ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13 липня 2016 р. Справа № 903/359/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Силком, м.Луцьк

до відповідача: Сільськогосподарського приватного підприємства Рать, с.Ратнів, Луцький район, Волинська область

про стягнення 4740,14 грн.

Суддя Вороняк А.С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача: н/з

Відповідно до п.8 ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у звязку з неявкою у судове засідання всіх учасників судового процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю Силком звернулося з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства Рать про стягнення 4740,14 грн., з них 2730,50 грн. основна заборгованість, 1845,82 грн. інфляційні втрати, 163,82 грн. 3% річних та судових витрат по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на акт №PH-0000065 від 23.02.2012р. здачі-приймання робіт на суму 2730,50 грн., рахунок-фактуру №СФ-0000065 від 23.02.2012р. на суму 2730,50 грн., претензію від 19.05.2014р., замовлення-наряд №65 та норми ст.ст.509, 625 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) і ст.181 Господарського кодексу України(далі ГК України).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.05.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 08.06.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

07.06.2016р. на адресу суду від представника позивача на виконання вимог ухвали Господарського суду Волинської області від 30.05.2016р. надійшли: витяг з ЄДРПОУ на відповідача станом на 03.06.2016р., копія рахунку-фактури №СФ-0000065 від 23.02.2012р., письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору. Також надано довідку про наявність дебіторської заборгованості відповідача в розмірі 2730,50 грн.(додають оборотно-сальдову відомість по рах.№361 за період 01.02.2012р.-03.06.2016р.).

08.06.2016р. на адресу суду від представника відповідача надійшли пояснення по суті позову з додатками.

В судовому засіданні 08.06.2016р. оголошено перерву до 22.06.2016р..

13.06.2016р. Господарським судом Волинської області було надіслано запит до управління державної автомобільної інспекції УМВС України у Волинській області про надання відомостей щодо реєстрації (інформацію про власника) автомобіля НОМЕР_1 станом на 23.02.2012р..

22.06.2016р. на адресу суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення по справі з додатками. Також подали заяву про застосування строків позовної давності(вх.№01-66/98/16), зазначають, що у позовній заяві стоїть вимога про стягнення з СГПП Рать 2730,50 грн. боргу за начебто наданні ТОВ Силком послуги, згідно спірного акту здачі-прийняття робіт №РН0000065 від 23.02.2012р.. Не отримавши оплати безпосередньо після виконання робіт ТОВ Силком вправі був поставити питання в суді на сьомий день після офіційного повідомлення СГПП Рать про проведення оплати, якби такі роботи насправді виконувалися. Вважають, що трьохрічний строк позовної давності по вказаній справі стік у березні 2015р. та з врахуванням наведеного просять суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

22.06.2016р. на адресу суду від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі з додатками.

В судовому засіданні 22.06.2016р. оголошено перерву до 30.06.2016р..

22.06.2016р. на адресу суду від Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області у відповідь на запит надійшов лист, в якому зазначено, що автомобіль НОМЕР_1 зареєстрований за СГПП Рать(додають відповідну реєстраційну карточку).

Ухвалою господарського суду Волинської області від 30.06.2016р. розгляд справи було відкладено на 13.07.2016р. через необхідність витребування нових доказів.

13.07.2016р. на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору. Додають витяг із журналу довіреностей СГПП Рать за 2012р..

В судове засідання 13.07.2016р. представники сторін не зявилися, проте були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлень за №100 від 08.07.2016р.(адресат ТОВ Силком) та №247 від 11.07.2016р.(адресат СГПП Рать).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення сторін про час слухання справи.

Щодо клопотань представника відповідача про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду спору, суд зазначає таке.

Положення ГПК України не містять конкретних вимог щодо повноважень осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді.

Згідно ч.1-3 ст.28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності)

З огляду на викладене, неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи, тому суд відхиляє клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Згідно ч.3 ст.22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ч.1, 3 ст.69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Також суд зазначає, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Враховуючи закінчення процесуального строку розгляду справи(27.07.2016р.), суд беручи до уваги, що представником відповідача не доведено належними та допустимими доказами винятковість випадку, а з матеріалів справи не вбачається особливостей розгляду даного спору, приходить висновку про відхилення клопотання представника відповідача щодо продовження строку розгляду спору.

З урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

встановив:

Позивач по справі(ТОВ Силком), в якості підтвердження наданих відповідачу(СГПП Рать) послуг (діагностики і технічного огляду автомобіля), посилається на наявність підписаних між сторонами замовлення-наряду за №65, акту №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. та рахунку-фактури №СФ-0000065 від 23.02.2012р. на суму 2730,50 грн., які долучено ним до матеріалів справи.

