РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016Справа №910/9572/16

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»
доПриватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

простягнення 49 000 грн.
Суддя Трофименко Т.Ю.

в присутності представників сторін:

від позивача: Кірсанова К.О. - по дов. №3728/18 від 15.12.2015р.

від відповідача: Риков О.О. - по дов. №56 від 19.04.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДПТ в сумі 49 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "АХА Страхування" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 21481а4аа від 29.10.2014, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Toyota", державний номер НОМЕР_2, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Toyota Camri", державний номер НОМЕР_1, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ "УТСК", позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 49 900 грн. шкоди в заподіяної внаслідок ДПТ.

Ухвалою суду від 26.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9572/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15.06.2016.

В судове засідання 15.06.2016 представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду від 26.05.2016, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позовну заяву не надав. В судовому засіданні представником відповідача заявлено клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви для надання відповідачу часу виконати вимоги суду.

В судовому засіданні 15.06.2016р. оголошувалась перерва до 06.07.2016р., відповідно до ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 06.07.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував із підстав викладених в письмовому відзиві. Зокрема представник відповідача зазначив, що позивачем не надано доказів сплати страхувальником страхової премії, надані позивачем рахунок не підписані.

В судовому засіданні 06.07.2016р. судом оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2014 року за договором добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" №21481а4аа ПрАТ "СК АХА Страхування" було застраховано автомобіль марки "Toyota", державний номер НОМЕР_2, страхувальник та вигодонабувач - ОСОБА_3.

З Довідки № 57477907 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 09.02.2015 в м. Київ по пр. Григоренка мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2 та автомобіля "Toyota Camri", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02.03.2015р. , справа № 753/3615/15-п.

Страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про подію, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

Фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Toyota", державний номер НОМЕР_2, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до висновку №057/15 від 02.03.2015р. експертного автотоварознавчого дослідження з визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, рахунку - фактури №С-00067347 від 23.02.2015р. та страхового акту від 26.02.2015р. склала 103 328,88 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 09.02.2015 за участю застрахованого автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2, згідно страхового акту від 26.02.2016р. позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 103 328,88 грн., яка була перерахована платіжним дорученням №160600 від 02.03.2015р.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_5 який керував автомобілем автомобіля "Toyota Camri", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4 підтверджується постановою Дарницького районного суду міста Києва від 02.03.2015р. , справа № 753/3615/15-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_4 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв станом на 01.04.2014р. (Поліс АІ1037052), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб -"Toyota Camri", державний номер НОМЕР_1, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 1000,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту №21481а4аа від 29.10.2014, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Toyota", державний номер НОМЕР_2.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ1037052) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 1000,00 грн., таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи, що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог, за таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 49 000 грн. заподіяної внаслідок ДТП шкоди є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення відповідача, що викладені в письмовому відзиві судом до 3уваги не приймаються з огляду на наступне:

В матеріалах справи наявна копія договору доручення №К-АХА -04/13/02 від 17.04.2013р. Відповідно до п.8.1 даного договору він вступає в силу з моменту підписання і діє строком 6 (шість) місяців.

Якщо жодна із сторін в термін не пізніше ніж за 30 календарних днів до кінця строку дії договору не заявить про розірвання договору, він вважається пролонгованим на кожні наступні 6 ( шість) місяців (п.8.2 договору)..

Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що відповідно до п. 8.2 договору доручення №К-АХА -04/13/02 від 17.04.2013р. він є пролонгованим. Даний факт підтверджується довіреність позивача від 15.12.2015р. №3725/18, видану Товариству зх. Обмеженою відповідальністю «Старк Україна».

Посилання відповідача на відсутність в матеріалах справи полісу добровільного страхування №АІ/1037052 та відсутність його у відповідача судом до уваги не приймається з огляду на те, що в матеріалах справи наявна відповідь МТСБУ від 09.06.2016р. та додаток до відповіді (копія полісу №АІ/1037052). Відповідно до даного полісу №АІ/1037052 на час ДТП (09.02.2015р.) автомобіль "Toyota Camri", державний номер НОМЕР_1, застрахований ПрАТ «УТСК».

Посилання відповідача на те, що позивачем до матеріалів справи не надано кваліфікаційне свідоцтво експерта, що проводив автотоварознавче дослідження, докази сплати ОСОБА_3 страхового платежу судом до уваги не приймаються, оскільки дані докази не спростовуються докази надані позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033 м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070 м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8, ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 49 000 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.07.2016.

Суддя Т.Ю.Трофименко