РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2016Справа № 910/6033/16

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс"

до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про зобов'язання вчинити певні дії

за участю представників:

від позивача:Іванська О.А. - представник за довіреністю б/н від 01.02.2016 р. Бернадіна Л.І. - директор згідно наказу № 9 від 07.03.2014 р.
від відповідача:Слівінський М.О. - представник за довіреністю № 37/10 від 03.03.2016 р.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Дочірнє підприємство Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" (далі - ДП "Фаворит-Плюс") з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (далі - ДП "НАЕК "Енергоатом") про зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що йому, як постачальнику товарів за договорами, укладеними протягом 2006 - 2015 рр. з відповідачем, необхідно пройти оцінку постачальника відповідно до вимог СОУ НАЕК 012:2012 з метою можливості бути внесеним у перелік постачальників ДП "НАЕК "Енергоатом" для подальшої співпраці. Однак, відповідач ухиляється від свого обов'язку проведення оцінки постачальника, внаслідок чого позивач позбавлений можливості належним чином виконати свої договірні зобов'язання.

З урахуванням заяви від 08.06.2016 р. про виправлення описки позивач у позові просить зобов'язати відповідача провести оцінку ДП "Фаворит-Плюс" в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідно до вимог СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників».

У судовому засіданні представники позивача підтримали та обґрунтували позовні вимоги, просили їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив, зазначив, що ДП "НАЕК "Енергоатом" було проведено оцінку позивача в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом" методом аудиту, за результатами якої визнано, що позивач не підтверджує готовність виконувати постачання продукції важливої для безпеки АЕС (звіт № ОЧ-П.18.005-15 від 12.03.2015 р.). У подальшому, у зв'язку з оскарженням позивачем висновків вказаної оцінки була проведена перевірка даних аудиту іншою комісією та висновки проведеної оцінки визначено достовірними. За таких обставин підстав для проведення ще однієї оцінки позивача в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом" немає. Просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як зазначає позивач, відповідно до п. 5.7 СОУ НАЕК 038:2013 продукція для систем, важливих для безпеки, що закуповується та постачається для ВП АЕС, повинна виготовлятися підприємствами виробниками, що пройшли процедуру оцінювання експлуатуючою організацією, якою є ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідно до СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників». Обов'язок проведення оцінки постачальника, на думку позивача, покладений на ДП «НАЕК «Енергоатом».

При цьому, у матеріалах справи міститься копія стандарту ДП «НАЕК «Енергоатом» СОУ НАЕК 012:2012 "Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників" (далі - Стандарт).

Вказаний стандарт поширюється на діяльність ДП «НАЕК «Енергоатом», пов'язану із закупівлями в частині організації та проведення оцінки виробників продукції для систем, важливих для безпеки АЕС (далі - СВБ), а також підприємств - виконавців робіт та послуг на СВБ. Проведення оцінки обов'язкове у відношенні виробників продукції для СВБ, а також підприємств, що виконують роботи та/або надають послуги з конструювання, проектування, ремонту, модернізації, монтажу устаткування АЕС, пусконалагоджувальні роботи, випробування СВБ, а також роботи з продовження терміну служби і обґрунтуванню безпеки устаткування АЕС.

Відповідно до п. 4.1 Стандарту необхідність оцінки постачальників продукції для СВБ визначена у 7.4 НП-306.1.182-2012. Цей стандарт є одним із документів системи управління ДП «НАЕК «Енергоатом», який регламентує оцінку постачальників, як складову частину процесу закупівель.

Пунктом 4.3 Стандарту визначено, що постачальники, які пройшли оцінку, і відносно яких прийнято в установленому порядку позитивне рішення (рішення про затвердження постачальників), включаються до переліку постачальників.

Таким чином, з огляду на вищевикладені умови Стандарту, надання послуг та/або поставка відповідачем товару можлива лише після включення його до переліку постачальників.

Відповідно до п. 5.2.8 СОУ НАЕК 012:2012 при оцінці методом аудиту системи управління модулем Б обов'язкова програма оцінки. Вимоги до програми аудиту викладені в СТП 0.06.036. Програма оцінки, яку організовує атомна електорстанція узгоджується зі службою якості і підрозділом замовника, затверджується ЗГД з якості та управління. В інших ВП застосовується аналогічний порядок узгодження і затвердження програми оцінки.