Відповідач(СГПП Рать) проти позовних вимог заперечує, вважає їх безпідставними з огляду на те, що 23.02.2012р. ОСОБА_1 було видано лише одну довіреність за №110 на діагностику і Т.О. автомобіля, надання вказаних послуг стверджується підписаним між ТОВ Силком та СГПП Рать актом №PH-0000064 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. на суму 1173,47 грн., який скріплений печатками підприємств, послуги по даному акту СГПП Рать було оплачено в повному обсязі, що стверджується платіжним дорученням №171 від 23.02.2012р. на суму 1173,47 грн.. Зазначають, що роботи(послуги) про які зазначено в акті №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. відповідачу (СГПП Рать) не надавалися, докази які б свідчили про підписання заказу-наряду за №65 та акту №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. саме уповноваженою особою СГПП Рать в матеріалах справи відсутні.

Вищезазначені обставини і є причиною виникнення спору між сторонами в даній справі.

Згідно замовлення-наряду за №65(а.с.46), замовником послуг виступає СГПП Рать, обслуговується автомобіль марки ВАЗ-2107, держ №АС8070АР, дата прийому 22.02.2012р., дата закінчення робіт 24.02.2012р. Даний наряд не засвідчений печатками сторін, із сторони замовника останній підписано не встановленою особо(відсутні дані розшифровки підпису).

Згідно акту №PH-0000065 від 23.02.2012р. здачі-приймання робіт(надання послуг)(а.с.11), останній складений між представниками замовника(СГПП Рать) ОСОБА_1Ф.(за дов.№110 від 23.02.2012р.) та виконавця(ТОВ Силком) ОСОБА_2 на підтвердження проведення робіт з обслуговування автомобіля марки ВАЗ-2107, держ №АС8070АР на суму 2730,50 грн..

В замовленні-наряді за №65 датою закінчення робіт вказано 24.02.2012р., а акт №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) підписано 23.02.2012р., тобто акт здачі-приймання робіт складено за день до закінчення робіт, з огляду на викладене суд критично оцінує подані позивачем докази.

Згідно п.6-7 Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів (далі Правила), затверджених наказом Міністерства транспорту України від 11.11.2002р. №792 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.02.2003р. за №122/7443(Правила чинні на час виникнення відносин між сторонами), надання послуг здійснюється за зверненням Замовника чи за його попередньою заявкою, яка реєструється в журналі реєстрації заявок. За заявкою Виконавець визначає дату, час представлення ДТЗ (складових) і його (їхньої) документації для надання послуг. У разі звернення без попередньої заявки перевага надається Замовнику, який зробив заявку. Послуги надаються Замовнику за умови пред'явлення ним: документа, що засвідчує особу Замовника (паспорт, посвідчення для фізичних осіб і довіреність для представників юридичних осіб); свідоцтва про реєстрацію ДТЗ; документа, який підтверджує право Замовника на користування ДТЗ, якщо він не є його власником.

Ухвалою господарського суду від 30.06.2016р.(а.с.56) зобовязано позивача надати суду належним чином засвідчену копію журналу реєстрації заявок. Позивач вказану вимогу суду не виконав.

Згідно довіреності за №110 від 23.02.2012р.(а.с.10), остання видана ОСОБА_1 на отримання від ТОВ Силком послуги, а саме діагностику і Т.О. автомобіля. У графі «найменування цінностей» зазначено «діагностика і Т.О. автомобіля в кількості «один».

СГПП Рать 23.02.2012р. видало ОСОБА_1 лише одну довіреність за №110 на діагностику і Т.О. автомобіля, що стверджується витягом із журналу довіреностей СГПП Рать за 2012р.(а.с.60-63, рядок №110).

Про надання вказаних послуг між ТОВ Силком(представник ОСОБА_2О.) та СГПП Рать(представник ОСОБА_1 дов.№110 від 23.02.2012р.) було підписано акт №PH-0000064 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. на суму 1173,47 грн.(а.с.27)(на обслуговування автомобіля марки ВАЗ, держ №АС2039АР за дов.№110 від 23.02.2012р.), який скріплений печатками підприємств.

Послуги по даному акту було оплачено в повному обсязі, що стверджується платіжним дорученням №171 від 23.02.2012р. на суму 1173,47 грн.(а.с.28).

Даний факт сторонами не заперечують, доказів протилежного позивачем не надано.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що ідентифікують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємств від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 11 Інструкції про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей(далі - Інструкція), затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 16.05.1996р. №99 закріплено, що приймання товарів мають право здійснювати робітники отримувача (покупця), уповноважені керівництвом підприємства - отримувача.

