ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016р. Справа№ 914/1217/16

За позовом:Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс», с. Гаї, Бродівський район, Львівська область

про відшкодування збитків заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства у розмірі 382 802,00 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Краєвський І.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю № 09-42 від 05.01.2016р.;

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю № 24/03 від 24.03.2016р.

На розгляд господарського суду Львівської області Державної екологічної інспекції у Львівській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс» про відшкодування збитків заподіяних державі, внаслідок порушень вимог природоохоронного законодавства у розмірі 382 802,00 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 06.05.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.05.2016р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

В судовому засіданні 23.05.2016р. з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи оголошено перерву до 22.06.2016р., а 22.06.2016р. до 04.07.2016р.

29.06.2016р. представником відповідача подано заперечення на письмові пояснення позивача (вх.№27157/16).

Так, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення вимог чинного законодавства допущено порушення вимог природоохоронного законодавства України. ОСОБА_3 інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Львівської області проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс». Про зазначене складено акт перевірки № 1045/06 від 14.07.2014р. 29.07.2014р.

В ході перевірки встановлено, що відповідачем в період з 22.10.2013р. по 06.05.2014р. здійснювався самовільний забір підземних прісних вод у межах Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області без дозволу на спеціальне водокористування. Наведене стало підставою для нарахування відповідачу 382 802,00 грн. шкоди, завданої державі внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства.

В судовому засіданні 04.07.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримують з підстав викладених в позовній заяві та письмових поясненнях (вх. № 26425/16 від 22.06.2016р), просять їх задоволити.

В судовому засіданні 04.07.2016р. представник відповідача проти позову заперечує, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву (вх.№ 21181/16 від 18.05.2016р.) та запереченнях (вх. № 27157/16 від 29.06.2016р.). Просить в позові відмовити. При цьому, зазначив, що визнає факт забору підземних вод без спеціального дозволу.

В судовому засіданні 04.07.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши наявні докази заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

З 14.07.2014р. по 29.07.2014р. державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища у Львівській області ОСОБА_4 проведено перевірку дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами у Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс» (відповідач у справі).

Планову перевірку проведено на виконання Наказу від 07.07.2014р. №360-і/п.

В ході проведеної перевірки (акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства у галузі охорони атмосферного повітря, водних та земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами №1045/06 від 14.07.2014р.-29.07.2014р.) встановлено, що відповідач здійснював самовільний забір підземних прісних вод у межах Гаївської сільської ради Бродівського району Львівської області без дозволу на спеціальне водокористування, що є порушенням права державної власності на води.

ОСОБА_5 перевіркою встановлено, що відповідачем в період з 22.10.2013р. по 06.05.2014р. здійснено самовільний забір підземних прісних вод (обємом 7400,0м.куб) із свердловин, які знаходяться в межах Гаївської сільської ради, без дозволу на спеціальне водокористування.

На підставі Акта перевірки ОСОБА_3 інспектором з охорони навколишнього природного середовища Львівської області ОСОБА_4 видано припис № 546-06 від 30 липня 2014 року.

Відповідно до пункту 1 зазначеного припису зобов'язано Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Плюс» до 30.01.2015 року отримати спеціальний дозвіл на користування надрами, для забору підземних прісних вод на виробничі потреби із свердловин №№ 1, 2 в с. Гаї, № 4 в с. Дітківці, № 6 в с. Суховоля.

Спеціальне водокористування здійснювалось та здійснюється на підставі дозволів на спеціальне водокористування, а саме:

- Дозволу на спеціальне водокористування № Укр-364-10/Льв, виданого ОСОБА_3 управлінням охорони навколишнього природного середовища у Львівській області від 21.10.2010 року із терміном дії до 21.10.2013 року;

- Дозволу на спеціальне водокористування № Укр-201-ДЕП-14/Льв, виданого Департаментом екології та природних ресурсів Львівської обласної державної адміністрації від 07.05.2014 року із терміном дії Дозволу до 07.05.2017 року.

За період з 22.10.2013р. по 06.05.2014р. збитки розраховуються згідно п.9.1. «ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне ви користування водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища за №389 від 20.07.2009р. (надалі ОСОБА_5) у редакції наказу Міністерства екології та природних ресурсів України від 30.06.2011р. №220 зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 15 липня 2011р. за №881/19619 і становить 382 802,00 грн.

На адресу відповідача ОСОБА_3 екологічною інспекцією в Львівській області скерувалась претензія №156 про добровільне відшкодування збитків у сумі 382 802,00 грн. заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавств.