У судовому засіданні встановлено, що листами № 18-39/14237 від 23.06.2014, № 18-40/17748 від 05.08.2014, № 18-40/20981 від 5-2014 відповідачем за власною ініціативою було направлено постачальнику - ДП «Фаворит-Плюс» пропозицію з переліком документів, які необхідно було надати ДП «НАЕК «Енергоатом» для проходження оцінки. У цих же листах відповідач просив узгодити термін проведення оцінки постачальника.

У подальшому згідно з п. 5.2.8 СОУ НАЕК 012:2012 відповідачем була розроблена програма оцінки постачальника для ДП "НАЕК "Енергоатом" - ДП «Фаворит-Плюс» № ПК-П. 1.20-013-14, яка 23.10.2014 р. була затверджена генеральним директором ВП ЗАЕС.

24.10.2014 р. відповідач факсимільним зв'язком повідомив позивача (лист №18-40/24096) про те, що в період з 28.10.2014 р. по 31.10.2014 р. до ДП «Фаворит-Плюс» буде направлено групу аудиту ВП ЗАЕС для проведення його оцінки в якості постачальника товару для ДП «НАЕК «Енергоатом», а також про те, що копія програми № П.1.20-013-14 надіслана на електронну адресу позивача ().

Також з матеріалів справи вбачається, що у період з 27.10.2014 по 01.11.2014 р. група аудиту ВП ЗАЕС прибула до ДП «Фаворит-Плюс» для проведення оцінки цього підприємства, як постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом", однак позивачем у проведенні його оцінки було відмовлено, про що свідчать листи ДП «Фаворит-Плюс» № 3/295 від 24.10.2014 р., № 3/297 від 27.10.2014 р., № 3/298 від 28.10.2014 р.

У подальшому, на підставі пунктів 2, 3 протоколу наради за участі представників позивача та відповідача № 10 від 06.02.2015 р., групою аудиту ДП "НАЕК "Енергоатом" (далі - комісія) в період з 11.02.2015 р. по 15.02.2015 р. було проведено позапланову оцінку позивача по модулю «Б» (оцінка методом аудиту системи управління).

За результатами вказаної оцінки відповідно до п. 5.3 СОУ НАЕК 012:2012 був складений звіт № ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 р. про оцінку постачальника для ДП "НАЕК "Енергоатом" - ДП «Фаворит-Плюс», який направлено на адресу позивача листами № 18-39/7331 від 20.03.2015 р. та № 18-39/8149 від 30.03.2015 р.

Згідно з указаним звітом № ОЧ-П. 1.18.005-15 від 12.03.2015 р. у процесі аудиту ДП «Фаворит-Плюс» виявлено невідповідності та зауваження, а також надано рекомендації, більшість з яких є обов'язковими для позивача, в частині розробки ним коригувальних заходів. Також за результатами первісної перевірки група аудиту дійшла висновку, що позивач не підтверджує готовність виконувати постачання продукції, важливої для безпеки ДП "НАЕК "Енергоатом", згідно з напрямками діяльності, вказаними в переліку продукції та послуг за договорами ВП ЗАЕС на рівні якості, що гарантує виконання вимог норм, правил і стандартів з ядерної та радіаційної безпеки.

Не погодившись з таким висновком, ДП «Фаворит-Плюс» оскаржило їх відповідачу, у зв'язку з чим, наказом ДП "НАЕК "Енергоатом" від 13.10.2015 р. № 936 висновки, викладені у звіті № ОЧ-П.1.18.005-15 від 12.03.2015 р., були визнані недостовірними та призначено перевірку (повторний аудит) ДП «Фаворит-Плюс» іншою комісією, без участі представників ВП ЗАЕС, про що відповідача було повідомлено листом від 19.10.2015 № 15053/06. Але позивач листом № 3/336 від 23.10.2015 р. відмовився від повторної оцінки, внаслідок чого комісією ДП "НАЕК "Енергоатом" виконано перевірку даних аудиту ДП «Фаворит-Плюс» в обсязі наданої постачальником документації.

