ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

13 липня 2016 року Справа № 38/5005/6637/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Полякова Б.М., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації"
на ухвалу та ухвалу у справігосподарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 № 38/5005/6637/2012 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоюГолови ліквідаційної комісії Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська
доВиробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська
провизнання банкрутом

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 у справі № 38/5005/6637/2012 (суддя Бондарєв Е.М.) затверджено реєстр вимог кредиторів Виробничого ремонтного житлово-експлуатаційного підприємства Амур-Нижньодніпровського району м. Дніпропетровська.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 (головуючий суддя: Білецька Л.М., суддя Верхогляд Т.А., суддя Парусніков Ю.Б.) відхилено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" про відстрочення сплати судового збору та про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 у справі № 38/5005/6637/2012; апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Житлові комунікації" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 у справі № 38/5005/6637/2012 повернуто без розгляду.

Товариство з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою вих. №55/11/16 від 11.05.2016 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016, з проханням скасувати останні, а справу № 38/5005/6637/2012 направити на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Подана Товариством з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" касаційна скарга вих. №55/11/16 від 11.05.2016 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 не може бути прийнята до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги вих. №55/11/16 від 11.05.2016, скаржником не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Заявник - Товариство з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" у тексті касаційної скарги заявив клопотання про відстрочення сплати судового збору, так як останній перебуває у скрутному фінансовому становищі, докази чого будуть надані у судовому засіданні.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частина друга статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що заявником до матеріалів касаційної скарги не надано жодних належних доказів на підтвердження скрутного фінансового становища Товариства з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації", що не дає можливості суду встановити майновий стан заявника касаційної скарги та вирішити питання щодо заявленого клопотання про відстрочку сплати судового збору, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Згідно із ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Відповідно до вимог ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням місцевого господарського суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана ухвала Дніпропетровського апеляційного господарського суду винесена 20.04.2016.

Колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що ухвала суду другої інстанції у справі про банкрутство про повернення апеляційної скарги без розгляду підлягає касаційному оскарженню та набирає законної сили з дня її винесення.

Строк на касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 закінчився 10.05.2016.

Касаційну скаргу вих. №55/11/16 від 11.05.2016 було подано заявником безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного господарського суду 16.05.2016, що підтверджується відміткою Відділу документального забезпечення про отримання даного документу - вх. № 760/16, тобто, з пропуском встановленого законом процесуального строку.

Відповідно до вимог ч. 1 п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга, не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з тексту касаційної скарги, а також з переліку документів доданих до касаційної скарги, заявник - Товариство з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" з клопотанням про відновлення пропущеного процесуального строку на подання касаційної скарги не зверталось.

Зважаючи на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" вих. №55/11/16 від 11.05.2016 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржнику.

Керуючись ст.ст. 86, 107-109 ч. 1 п. 4, п. 5 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженої відповідальністю "Житлові комунікації" вих. №55/11/16 від 11.05.2016 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 18.12.2012 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 у справі № 38/5005/6637/2012 повернути заявнику.

Головуючий І. Ю. Панова

Судді Б.М. Поляков

В.Я. Погребняк