Судом встановлено, що відповідачем у справі № К/800/21335/15 оскаржувався припис Державної екологічної інспекції у Львівській області №546-06 від 30.07.2014р. та нарахування збитків у сумі 382 802,00 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства.

Так, постановою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015 р. у справі К/800/21335/15 за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Плюс» до Державної екологічної інспекції у Львівській області, якому просить суд: - визнати протиправним та скасувати п. 1 Припису Державної екологічної інспекції у Львівській області №546-06 від 30.07.2014 року щодо отримання СТОВ «Прогрес-плюс» спеціального дозволу на користування надрами, для забору підземних вод на виробничі потреби із свердловини №1, 2 в селі Гаї, №4 в селі Дітківці, 6 в селі Суховоля; - визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо нарахування збитків у сумі 893 894,40 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства;- визнати протиправною та скасувати вимогу Державної екологічної інспекції у Львівській області у формі Претензії №157 від 12.08.2014 року про нарахування збитків у сумі 893 894,40 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства;- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо нарахування збитків у сумі 382 802 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства; - визнати протиправною та скасувати вимогу Державної екологічної інспекції у Львівській області у формі претензії №156 від 12.08.2014 року про нарахування збитків у сумі 382 802 грн., заподіяних державі порушенням вимог природоохоронного законодавства, у задоволені позову відмовлено повністю.

В силу ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду мають преюдиційне значення в даній справі та не підлягає доказуванню.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Цивільного кодексу України та спеціальними нормативно-правовими актами у сфері природоохоронного законодавства.

Частиною 1, пунктом 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Глава 82 Цивільного кодексу України присвячена деліктним зобовязанням, тобто зобовязанням з відшкодування шкоди. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобовязань. Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Загальною підставою цивільно-правової відповідальності у формі відшкодування шкоди, є вчинення винною особою цивільного правопорушення, до складу якого включаються протиправна поведінка (дія або бездіяльність) особи, настання шкоди, причинний звязок між поведінкою та шкодою, вина особи. Наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення дає правові підстави для відповідальності. При цьому відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Статтею 1 Водного кодексу України визначено термін водокористування використання вод (водних об'єктів) для задоволення потреб населення, промисловості, сільського господарства, транспорту та інших галузей господарства, включаючи право на забір води, скидання стічних вод та інші види використання вод (водних об'єктів).

Відповідно ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» використання природних ресурсів в Україні здійснюється в порядку загального і спеціального використання природних ресурсів.

Відповідно до ст. 46 Водного кодексу України спеціальне водокористування може бути двох видів загальне або спеціальне.

Відповідно до частини першої та другої статті 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування це забір води з водних об'єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об'єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів. Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Спеціальне водокористування здійснюється на підставі дозволу (ч. 1 стаття 49 Водного кодексу України).

Відповідно до п. п. 7, 9 ст. 44 Водного кодексу України водокористувачі зобов'язані: здійснювати облік забору та використання вод, вести контроль за якістю і кількістю скинутих у водні об'єкти зворотних вод і забруднюючих речовин та за якістю води водних об'єктів у контрольних створах, а також подавати відповідним органам звіти в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законодавчими актами; здійснювати спеціальне водокористування лише за наявності дозволу;

Статтями 16, 19, 21 Кодексу України про надра передбачено, що користування надрами, у тому числі видобування підземних прісних вод, здійснюється на підставі спеціального дозволу на користування надрами.

Отже, чинним законодавством передбачено обов'язок отримання господарюючими суб'єктами як дозволу на спеціальне водокористування, так і спеціального дозволу на користування ділянкою надр. При цьому спеціальний дозвіл на користування надрами дає право на видобування підземних вод, а дозвіл на спеціальне водокористування право на їх використання.

Разом із тим Кодекс України про надра передбачає випадки, за яких господарюючі суб'єкти мають право видобувати підземні води без спеціального дозволу (стаття 21 Кодексу України про надра).

Статтею 23 Кодексу України про надра закріплено право землевласників і землекористувачів у межах наданих їм земельних ділянок без спеціальних дозволів видобувати, зокрема, підземні води для власних господарсько-побутових потреб, нецентралізованого та централізованого (крім виробництва фасованої питної води) господарсько-питного водопостачання, за умови, що продуктивність водозаборів підземних вод не перевищує 300 кубічних метрів на добу.