За результатами повторної оцінки ДП "НАЕК "Енергоатом" складено звіт комісії з перевірки даних постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом» - ДП «Фаворит-Плюс» та акт перевірки даних аудиту від 05.01.2016 р. На підставі вказаних документів було визнано, що висновки проведеної оцінки, які оформлені звітом № ОЧ- 18.005-15 від 12.03.2015 р., є достовірними та об'єктивними.

Позивач вважає, що відповідач ухиляється від свого обов'язку проведення оцінки постачальника та штучно створює перешкоди для виконання укладених з ним договорів, чим порушує його права. За таких обставин позивач звернувся до суду з вимогою зобов'язати ДП «НАЕК «Енергоатом» провести оцінку відповідності до СОУ НАЕК 012:2012.

Перевіряючи доводи сторін та вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.

Як вбачається з п. 5.7 СОУ НАЕК 038:2013 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС", на який посилається ДП «Фаворит-Плюс» як на підставу обов'язкового проведення оцінки, вказаний пункт містить вимогу до продукції СВБ, що закупається та постачається у ВП АЕС. Так, згідно з цим пунктом вказана продукція повинна виготовлятись підприємствами-виробниками, які пройшли процедуру оцінювання експлуатуючою організацією та отримали рішення про затвердження постачальника відповідно до СОУ НАЕК 012.

Суд вважає, що зазначений стандарт не містить імперативного припису щодо зобов'язання відповідача здійснити оцінювання постачальника такої продукції.

Також як на одну з підстав обов'язкового проведення оцінки позивач посилається на умови договорів постачання, укладені протягом 2006-2015 рр. з відповідачем, за умовами яких, на думку позивача, слідує, що постачальник не може постачати продукцію без прийняття позитивного рішення про затвердження його як постачальника, а також про те, що таке рішення має стосуватись саме позивача.

Проте, дослідивши надані позивачем договори, зокрема, договори № від 07.12.2006 р., № ПУ-33764-К (11-14-9-13-2437) від 18.10.2013 р., суд встановив, що вони не містять жодних посилань на необхідність наявності такого рішення для їх виконання. Вказане підтверджується встановленими у рішенні господарського суду міста Києва від 12.09.2015 у справі № 910/5027/15-г обставинами, де зазначено, що 25.09.2014 р. (тобто вже після закінчення строку дії попереднього рішення про затвердження постачальника) ДП «Фаворит-Плюс» на виконання умов договору від 07.12.2006 р. № поставило відповідачу пробовідбірник для води на загальну вартість 961,36 грн., про що свідчать відповідні докази.

Далі, договір № 456(1)15УК від 31.08.2015 р. (пункт 2.5), на який посилається позивач, передбачає, що постачальник зобов'язаний мати рішення про затвердження виробника, як постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом". Тобто цей договір вказує на необхідність наявності рішення про затвердження виробника, яким є інша особа - Фірма Viasala Oyj, Фінляндія (п. 1.3 договору), а не позивача - ДП «Фаворит-Плюс». При цьому даний пункт договору покладає обов'язок на позивача мати/отримати таке рішення, отже, саме позивач повинен звертатися до відповідача з ініціативою та документами з метою проведення оцінки Фірми Viasala Oyj. Однак, таких звернень від позивача не надходило.

Також договір № 53-129-01-15-00571 від 04.09.2015 р. (пункт 2.4) передбачає аналогічні вимоги (викладені у договорі № 456(1)15УК від 31.08.2015 р.) щодо отримання рішення для виробника, як постачальника ДП «НАЕК «Енергоатом».

Договори № 160(3)14УК від 08.05.2014 та № 162(3)14УК від 12.05.2014 (пункт 8.8) передбачають, що позивач зобов'язаний пройти оцінку як постачальник - ДП "НАЕК "Енергоатом", до початку поставки товару (якщо постачальник одночасно є виробником товару). В разі, якщо постачальник не є виробником товару, він зобов'язаний забезпечити проходження такої оцінки виробником товару.

Договір № 161(3)14УК від 08.05.2014 (пункт 8.8) передбачає, що постачальник та виробник (якщо постачальник не є виробником товарів) зобов'язані пройти оцінку як постачальники ДП НАЕК «Енергоатом» та бути внесені у перелік постачальників ДП НАЕК «Енергоатом» до моменту поставки продукції.

