддів приймаються до уваги посилання скаржника в апеляційній скарзі на практику Вищого господарського суду викладену в ухвалі від 03.06.2014 р. по справі №15/52/2012/5003 та постанові від 01.11.2011 у справі №1-4-5-32-24-2/136-03-5080, проте, судова колегія відзначає, що апелянтом не наведено жодних законодавчих приписів які б вказували на обовязок суду внести зміни до вже затвердженого судовою ухвалою реєстру вимог кредиторів.

Судом не приймаються до уваги твердження апелянта щодо порушення судом першої інстанції положень ч.7 ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з огляду на наступне.

Так, п. 7ст. 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що керуючий санацією - керівник боржника разом із розпорядником майна зобов'язані відповідно до вимог цього Закону розглянути вимоги кредиторів і скласти реєстр вимог кредиторів, письмово повідомивши про результати розгляду заявників та господарський суд.

Отже, виходячи зі змісту наведеної норми на розпорядника майна та керуючого санацією покладено обов'язок саме на складання реєстру вимог кредиторів.

Розглядом справи встановлено, що реєстр вимог кредиторів у відповідності до приписів ст.ст. 13, 14, 53 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" був складений та затверджений судом.

Разом з цим, положенням ст. 13 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на розпорядника майна, також, покладено обовязок ведення реєстру вимог кредиторів.

При цьому, колегія суддів відзначає, що положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноважень щодо ведення реєстру керуючим санацією не надано, а тому висновки суду першої інстанції щодо обовязку розпорядника майна внести зміни до реєстру вимог кредиторів відповідають законодавчим приписам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та узгоджуються із позицією Верховного суду України (п. 51 постанови пленуму Верховного суду України від 18 грудня 2009 року №15 «Про судову практику в справах про банкрутство»).

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" ОСОБА_3 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів, затверджених ухвалою господарського суду Миколаївської області від 07.07.2011 по справі №5/192/06, оскільки, суд першої інстанції не наділений такими повноваженнями, та зобовязано розпорядника майна внести до реєстру вимог кредиторів боржника відомості про заміну, на підставі судових рішень господарського суду Миколаївської області, оскільки, на підставі ст.3-1, 13, 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" саме на розпорядника майна покладається такий обовязок.

Відповідно до ст. 32, 33, 34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правомірно відмовлено у задоволенні клопотання.

Колегія суддів зазначає, що наведені в апеляційній скарзі порушення допущенні судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, а мотиви апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Отже, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016, в частині відмови у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" від 04.04.2016 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів є законною та обґрунтованою та приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги АТВТ "Фірма "ОСОБА_1".

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Миколаївської області від 07.06.2016 р. в частині відмови у задоволенні клопотання керуючого санацією АТВТ "Фірма "ОСОБА_1" від 04.04.2016 про внесення змін до реєстру вимог кредиторів залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Аленін О.Ю.

Суддя Лавриненко Л.В.

Суддя Мишкіна М.А.