Вказаною Інструкцією передбачено, що товарно-матеріальні цінності відпускаються покупцям тільки за довіреністю одержувачів на бланках довіреностей встановленої форми (додаток № 1 до Інструкції). Довіреність підписується керівником та головним бухгалтером підприємства або їх заступниками та особами, які на те уповноважені керівником підприємства.

Видача бланків довіреностей (Типова форма № М-2) здійснюється після їх реєстрації у журналі реєстрації довіреностей (Типова форма № М-3), який має бути пронумерований, прошнурований та скріплений печаткою і підписами керівника і головного бухгалтера підприємства. При цьому нумерація виданих протягом року довіреностей має бути наскрізною (п. 3 Інструкції № 99).

Згідно п.6 Інструкції № 99 довіреність на одержання цінностей від постачальника видається довіреній особі під розписку і реєструється в журналі реєстрації довіреностей.

У відповідності з абз.3 п.6 Інструкції, при виписуванні довіреності перелік цінностей, які належить отримати по ній (графа "Найменування цінностей" у бланку довіреності), наводиться обов'язково із зазначенням назви і кількості цінностей для одержання, незалежно від того, чи є такі відомості у документах на відпуск (наряді, рахунку, договорі, замовленні, угоді тощо) цінностей. Незаповнені рядки довіреності прокреслюються.

Згідно п.12 Інструкції, забороняється відпускати цінності у випадках подання довіреності, виданої з порушенням встановленого порядку заповнення або з незаповненими реквізитами тощо.

Відпуск товарно-матеріальних цінностей покупцям або передача їх безоплатно здійснюється підприємствами тільки на підставі доручень отримувачів (покупців).

Відповідно до п.13 Інструкції, довіреність на отримання матеріальних цінностей, залишається у постачальника.

Акт №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р.(на обслуговування автомобіля марки ВАЗ-2107, держ №АС8070АР за дов.№110 від 23.02.2012р.) не може вважатися належним доказом надання послуг, оскільки вказаний акт не засвідчений печаткою відповідача, складений до дати закінчення робіт(24.02.2012р.), не узгоджується з датою прийняття автомобіля(22.02.2012р.) по довіреності від 23.02.2012р., не містить відмітки про повернення транспортного засобу, із сторони замовника останній підписано не встановленою особо(відсутні дані розшифровки підпису), а тому за наявності заперечення з боку відповідача факту надання вказаних у ньому послуг, суд вважає, що позивачем не доведено факту надання послуг з діагностики і технічного огляду автомобіля марки ВАЗ-2107, держ №АС8070АР.

Довіреність №110 від 23.02.2012р. була видана ОСОБА_1 на діагностику і Т.О. лише одного автомобіля, а саме марки ВАЗ, держ №АС2039АР (про що було підписано акт №PH-0000064 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. на суму 1173,47 грн.), тому твердження позивача, що акт №PH-0000065 здачі-приймання робіт(наданих послуг) від 23.02.2012р. на суму 2730,50 грн.(обслуговування ще одного автомобіля) теж будо підписано ОСОБА_1 на підставі довіреності №110 від 23.02.2012р. є безпідставними.

Крім того, суд звертає увагу на відсутність в матеріалах справи іншої(ще одної) довіреності виданої замовником(СГПП Рать) уповноваженій особі ОСОБА_1 на підписання наряду-замовлення, акту приймання-передачі автотранспортних засобів, або їх складових частин, а також довіреності на отримання автотранспортних засобів після виконання робіт(надання послуг), що ставить під сумнів той факт, що вказані документи підписані саме уповноваженою замовником особою.

Наданий позивачем рахунок-фактури №СФ-0000065 від 23.02.2012р. на суму 2730,50 грн.(а.с.18) не приймається судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні докази його виставлення(отримання, направлення) відповідачу, а інші матеріали справи спростовують доводи позивача.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та втрат від інфляції (нарахованих на підставі ст.625 ЦК України) не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не доведено наявності основної заборгованості у відповідача.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладені обставини, беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи, докази та пояснення сторін, господарський суд, оцінюючи подані сторонами докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку, що право чи інтерес позивача не порушені, вимоги позивача є необґрунтованими, позбавлені фактичного та правового обґрунтування, а також такі, що не відповідають нормам чинного законодавства, у звязку з чим суд відмовляє в позові через безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Суд зазначає, що не розглядає заяву представника позивача про застосування строку позовної давності, оскільки дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову в задоволенні позовних вимог з інших підстав.

Судові витрати відповідно до ст.49 ГПК України при відмові в позові покладаються на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

У позовних вимогах Товариства з обмеженою відповідальністю Силком до Сільськогосподарського приватного підприємства Рать про стягнення 4740,14 грн. відмовити.

Повний текст рішення складено

18.07.2016

Суддя А. С. Вороняк