Отже, враховуючи умови зазначених договорів, саме позивач повинен був звертатися до відповідача з ініціативою проведення оцінки. У той же час, відповідач не ухилявся від організації та проведення оцінки та виконав належні від нього дії відповідно до вимог, встановлених нормативними актами, внутрішніми документами ДП «НАЕК «Енергоатом» і договорами. При цьому, як підтверджують матеріали справи, враховуючи відсутність будь-яких дій для проведення оцінки зі сторони позивача, відповідач сам ініціював її проведення.

Згідно зі ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 14 ЦК України особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Позивач не навів норми законодавства або умови договорів, на підставі яких відповідач зобов'язаний провести оцінку постачальника, про яку просить у позові.

Крім того, суд вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органів місцевого самоврядування, тощо. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 20 Господарського кодексу України.

Реалізація цивільно-правового захисту відбувається шляхом усунення порушень цивільного права чи інтересу, покладення виконання обов'язку по відновленню порушеного права на порушника.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Позивач не довів суду наявність його порушеного права, оскільки неналежне проведення оцінювання не має своїм наслідком юридичних фактів, що можуть бути оскаржені у суді.

Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

При цьому, предметом позову не можуть бути докази, які свідчать про фактичні обставини у іншій справі, зокрема, як у даному випадку - звіт щодо оцінки постачальника (ДП «Фаворит-Плюс»), яку просить провести позивач. Необхідно зазначити, що звіт оцінки є доказом, що підтверджує наявність або відсутність будь-яких фактів, з якими пов'язується обгрунтування позову чи заперечення проти висунутих вимог.

Таким чином, суд вважає, що заявлена позивачем вимога не призводить до поновлення його порушеного права та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду України від 30.09.2008 р. у справі № 42/388.

Крім того, необхідно зазначити, що під способами захисту права слід розуміти заходи, прямо передбачені законом з метою припинення оспорювання або порушення суб'єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення, а у разі встановлення, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права, суд приймає рішення про відмову у позові.

Отже, проаналізувавши зміст позовних вимог ДП «Фаворит-Плюс» та обставини, якими вони обґрунтовані, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не відповідають встановленим законом або договором способам захисту прав, а фактично спрямовані на встановлення судом певних юридичних фактів.

При цьому у рішеннях господарського суду міста Києва від 18.01.2016 р. у справі № 910/21926/15, від 09.12.2015 р. у справі № 910/21956/15, від 25.01.2016 р. у справі № 910/0509/15, на які посилається позивач, встановлено, що ДП "НАЕК "Енергоатом" неналежно виконало зобов'язання з оцінки ДП «Фаворит-Плюс», в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом", тобто судом надано оцінку наявних у цих справах доказів та зроблено відповідний висновок. При цьому вказаними рішеннями не встановлено обов'язку відповідача виконати повторну оцінку позивача згідно з вимогами СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників».

Крім того, необхідно зазначити, що розділом 5.2 СОУ НАЕК 012:2012 визначено види оцінок, які може проводити відповідач (первинна, періодична, повторна, додаткова, позачергова). Кожний з цих видів має свої підстави для проведення та особливості здійснення оцінки.

У той же час позивачем не вказано, яку саме оцінку, на його думку, має провести відповідач, та не доведено наявність підстав для такої оцінки, що виключає можливість задоволення позову.

Відповідно до п. 4.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

За таких обставин, оскільки позивачем невірно обрано спосіб захисту його прав та інтересів, при цьому судом не встановлено порушення прав останнього, суд дійшов висновку, що позов про зобов'язання відповідача провести оцінку ДП "Фаворит-Плюс" в якості постачальника ДП "НАЕК "Енергоатом" відповідно до вимог СОУ НАЕК 012:2012 «Управління закупівлями продукції. Оцінка постачальників» задоволенню не підлягає.

Згідно статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32 - 35, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Дочірнього підприємства Всеукраїнської громадської організації онкоінвалідів "Спілка онкоінвалідів" "Фаворит-Плюс" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про зобов'язання вчинити певні дії.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 7 липня 2016 року.

Повний текст рішення підписаний 14 липня 2016 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.