ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.07.16р. Справа № 904/4969/16

За позовом Приватного підприємства "Планета - Центрбуд", м. Дніпропетровськ

до Відділу освіти, молоді та спорту Дніпропетровської районної державної адміністрації, смт. Ювілейне, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості у розмірі 35 786,11 грн. за договором підряду

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник - дов. б/н від 07.06.2016р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник - дов. № 467 від 31.03.2016р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Планета - Центрбуд" звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Відділу освіти, молоді та спорту Дніпропетровської районної державної адміністрації суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 30 112,00 грн., неустойки відповідно до п. 6.2. договору 4 824,25 грн., 3% річних 849,86 грн. за договором підряду № 44 від 16.12.2014р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору № 44 від 16.12.2014р. в частині повної оплати за виконані роботи.

Позивач у судовому засіданні надав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу з урахуванням індексу інфляції у розмірі 30 112,00 грн. та 3% річних 849,86 грн. за договором підряду № 44 від 16.12.2014р.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п. 3.10 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р. передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК, ціну позову вказує позивач.

Враховуючи, що зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, суд приймає заяву позивача до розгляду.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечив, заборгованість за спірним Договором у сумі 20 000,00 грн. підтвердив.

Клопотання про використання засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді цієї справи представниками сторін не заявлялись.

В судовому засіданні 12.07.2016р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

16.12.2014р. між Приватним підприємством "Планета - Центрбуд" (надалі Підрядник, Позивач) та Відділом освіти Дніпропетровської районної державної адміністрації (в подальшому змінена назву на Відділ освіти, молоді та спорту Дніпропетровської районної державної адміністрації) (надалі Замовник, Відповідач) був укладений договір 44 (надалі - Договір).

За умовами п. 1.1. Договору замовник доручає, а підрядник приймає на себе зобовязання по виконанню наступних робіт на обєкті: Поточний ремонт покрівлі КЗ «Кіровської»СЗШ №2 Дніпропетровського району Дніпропетровської області.

Пунктом 2.1. Договору встановлено встановлено строк виконання робіт: почато: грудень 2014р., кінець грудень 2014р.

Згідно по 3.1. Договору за виконання робіт, визначених у пункті 1.1., замовник сплачує підряднику 20 000,00 грн.

Замовник здійснює розрахунки в межах фактично виконаних обємів робіт на підставі актів виконаних робіт, затверджених сторонами та підписаних повноважними посадовими особами (п. 3.2. Договору).

Відповідно до п. 3.3. Договору оплата проводиться після підписання акта здачі-приймання робіт.

Строк дії договору до 31.12.2014р. (п. 8.3. Договору).

Сторонами на виконання умов договору підписано договірну ціну, протокол узгодження по договірній ціні, локальний кошторис, відомості ресурсів, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (а.с. 22-29, 35).

В підтвердження виконання робіт по спірному договору підряду позивач та відповідач підписали 16.12.2014р. акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р. (а.с. 30-34), відповідно до якого роботи виконані в відповідності до Договору, якісно та в строк, претензій які стосуються виконання робіт у сторін Договору нема.

Згідно акту приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р., загальна вартість виконаних робіт складає 20 000,00 грн.

Проте, порушуючи умови договору відповідач не сплатив прийняті роботи, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості перед позивачем в сумі 20 000,00 грн., що і стало причиною спору.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд прийшов до висновку про задоволення позову на підставі наступного.

Згідно з ч.1 ст.173 ГК України господарським судом визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно ст.175 ГК України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Приписами ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим кодексом та іншими законами.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

За своєю правовою природою договір, укладений між сторонами, має всі ознаки договору підряду.

Згідно із ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу, тобто, законодавець передбачає обов'язкову оплатність договору підряду.

Статтею 854 ЦК України встановлено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

У відповідності до ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано, що договір є обовязковим до виконання.

Позивач зі свого боку виконав господарські зобов'язання за договором підряду у повному обсязі та належним чином, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача та підписаним актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р.

Проте відповідач не розрахувався за виконані роботи за вказаним договором, на дату розгляду справи борг не погасив.

Також, заборгованість відповідача перед позивачем підтверджується ОСОБА_2 звіряння розрахунків станом на 31.12.2015р., підписаним сторонами без заперечень (а.с. 36).

За наведеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 20 000,00 грн. є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основного боргу позивач просить стягнути з відповідача 3% річних 849,86 грн. за період з 01.01.2015р. по 01.06.2016р. та інфляційні втрати 10 112,00 грн. за період з січня 2015р. по травень 2016р.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При перевірці нарахування 3 % річних судом встановлено, що їх необхідно рахувати з 17.12.2014р., оскільки акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2014р. підписано сторонами 16.12.2014р., а згідно п. 3.3. Договору, оплата проводиться після підписання акта здачі-приймання робіт.

3% річних за період з 17.12.2014р. по 01.06.2016р. становлять 875,48 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 849,86 грн.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати за період січень 2015 р. по травень 2016 р. становлять 10 141,29 грн., однак суд не може вийти за межі позовних вимог, тому до стягнення підлягає сума заявлена позивачем 10 112,00 грн.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, зі стягненням з відповідача суми основного боргу у розмірі 20 000,00 грн., 3 % річних 849,86 грн. та інфляційних втрат 10 112,00 грн.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 4, 22, 25, 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Відділу освіти, молоді та спорту Дніпропетровської районної державної адміністрації (52005, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд. 5, ідентифікаційний код 02142425) на користь Приватного підприємства "Планета - Центрбуд" (49000, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 34983699) основний борг у розмірі 20 000,00 грн. (двадцять тисяч грн. 00 коп.), 3% річних 849,86 грн. (вісімсот сорок дев'ять грн. 86 коп.); інфляції - 10 112,00 грн. (десять тисяч сто дванадцять грн. 00 коп.), витрати по сплаті судового збору 1 378,00 грн. (одна тисяча триста сімдесят вісім грн. 00 коп.), про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 14.07.2016р.

Суддя ОСОБА_3