ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.07.2016 Справа № 917/862/16

за позовом Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", Кловський узвіз, 9/1, м. Київ, 01021 в особі філії Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" Публічного акціонерного товариства "УКРТРАНСГАЗ", вул. Комарова, 44, м. Київ, 03056

до Приватного підприємства "Альянспромбуд", вул. Р. Люксембург, 11А, м. Полтава, 36039

про визнання недійсним Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" та Приватним підприємством "Альянспромбуд"

Суддя Мацко О.С.

Представники у судовому засіданні 21.06.2016 р. :

від позивача: ОСОБА_1О, довіреність б/н від 09.12.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2В, довіреність № 1 від 04.04.2016 р..

У судовому засіданні 21.06.2016 р. з метою надання можливості представлення сторонами додаткових письмових доказів з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі з урахуванням питань, що були предметом дослідження у судових засіданнях, судом було оголошено перерву в порядку ст. 77 ГПК України до 14.07.2016 р. на 10 год. 30 хв..

Представники у судовому засіданні 14.07.2016 р.:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № б/н від 29.12.2015

від відповідача: ОСОБА_2В, довіреність № 1 від 04.04.2016

Суть спору : розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Київтрансгаз" Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" до Приватного підприємства "Альянспромбуд" про визнання недійсним Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013 р., що укладений між Публічним акціонерним товариством "УКРТРАНСГАЗ" в особі Диканського лінійного управління магістральних газопроводів Філії "Управління магістральних газопроводів "КИЇВТРАНСГАЗ" та Приватним підприємством "Альянспромбуд".

Представник позивача на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви.

Відповідач позов не визнає за мотивами відзиву на позов № 02-05/186 від 16.06.2016 р. (вх. № 7731 від 17.06.2016 р.).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі, за наступного мотивування:

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Полтавської області від 02.06.2015 р. порушено провадження у справі № 917/2641/14 про банкрутство боржника - Приватного підприємства "Альянспромбуд" (36000, м. Полтава, вул. Р. Люксембург, буд. 11А, ідентифікаційний код юридичної особи 35107902).

Постановою Господарського суду Полтавської області від 29.10.2015 р. у справі № 917/2641/14 Приватне підприємство "Альянспромбуд" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Вказані судові рішення набрали законної сили, містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до положень статті 41 ГПК господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України № 2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон № 2343-XII).

Згідно з пунктами 2, 7 частини першої статті 12 ГПК господарським судам підвідомчі справи про банкрутство; справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Частиною дев'ятою статті 16 ГПК (виключна підсудність справ) передбачено, що справи у майнових спорах, передбачених пунктом 7 частини першої статті 12 цього Кодексу, розглядаються господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Зазначені норми кореспондуються з положеннями частини четвертої статті 10 Закону № 2343-XII, відповідно до якої суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, тощо.

Системний аналіз положень Закону № 2343-XII дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону № 2343-XII мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення майнових спорів за участю такого боржника є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без порушення нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Закону № 2343-XII, який передбачає концентрацію всіх споріву межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що провадження у даній справі підлягає припиненню в порядку п. 1 ст. 80 ГПК України, а спір про визнання недійсним Договору про реструктуризацію заборгованості № DYK-18-2013 від 16.04.2013 р. (укладеного до порушення справи про його банкрутство) підлягає розгляду судом, який розглядає справу про банкрутство відповідача - Господарським судом Полтавської області та в межах такого провадження, а не в окремому позовному провадженні.

Аналогічна правова позиція щодо розгляду спорів про визнання недійсними правочинів боржника, незалежно від правових підстав для визнання їх недійсними (цивільно - правові чи передбачені законом про банкрутство) у межах провадження у справі про банкрутство, викладена, зокрема, у Постановах Вищого господарського суду України від 30.06.2015 № 922/4602/14 та від 20.04.2016 № 910/1872/15-г та інших.

Позивачем надано суду клопотання № 5980/10-05 від 13.07.2016 р. (вх. № 8728 від 14.07.2016 р.) про призначення судової почеркознавчої експертизи, а також клопотання про витребування доказів - документів, необхідних для проведення даної експертизи (вх.№7835 від 21.06.2016р.).

Статтею 41 ГПК України визначено, що для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. Відповідно до ст. 32 ГПК України експертний висновок є доказом нарівні з іншими письмовими та речовими доказами, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Згідно з ст. 42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України.

Судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що мають значення для вирішення спору, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування (п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи").

Оскільки, як зазначено судом вище провадження у даній справі підлягає припиненню, суд приходить до висновку, що проведення почеркознавчої експертизи документів є недоцільним у даному позовному провадженні та відхиляє дані клопотання.

Керуючись п. 11 ч. 1 ст. 80, ст 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Припинити провадження у справі.

Суддя О.С.Мацко