ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р.Справа № 922/1639/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Інте Т.В.

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши справу

за позовом Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут", м. Харків
до Православної Свято-Софіївської релігійної громади, м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 80-90/01-4027 від 31.12.15 р.;

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Національний науковий центр "Харківський фізико-технічний інститут" звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача - Православної Свято-Софіївської релігійної громади основний борг в сумі 13380,38 грн., пеню в сумі 5846,09 грн., заборгованість по відшкодуванню податку на землю в розмірі 843,35 грн., заборгованість по відшкодуванню комунальних та інших послуг в сумі 8537,20 грн., пеню в сумі 1604,18 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем його грошових зобов'язань за договором оренди №16-09 від 13.03.09 р. та за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг № 16-09/70 від 01.01.13 р.

Представник позивача в судовому засіданні зазначив про часткове погашення заборгованості відповідачем, а саме 5000,00 грн. були сплачені в якості погашення основного боргу, внаслідок чого основний борг зменшився до 8380,38 грн. Крім того, відповідачем була погашена заборгованість по відшкодуванню податку на землю в розмірі 843,35 грн., заборгованість по відшкодуванню комунальних та інших послуг в сумі 8537,20 грн. та пеня в сумі 1604,18 грн. за договором про відшкодування витрат на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг № 16-09/70 від 01.01.13 р.

В підтвердження часткової оплати заборгованості позивачем надані відповідні банківські виписки (а.с. 119) та лист відповідача (а.с. 120), в якому останній роз'яснив призначення платежу від 22.06.16 р.

У пункті 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи викладене, беручи до уваги сплату відповідачем частини основного боргу в сумі 5000,00 грн., заборгованості по відшкодуванню податку на землю в розмірі 843,35 грн., заборгованості по відшкодуванню комунальних та інших послуг в сумі 8537,20 грн. та пені в сумі 1604,18 грн., та надання в підтвердження оплат належних доказів, суд вважає за необхідне провадження у справі, в цій частині припинити, відповідно до п. 1.1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

У зв'язку з тим, що часткове погашення заборгованості відбулося 02.06.16 р. та 22.06.16 р., тобто, після звернення з позовом до суду (26.05.16 р.), судові витрати в цій частині відшкодовуються за рахунок відповідача.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, визнаними судом достатніми, в порядку ст. 75 ГПК України.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

13.03.09 р. між Національним науковим центром "Харківський фізико- технічний інститут" (позивач, орендодавець) та Православною Свято-Софіївською релігійною громадою (відповідач, орендар) було укладено договір оренди № 16-09 (далі - договір, а.с. 13), відповідно до п.1.1. якого, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування частину нерухомого державного майна на 1 поверсі гуртожитку ННЦ ХФТІ (далі - майно) площею 66,4 кв.м., розміщеного за адресою: 61108, м. Харків, вул. Ак. Вальтера, 19, що перебуває на балансі ННЦ ХФТІ.

Про передачу майна в оренду сторонами складено акт приймання-передачі майна в оренду від 13.03.09 р. (а.с. 18).

Додатковою угодою від 10.01.12 р. №4 (а.с. 23) змінено розмір площі орендованого майна до 65,7 кв.м.

Пунктом 3.1 договору № 16-09 визначено, що за оренду майна орендар сплачує орендодавцю орендну плату, яка визначається в установленому законодавством порядку (постанова КМУ від 04.10.95 р. № 786 "Про Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу") і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку березень 2009 р. (без індексу інфляції за березень 2009 р.) 14,06 грн. за 1кв.м., а за всю орендовану площу 933,58 грн. та ПДВ 186,72 грн., а всього 1120,30 грн.

Згідно з п.3.3 договору, орендна плата перераховується за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно не пізніше 20 числа поточного місяця. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.5 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується на користь балансоутримувача з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Згідно з п. 11.4 договору, орендар відшкодовує орендодавцю земельний податок (Закон України "Про плату за землю" розділ 1, ст.5).

Згідно з п.5.1.3 договору, орендар зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату та інші платежі за цим договором.

В подальшому додатковими угодами до договору вносилися зміни, зокрема, щодо зміни розміру місячної орендної плати за базовий місяць у зв'язку зі зміною індексу інфляції, розміру площі, продовженням строку дії договору, викладенням в новій редакції договору (додаткові угоди від 30.04.09р. №1, від 11.06.09 р. №1/2, від 31.12.09 р. №2, від 31.01.11 р., від 10.01.12 р. № 4, від 01.01.13 р. № 5, від 10.10.14 р. №6, від січня 2015 р. № 7, від 01.01.16 р. №8).

Додатковими угодами від 01.01.13 р. № 5, від січня 2015 р. № 7 спірний договір викладено в новій редакції.

Зокрема, п. 3.1 встановлено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 р. № 786 "Про Методику".

Крім орендної плати орендар сплачує орендодавцю по розрахункам орендодавця: відшкодування комунальних послуг, відшкодування податку на землю, інші витрати за договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю. Такий договір укладається протягом 15 робочих днів після підписання цього договору (п.5.16.).

Згідно п.3.4 договору, орендна плата перераховується орендарем відповідно до вимог чинного законодавства за весь час фактичного користування приміщенням щомісячно до 20 числа місяця, наступного за звітним.

Позивач виконав свої обов'язки за договором в повному обсязі, що підтверджується актами здачі-приймання наданих послуг (а.с. 58-104), підписаними відповідачем без заперечень.

Однак в порушення умов договору оплата орендної плати і відшкодування податку на землю проводяться відповідачем несвоєчасно і не в повному обсязі.

Позивач зазначає, що за період з 01.01.14 р. по 01.04.16 р. заборгованість відповідача по орендній платі, з урахуванням часткового погашення боргу, становить 8380,38 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 Цивільного кодексу України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 8380,38 грн., хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про правомірність позовних вимог позивача в частині стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 8380,38 грн. (сума основного боргу).

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5846,09 грн.

Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Відповідно до приписів статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В частині 1 ст. 548 ЦК України закріплено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується на користь балансоутримувача відповідно до вимог чинного законодавства з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Оскільки зобов'язання щодо сплати орендних платежів носять відокремлений (щомісячний) характер, суд зазначає, що пеня має нараховуватись щодо кожного місяця окремо.

Крім того, частина 6 ст. 232 ГК України встановлює, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Проте, позивачем, при розрахунку штрафних санкцій, вищезазначена особливість не була врахована.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування пені позивачем, суд визнає вимогу про стягнення з відповідача пені такою, що підлягає частковому задоволенню в сумі 4027,99 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої, при частковому задоволенні позову - витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Православної Свято-Софіївської релігійної громади (61108, м. Харків, вул. Академіка Вальтера, 19 Код ) на користь Національного наукового центру "Харківський фізико-технічний інститут" (61108, м. Харків, вул. Академічна, 1, ) основний борг в сумі 8380,38 грн., пеню в сумі 4027,99 грн. та судовий збір в сумі 1295,07 грн.

Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5000,00 грн., заборгованості по відшкодуванню податку на землю в розмірі 843,35 грн., заборгованості по відшкодуванню комунальних та інших послуг в сумі 8537,20 грн. та пені в сумі 1604,18 грн. припинити, на підставі п. 1.1 ст. 80 ГПК України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.07.2016 р.

Суддя ОСОБА_2