ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 липня 2016 року Справа № 910/32744/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівГольцової Л.А. Картере В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістика"
на рішення від та на постанову відГосподарського суду міста Києва 01.02.2016 Київського апеляційного господарського суду 30.05.2016
у справі Господарського суду№ 910/32744/15 міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Брайка Станіслава Анатолійовича
до1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістика" 2. Публічного акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13061"
простягнення грошових коштів
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Автологістика" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 910/32744/15.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Законом України від 08.07.2011 № 3674-VІ "Про судовий збір" (далі - Закон), у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги, визначено правові засади справляння судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Згідно з підпунктами 1, 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 6 Закону за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Статтею 55 ГПК України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (п. 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 55 ГПК України у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається в іноземній валюті та у гривнях відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову. Аналогічним чином вирішується й питання щодо сплати судового збору за подання апеляційних (касаційних) скарг у відповідних справах, тобто цей збір визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого на день сплати судового збору за подання скарги (пп. 2.6 п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Предметом даного спору є позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Енергобанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Брайка Станіслава Анатолійовича до Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістика", Публічного акціонерного товариства "Київське автотранспортне підприємство 13061" про стягнення солідарно заборгованості у сумі 313 666, 30 Євро та 1 401 375, 47 грн.

Отже, заявник касаційної скарги повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені Законом, тобто 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 169 536, 35 грн. (120% х ((8 017 310, 63 грн. (313 666, 30 Євро х 25, 56 грн. (офіційний курс гривні до Євро, встановлений на 22.12.2015)) + 1 401 375,47 грн.) х 1,5%)). Натомість, відповідно до платіжного доручення № 15931 від 02.06.2016, доданого до касаційної скарги, скаржник перерахував 166 960, 87 грн.

Наведене свідчить про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Автологістика" судовий збір сплачено не у встановленому розмірі, що є підставою, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, для неприйняття касаційної скарги до розгляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Автологістика" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 910/32744/15 підлягає поверненню скаржнику відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Автологістика" касаційну скаргу з доданими до неї матеріалами на рішення Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 та на постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016 у справі № 910/32744/15.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО
СуддіЛ.А. ГОЛЬЦОВА
В.І. КАРТЕРЕ