КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"14" липня 2016 р. Справа №927/1300/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Шипка В.В.

Пантелієнка В.О.

розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мурзи Андрія Михайловича

на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016

у справі № 927/1300/13 (Суддя Белов С.В.)

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Бахмацькому районі

до Дочірнє підприємство "Бахмачцивільбуд" Закритого акціонерного товариства "Чернігівоблбуд"

про визнання боржника банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 у справі № 927/1300/13 задоволено заяву Публічного акціонерного товариства "Чернігівоблбуд" про визнання недійним договору купівлі-продажу, укладеного на аукціоні 23.11.2015; визнано недійсним договір купівлі-продажу, оформлений протоколом про проведення аукціону від 23.11.2015 та актом про передання права власності від 23.11.2015.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою суду першої інстанції, арбітражний керуючий Мурза Андрій Михайлович звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Сумської області від 04.04.2016 у справі № 920/1315/15 до вирішення справи по суті; скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 у даній справі в повному обсязі.

Розглянувши апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мурзи Андрія Михайловича та додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання заяви про визнання правочинів (договорів) недійсними та спростування майнових дій боржника в межах провадження у справі про банкрутство сплачується 2 розміри мінімальної заробітної плати.

Відповідно до пп. 2, 4 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" в даному випадку за подання до господарського суду апеляційної скарги у справі про банкрутство судовий збір сплачується у розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні заяви.

Проте, арбітражним керуючим Мурзою А.М. до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

У відповідності зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у ч. 1 статті (згідно з якою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі).

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. ст. 33, 34 ГПК України).

Клопочучи про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до вирішення справи по суті, апелянт посилається на те, що майновий стан апелянта не дозволяє сплатити судовий збір у відповідності до Закону України "Про судовий збір", та суд може своєю ухвалою відстрочити сплату судового збору. При цьому, в апеляційній скарзі, без подання будь-яких доказів та належних обґрунтувань, апелянт зазначає про те, що до ухвалення судового рішення в апеляційній інстанції ним начебто буде сплачений судовий збір. Разом з тим, судова колегія звертає увагу апелянта на те, що він клопоче про відстрочку сплати судового збору, за подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Сумської області від 04.04.2016 у справі № 920/1315/15, в той момент, коли просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 у справі № 927/1300/13.

Оскільки ст. 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й арбітражних керуючих у справах про банкрутство, то самі лише обставини, пов'язані з відсутністю у апелянта коштів, необхідних для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення його від такої сплати. Відстрочення сплати судового збору має бути обґрунтовано можливістю у майбутньому, в даному випадку - до вирішення апеляційної скарги, - сплатити судовий збір у встановленому розмірі та порядку, із наданням належних доказів таких обґрунтувань, у тому числі щодо джерел надходження необхідних коштів. Апелянт не подав до суду належних та допустимих доказів вказаного.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції враховує, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у ст. 8 Закону України "Про судовий збір", є врахування ним майнового стану сторін (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року). При цьому майовий стан сотрони має бути підтверджений належними доказами.

Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі та порядку відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Оцінивши доводи скаржника, наведені в обґрунтування поважності підстав для відстрочення сплати судового збору за подання даної апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення заяви арбітражного керуючого Мурзи А.М. про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до вирішення справи по суті.

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга арбітражного керуючого Мурзи А.М. на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 у даній справі не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, п. 3 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити арбітражному керуючому Мурзі А.М. у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги до вирішення справи по суті.

2. Апеляційну скаргу арбітражного керуючого Мурзи А.М. на ухвалу господарського суду Чернігівської області від 30.06.2016 у справі № 927/1300/13 (з доданими до неї документами на 11-ти арк.) повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.В. Шипко

В.О. Пантелієнко