Таким чином, видобувати підземні води без спеціальних дозволів в обсязі, що не перевищує 300 кубічних метрів на добу, суб'єкти господарювання мають право лише для власних господарсько-побутових потреб. У свою чергу, видобуток підземних вод для здійснення господарської діяльності вимагає отримання спеціального дозволу уповноваженого державою органу.

Однією з обов'язкових умов для звільнення суб'єкта господарювання від необхідності отримання дозволу на користування надрами є видобування води з метою її використання для власних господарсько-побутових потреб.

Водночас чинне законодавство не містить норм, які б тлумачили поняття "господарсько-побутові потреби".

Проте із системного аналізу приписів глави 11 (спеціальне водокористування для задоволення питних і господарсько-побутових потреб населення), глави 13 (особливості спеціального водокористування та користування водними об'єктами для потреб галузей економіки) ВК України та приписів глави 2 (надання надр у користування), глави 4 (плата за користування надрами) Кодексу України про надра вбачається, що законодавець відносить господарсько-побутові потреби до потреб населення, натомість, виробничі потреби підприємства охоплюються поняттями "водокористування для потреб галузей економіки" та "промислові потреби"(правова позиція судової палати у господарських справах Верховного Суду України у справі №3-32 гс15 від 1 квітня 2015 року).

За змістом ст. 110 Водного кодексу України порушення водного законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законодавством України. Відповідальність за порушення водного законодавства несуть особи, винні, зокрема, у порушенні правил спеціального водокористування.

Розрахунок завданої шкоди проведено на підставі положень ОСОБА_5 розрахунку розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища від 20.07.2009 р. № 389, в редакції чинній на час виникнення правовідносин.

Отже, позивачем правомірно застосовано розрахунок завданої шкоди, на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 1.2 ОСОБА_5 встановлює порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які призвели до: забруднення водних об'єктів, у тому числі пов'язаного із самовільними та аварійними скидами у водний об'єкт забруднюючих речовин із зворотними водами або речовин у складі сировини, продукції чи відходів, крім випадків забруднення територіальних і внутрішніх морських вод та виключної морської економічної зони України із суден, кораблів та інших плавучих засобів; забруднення поверхневих та підземних вод під впливом полігонів (сміттєзвалищ) твердих побутових та промислових відходів та обумовлені: самовільним використанням водних ресурсів без дозволу на спеціальне водокористування; забором, використанням води та скидом забруднюючих речовин із зворотними водами з порушенням умов водокористування, встановлених у дозволі на спеціальне водокористування.

Отже, чинним законодавством встановлено самостійні підстави для відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, зокрема внаслідок самовільного використання водних ресурсів без відповідного дозволу на спеціальне водокористування.

(постанова Верховного Суду України від 03 вересня 2013 року №3-26гс13).

ОСОБА_5 застосовується державними інспекторами України з охорони навколишнього природного середовища та державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища відповідних територій (далі - державні інспектори) при розрахунку розмірів збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, які виявлені за результатами державного контролю за додержанням вимог фізичними особами, фізичними особами - підприємцями та юридичними особами природоохоронного законодавства. ОСОБА_3 інспектори з дати встановлення факту порушення вимог законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів проводять збір і аналіз необхідних матеріалів і, на підставі цієї ОСОБА_5, розраховують розмір відшкодування збитків (п.1.4. Методики).

Відповідно до ч. 1, п. з ч. 2, ч. 4 ст.68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у самовільному спеціальному використанні природних ресурсів. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.

Згідно ч. 1 ст. 69 вказаного Закону шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Крім цього, Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.12.2015 р. у справі К/800/21335/15 встановлено, що нараховані ДЕІ у Львівській області збитки у сумі 382 802,00 грн. за самовільний забір підземної прісної води із свердловини, які знаходяться в межах Гаївської сільської ради, у період з 22.10.2013р. по 06.05.2014р. без дозволу на спеціальне водокористування, з урахуванням обовязку СТзОВ «Прогрес-Плюс» припинити здійснення водокористування з 22.10.2013р. за фактом закінчення дії дозволу до моменту отримання нового дозволу на спеціальне водокористування. Також, постановою встановлено, правомірними дії ДЕІ у Львівській області щодо обрахування суми збитків, заподіяних державі СТзОВ «Прогрес-Плюс» у звязку з порушенням останнім вимог природоохоронного законодавства.

