ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" липня 2016 р.Справа № 916/1037/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЯЛ" (вул. Республіканська, буд. 9А, оф. 203, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, 51900);

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Терра" (с. Шершенці, Кодимський район, Одеська область, 66034);

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГТРАНСДНІПРО" (вул. Леніна, 1-а, м. Дніпропетровськ, 49000);

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1);

про стягнення 205500,00 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: Наумова І.Ф. (довіреність від 11.01.2016 р., № 11-01/16);

від відповідача: Ткач С.Ф. (довіреність від 01.06.2016 р., б/н), Поліщук А.В. (довіреність від 05.05.2016 р., б/н); Баркар В.М. - керівник;

від третьої особи-1: не з'явився;

від третьої особи-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення 205500,00 грн. основного боргу.

Підставою даного позову позивач визначив обставину невиконання відповідачем свого зобов'язання з оплати товару - 25 тонн мінеральних добрив „Карбамід" за усним договором між сторонами.

Відповідач проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи тим, що договірних відносин між сторонами немає, а 25 тон мінеральних добрив „Карбамід" він отримав не від позивача, а від третьої особи-1.

Третя особа-1 пояснень по суті спору не надала.

Третя особа-2 пояснила суду, що підтверджує факт поставки товару позивача на склад відповідача.

Ухвалою суду від 20.04.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 13.05.2016 о 12 год. 30 хв.

Ухвалою суду від 13.05.2016 розгляд справи був відкладений на 08.06.2016 о 13 год. 30 хв. у зв'язку з неподанням позивачем усіх витребуваних судом доказів та залученням до участі у справі третіх осіб.

Ухвалою суду від 08.06.2016 строк розгляду спору був продовжений на п'ятнадцять днів, а розгляд справи відкладений на 01.07.2016 о 10 год. 30 хв. у зв'язку з витребуванням за клопотанням відповідача доказів по справі.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.

Згідно з ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між юридичними особами. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов'язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Між позивачем та відповідачем не укладався у письмовій формі договір купівлі-продажу 25 тонн мінеральних добрив „Карбаміду" вартістю 205500,00 грн.

На підтвердження факту вчинення між сторонами правочину купівлі-продажу 25 тонн мінеральних добрив „Карбаміду" та його виконання позивачем останній, як продавець, подав суду договір поставки карбаміду від 01.12.2015 № 3, укладений між ТОВ „Політон ЛТД" та позивачем, накладну від 04.12.2015 № РН-0000156, 2 видаткові накладні від 04.12.2015 № 0000016, тобто під однією датою та номером, на суму 377600,16 грн. та на суму 205500,00 грн., товарно-транспорту накладну від 04.12.2015 № АЗ-0000816, протокол огляду місця події від 08.12.2015, договір-заявку на перевезення вантажу від 04.12.2015 № 01, укладений позивачем з третьою особою-2, акт приймання - передачі товару від 04.12.2015 та акт фіксації відмови від 08.12.2015 від підписання акту приймання-передачі товару.

Оцінивши вказані докази, суд встановив, що:

- у договорі - заявці на перевезення вантажу від 04.12.2015 № 01, укладеним між позивачем та третьою особою-2, не вказано одержувача вантажу, а визначено лише контактну особу при розвантаженні - „НОМЕР_1 ОСОБА_7", вказано адресу доставки: с. Шершенці, Кодимський район, Одеська обл.;

- у товарно-транспортній накладній від 04.12.2015 № АЗ-0000816 в графі „Вантажоодержувач" не вказано особу, в графі „Документи з вантажем" вказано „вид. нак. № АЗ-0000816 від 04.12.2015". Вказана видаткова накладна від 04.12.2015 № АЗ-0000816 суду подана позивачем не була. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що вказана видаткова накладна була зазначена у товарно-транспортній накладній від 04.12.2015 № АЗ-0000816 помилково, а на вантаж позивачем були виписані та передані водію ОСОБА_6 лише 2 видаткові накладні (під одним номер та датою) від 04.12.2015 № 0000016 на суму 377600,16 грн. та на суму 205500,00 грн.;

- 2 видаткові накладні від 04.12.2015 № 0000016 на суму 377600,16 грн. та на суму 205500,00 грн. та акт приймання-передачі товару від 04.12.2015 не містять печатки та підпису відповідача в графі „отримав/майно прийняв";

- акт фіксації відмови від 08.12.2015 від підписання акту приймання-передачі товару був складений відносно відмови відповідача від підписання акту приймання-передачі товару від 04.12.2015, який згідно з поясненнями представника позивача, наданими в судовому засіданні, не передавався водію ОСОБА_6 на вантаж разом з накладними;

- протокол огляду місця події від 08.12.2015 містить відомості, що під час огляду складу, який знаходиться за межами с. Шершенці, Кодимського району, Одеської області, що належить фізичній особі, виявлено 500 мішків з добривом. Даний протокол не містить жодних відомостей про приналежність цих мішків до позивача як продавця.

На підтвердження факту вчинення між відповідачем та третьою особою-1 правочину купівлі-продажу 25 тонн мінеральних добрив „Карбаміду" та його виконання вказаними учасниками судового процесу останній, як покупець, подав суду договір купівлі-продажу карбаміду від 01.12.2015 № 1/12/15, укладений відповідачем з третьою особою-1, рахунок на оплату від 02.12.2015 № 461 та платіжні доручення від 07.12.2015 №№ 5, 6, 464, 465, 466.

Оцінивши вказані докази, суд встановив, що:

- оригінал договору купівлі-продажу карбаміду від 01.12.2015 № 1/12/15, укладений відповідачем з третьою особою-1, суду не поданий;

- рахунок на оплату від 02.12.2015 № 461 на суму 198712,50 грн. виставлений третьою особою-2 відповідачу на оплату селітри аміачної;

- призначенням платежу у платіжних дорученнях від 07.12.2015 №№ 5, 6, 464, 465, 466 відповідачем вказано "за аміачну селітру зг. рах. № 461 від 02.12.2015...".

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За встановлених обставин, господарський суд вважає, що позивачем не доведено суду обставини укладення між сторонами договору купівлі-продажу карбаміду в кількості 25 тонн, відвантаження позивачем саме відповідачу карбаміду в кількості 25 тонн та відповідно наявності у відповідача невиконаного зобов'язання з оплати цього карбаміду.

За цих підстав, у позові позивачу слід відмовити.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОЯЛ" відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОЯЛ".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06.07.2016.

Суддя Д.О. Бездоля