ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" липня 2016 р. Справа № 926/1803/15

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого-судді Костів Т.С.

суддів Малех І.Б.

ОСОБА_1

при секретарі Кобзар О.В.

розглянувши апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці вх. №01-05/2678/16 від 30.05.2016 року

на рішення господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 року

у справі № 914/1803/15

за позовом: Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці

до відповідача: ОСОБА_2 підприємства Санітарія, м. Чернівці

про: стягнення заборгованості 251936 грн 85 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3-представник на підставі довіреності № 2192 від 30.12.2015 року;

від позивача: ОСОБА_4-адвокат, ордер на надання правової допомоги № 5 від 01.05.2015 року;

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови

В С Т А Н О В И В :

рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 року у справі №926/1803/15 (головуючий суддя Скрипничук І.В., судді Паскарь А.Д., Ніколаєв М.І. ) у позовних вимогах Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, до відповідача ОСОБА_2 підприємства Санітарія, про стягнення заборгованості 251936 грн 85 коп відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 року у справі №926/1803/16, позивач Міське комунальне підприємство Чернівцітеплокомуенерго, подав апеляційну скаргу.

Зокрема, скаржник у поданій апеляційній скарзі посилається на те, що ним направлявся лист за № 1418 від 05.09.2013 року про розірвання договору з одночасним направлення нового договору підряду. Оскільки відповідачем не надано відповіді на вказаний лист та новий договір не був укладений, сторони погодили продовжити дію договору № 9-Т від 07.04.2011 р. на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем централізованого опалення житлових будинків. Вважаємо, що договірні відносини продовжували діяти та договір не вважався розірваним, оскільки фактичні дії сторін були направлені на продовження договірних відносин, а саме позивач продовжував виконувати ремонтні роботи, а відповідач відповідно приймав ці роботи та підписував акти виконаних робіт в період з 01 травня 2013 року по 31 грудня 2014 року, відповідач частково оплачував за виконані роботи. При цьому, відповідач направляв на адресу апелянта заперечення до актів виконаних робіт за жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014 року де чітко посилався на договір № 9-Т від 07.04.2011 р.. Отже, підписуючи акти виконаних робіт відповідач визнав дію договору № 9-Т від 07.04.2011 р. та правовідносини які склалися на його основі.

На підставі викладеного апелянт просить скасувати рішення господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 р. у справі № 926/1803/15 та задовольнити позов.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.05.2016р. справу №926/1803/15 призначено судді-доповідачу ОСОБА_5 та іншим суддям, які входять до складу колегії, а саме суддям: Малех І.Б. та Желік М.Б..

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 р. подані скаржником матеріали визнано достатніми для прийняття їх до провадження в апеляційній інстанції, розгляд справи призначено на 05.07.2016 р..

Представникам сторін розяснено їх права та обовязки згідно ст.22 ГПК України.

В судове засідання 05.06.2016 року зявився представник апелянта, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, з підстав наведених у ній, надав усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти апеляційної скарги заперечив з мотивів, викладених у поданому письмовому відзиві на неї (вих. №б/н від 01.07.2016 року) та надав усні пояснення по суті спору.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

як правильно встановив суд першої інстанції, між міським комунальним підприємством Чернівцітеплокомуненерго (виконавець) та приватним підприємством Санітарія (замовник) укладено договір № 9-Т від 07.04.2011 на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків. Сторони зобовязались виконувати умови договору у відповідності до Закону України Про житлово-комунальні послуги, Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, Про затвердження Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом ДКУ з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2014 за № 150, та інших нормативно-правових актів України.

Згідно з п. 1.1 договору замовник доручає, а виконавець приймає на себе обовязки з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення будинків, перелічених в додатку № 1 до договору. Пунктом 3.1 договору передбачено, що витрати на технічне обслуговування і поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення, передбачених в додатку № 2, оплачує замовник централізованим відрахуванням виконавцю у відсотках до сум коштів, що надходитимуть від населення та власників і орендарів нежитлових приміщень житлових будинків у вигляді квартирної плати та експлуатаційних витрат на рахунки замовника. Відсотки відрахувань визначаються двосторонніми договорами. У пункті 3.2 договору визначено, що оплата здійснюється споживачами, які проживають в будинках, відповідно до переліку будинків, зазначених у додатку № 1. Додаток заповнює замовник.

Відповідно до п. 2.4.10 виконавець зобовязався до 20 числа, наступного за звітним місяцем, надавати замовнику копії нарядів завдань з поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків і звіт по фактичним витратам на поточний ремонт та технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем центрального опалення житлових будинків із зазначенням вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються, у відповідних частинах, положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти і оплатити виконану роботу. Згідно з ч. 4 ст. 882 даного Кодексу передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. Тобто, законодавець покладає на підрядника обовязок виконати роботу, а замовник зобовязаний її прийняти та оплатити.