Відповідно до ст. 35 ГПК України не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Отже, твердження відповідача щодо неправильного нарахування суми збитків, є безпідставними та не обґрунтованими.

З врахуванням проведеної перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства, складеного на його підставі акту та здійсненого розрахунку відповідно до ОСОБА_5 №389, в редакції на момент виникнення правопорушення, суд приходить до висновку, що вимога позивача про відшкодування збитків, заподіяних державі внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів в сумі 382 802,00 грн. є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Таким чином вимога позивача є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 42 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено зокрема, що в Україні фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок Державного бюджету України, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим та місцевих бюджетів.

Відповідно до статті 47 вказаного закону для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються ОСОБА_3, республіканський Автономної Республіки Крим та місцеві фонди охорони навколишнього природного середовища, які утворюються за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (ч.2 ст.47 закону). ОСОБА_3 фонд охорони навколишнього природного середовища утворюється за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством (ч.4 ст.47 вказаного закону).

Кошти місцевих, республіканського Автономної Республіки Крим і Державного фондів охорони навколишнього природного середовища можуть використовуватись тільки для цільового фінансування природоохоронних та ресурсозберігаючих заходів, в тому числі наукових досліджень з цих питань, ведення державного кадастру територій та об'єктів природно-заповідного фонду, а також заходів для зниження впливу забруднення навколишнього природного середовища на здоров'я населення (ч.6 ст.47 вказаного закону).

В статті 11 Закону України «Про ОСОБА_3 бюджет України на 2016 рік» установлено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України на 2016 рік у частині доходів є надходження, визначені частиною третьою статті 29 Бюджетного кодексу України з урахуванням особливостей, визначених пунктом 17 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України.

Наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 року № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2013 року за 291/22823 затверджено Порядок казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету. Главою 4 цього Порядку №291/22823 передбачено, що платежі, які відповідно до Бюджетного кодексу України та закону про ОСОБА_3 бюджет України є джерелами формування спеціального фонду державного бюджету в частині надходжень, крім власних надходжень бюджетних установ, зараховуються на відповідні рахунки, відкриті в Казначействі України та Головних управліннях Казначейства відповідно до законодавства на імя органу Казначейства в розрізі територій та кодів бюджетної класифікації. Для щоденного акумулювання коштів спеціального фонду державного бюджету в Головних управліннях Казначейства відкриваються аналітичні рахунки окремо за кожним видом надходжень. Для акумулювання коштів спеціального фонду державного бюджету в Казначействі України відкриваються відповідні рахунки, а саме:рахунки в розрізі територій за кожним видом надходжень для зарахування коштів, що перераховуються з обласного рівня на центральний; рахунки для акумулювання коштів спеціального фонду державного бюджету в розрізі видів надходжень.

Розподіл грошових коштів від стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, повинен здійснюватись з урахуванням приписів статті 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" та вимог пункту 7 частини 3 статті 29, пункту 4 частини 1 статті 69-1 Бюджетного кодексу України, які визначають, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, а до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів - 50 відсотків, обласних бюджетів - 20.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 34, 35, 38, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс» (80650, Львівська область, Бродівський Район, с. Гаї; ідентифікаційний код 30472034) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції в Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98; ідентифікаційний код 38057086) збитки в розмірі 382 802,00 грн. на спеціальний рахунок Гаївської сільської ради, в рахунок відшкодування збитків заподіяних державі, внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства, зарахувавши кошти на аналітичний рахунок, відкритий в Головному управлінні Державного казначейства України у Львівській області за балансовим рахунком 3311 "Кошти, які підлягають розподілу між ОСОБА_3 і місцевими бюджетами" Плану рахунків в розрізі кодів класифікації доходів бюджету та територій», а саме: до спеціального фонду Державного бюджету України 30% стягнутої суми в розмірі 114840,60 грн.; до спеціального Фонду обласного бюджету Львівської області 20% стягнутої суми в розмірі 76 560,40 грн.; до спеціального фонду місцевого бюджету Гаївської сільської ради (р/р 0028, , МФО 825014, код платежу 24062100, УК у Бродівському районі Львівської області) 50% стягнутої суми в розмірі 191 404,00 грн.

3. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-плюс» (80650, Львівська область, Бродівський Район, с. Гаї; ідентифікаційний код 30472034) на користь Державної екологічної інспекції в Львівській області (79026, м. Львів, вул. Стрийська, 98; ідентифікаційний код 38057086) 5 742,03 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.07.2016р.

Суддя Коссак С.М.