Частина 1 ст. 901 ЦК України передбачає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони(замовника) надати послуги, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Договір виконувався сторонами, сторонами підписані акти здачі прийняття робіт (надання послуг) за період з 01 травня 2013 року по 01 січня 2015 року, в яких зазначається про те, що виконавцем були проведені роботи (надані послуги) за договором № 9-Т від 07.04.2011. У звязку із цим суд першої інстанції правильно констатував, що факт здійснення виконавцем обовязків з технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення будинків, відповідно до договору № 9-Т від 07.04.2011, підтверджується актами здачі приймання робіт (надання послуг).

Позивачем відповідно до ст. 530 ЦК України, були виставлені відповідачу платіжні вимоги, у яких пропонувалось у семиденний термін від дня їх предявлення провести оплату. Проте, відповідач заборгованість у добровільному порядку не сплатив. Платіжні вимоги були виставлені позивачем у звязку з відсутністю в договорі строку (терміну) виконання боржником обовязку по сплаті платежів за виконані роботи.

Таким чином, позивачем доведено підставність вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості згідно договору № 9-Т від 07.04.2011 на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків за період з 31.05.2013 по 31.12.2013 з урахуванням актів здачі приймання робіт (надання послуг) за вказаний період. Однак, за період з 01.05.2013 по 31.12.2013 відповідачем повністю проведена поточна оплата за виконані роботи згідно договору № 9-Т на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків від 07.04.2011 та актів здачі прийняття робіт (надання послуг) за вказаний період, що підтверджується розрахунком позивача. У звязку з цим, правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за виконані роботи (надані послуги) з 01.05.2013 по 31.12.2013 немає.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за виконані позивачем роботи (надані послуги) за січень грудень 2014 року, суд першої інстанції виходив з відсутності між сторонами у цей період договірних відносин. Так, листом від 05.09.2013 за № 1418 (отримано 11.09.2013 вх № 141/12) МКП Чернівцітеплокомуненерго повідомило ПП Санітарія про те, що договір № 9-Т від 07.04.2011 на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньо будинкових систем централізованого опалення розірваний, у звязку із скасуванням рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 60/2 від 06.02.2007, на підставі якого був укладений між позивачем та відповідачем даний договір. Пунктом 7.1 договору № 9-Т від 07.04.2011 передбачено, що він діє до 31.12.2013 і вважається пролонгованим на наступний рік, якщо за місяць до закінчення його дії не буде письмово заявлено від однієї із сторін про його розірвання або перегляд. Відповідно до п. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

З цієї підстави суд першої інстанції зробив висновок, що оскільки позивач за один місяць до закінчення дії договору письмово заявив про його розірвання, то останній не був пролонгований на 2014 рік. Отже, його дія припинилась 31.12.2013. Як наслідок, після грудня 2013 року роботи по технічному обслуговуванню та поточному ремонту внутрішньо будинкових систем централізованого опалення житлових будинків виконувались МКП Чернівцітеплокомуненерго вже поза межами дії договору № 9-Т від 07.04.2011.

Суд першої інстанції не покликався на факт невиконання виконавцем робіт у цей період чи відсутність обовязку їх оплати, у звязку із чим посилання скаржника на ці обставини не впливають на висновки суду першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що зазначена частина вимог лежить поза межами підстав заявленого позову, виключно в межах яких здійснюється розгляд справи. Посилання скаржника на можливість застосування судом першої інстанції іншої правової норми до спірних відносин не стосується даного випадку, в силу однотипного характеру цих спірних відносин. Скаржник не позбавлений права звернутися в суд з позовом, вказавши в ньому інші обставини, на яких буде ґрунтуватись вимога, як підстава позову.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Однак, у встановленому законом порядку підстави, передбачені у ст. 104 ГПК України для скасування або зміни судового рішення не були доведені суду належними доказами.

Відтак, беручи до уваги наведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 р. у справі № 926/1803/15 прийняте на підставі матеріалів справи, у відповідності до норм матеріального та процесуального права, посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, висновків господарського суду Чернівецької області не спростовують, а відтак, не визнаються такими, що можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст.ст. 1, 21, 33, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Львівський апеляційний господарський суд , -

П О С Т А Н О В И В:

1.Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства Чернівцітеплокомуненерго, м. Чернівці вх. №01-05/2678/16 від 30.05.2016 року - залишити без задоволення, а рішення господарського суду Чернівецької області від 18.05.2016 року у справі № 926/1803/15 без змін.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

3.Матеріали справи скеровуються до господарського суду Чернівецької області.

Повний текст постанови суду оформлено і підписано відповідно до вимог статті 105 ГПК України 11.07.2016 року.

Головуючий-суддя Костів Т.С.

Суддя Малех І.Б.

Суддя Желік М.Б.