ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року Справа № 912/1072/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Кузнецової І.Л. (доповідача),

суддів Герасименко І.М., Сизько І.А.,

при секретарі судового засідання: Погорєловій Ю.А.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 08.06.2016 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №29Д-10 від 01.10.2015 р.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Креатив" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.04.2016р. у справі №912/1072/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укртранссоюз", м.Київ

до приватного акціонерного товариства "Креатив", м.Кіровоград

про стягнення 227642грн.10коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.04.2016р. у справі №912/1072/16 (суддя Вавренюк Л.С.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ)"Науково-виробниче підприємство "Укртранссоюз" задоволено частково, з приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ)"Креатив" на користь позивача стягнуто основний борг в сумі 189138грн.22коп., пеня в сумі 34801грн.43коп. та три процента річних в сумі 3497грн.76коп., в решті в позові відмовлено;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин невиконання відповідачем зобов"язань за договором транспортного експедирування №300115 від 05.03.2015р. в частині оплати наданих позивачем послуг;

- при відмові в задоволенні решти позову господарський суд зазначав, що позивачем невірно визначено період прострочення відповідачем грошового зобов"язання, у зв"язку з чим, вимоги позивача в частині стягнення пені та трьох процентів річних підлягають частковому задоволенню;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ"Креатив" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на невідповідність висновків, викладених в рішенні обставинам справи та на неправильне застосування судом норм чинного законодавства просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- у поданій скарзі йдеться про відсутність у товариства інформації та документів стосовно правовідносин з позивачем внаслідок зміни власників товариства в серпні 2015р. та інвентаризації майна, за результатами яких була встановлена відсутність баз даних по проведенню господарських операцій з контрагентами, про те, що у представленій позивачем в підтвердження своїх вимог копії акту надання послуг №171 від 30.06.2015р. відсутній підпис керівника ПрАТ"Креатив" чи уповноважених ним осіб, замість підпису в акті міститься факсимільне відтворення підпису, про те, що відповідно до умов укладеного сторонами договору факсимільне відтворення підписів забороняється, якщо інше не погоджено сторонами в письмовій формі, про те, що у зв"язку з відсутністю письмової домовленості сторін по використанню факсимільного відтворення підписів відповідні документи є неоформленими і такими, що не відповідають умовам договору, про те, що залізнична накладна не містить доказів надання послуг саме позивачем, а лише підтверджує факт здійснення залізницею вантажного перевезення, а також про те, що в обґрунтування вартості послуг позивачем не було надано офіційної інформації від Національного банку України про офіційний курс долара США до гривні станом на дату оформлення УМВС накладної, а судом не було прийнято до уваги факт відсутності цієї інформації;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що у зв"язку з нездійсненням відповідачем погодження з позивачем використання факсимільного відтворення підпису в акті надання послуг №171 від 30.06.2015р. останній несе всі можливі ризики такого використання, на те, що акт №171 за червень 2015р. та залізнична накладна УМВС від 30.06.2015р. №42572735 є належними доказами підтвердження надання послуг, а також на те, що інформація про офіційний курс долара до української гривні станом на будь-яку дату є загальнодоступною інформацією і документального підтвердження Національним банком України не потребує.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.03.2015р. ТОВ"Науково-виробниче підприємство "Укртранссоюз"(експедитором) та ПрАТ"Креатив"(клієнтом) укладено договір транспортного експедирування №300115, на підставі якого клієнт доручив, а експедитор зобов"язався організовувати перевезення експортно-імпортних та транзитних вантажів клієнта, які підлягають перевезенню залізничним транспортом та узгоджені сторонами в додаткових угодах та/або заявках.

Відповідно до п.2.10 договору сторони здійснюють приймання-передачу послуг шляхом складання актів виконаних робіт (послуг) та звітів до них, в яких фіксуються всі надані транспортно-експедиторські послуги, отримані клієнтом.

У разі відсутності мотивованих письмових зауважень клієнта к акту згаданих послуг та/або до звіту до нього після закінчення 5 днів послуги, вказані в них вважається прийнятими.

Згідно з п.2.11 договору факт надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів, які відображають шлях вантажу від пункту призначення.

П.5.5 договору встановлена відповідальність клієнта у разі прострочення платежів за надані експедитором послуги у вигляді сплати пені в розмірі 0.1 процента від суми простроченого платежу за кожну добу прострочення.

22.06.2015р. ТОВ"Науково-виробниче підприємство Укртранссоюз" (виконавцем) та ПрАТ "Креатив"(клієнтом) укладено додаткову угоду №766/1 до договору транспортно-експедицій-ного обслуговування №300115 від 05.03.2015р.

В п.1 додаткової угоди сторони узгодили можливість та умови організації перевезень вантажів у вагонах-термосах з нумерацією, що починається на "5803…", вантаж соломас харчовий, період відвантаження з 29.06 по 15.07.2015р., станція відправлення Кіровоград, станція призначення Келес, ставка за 1 вагон еквівалент в доларах США - 9000.

Також сторони встановили розмір ставки в еквіваленті в іноземній валюті - доларах США (плата за організацію перевезення за межами митної території України). Розмір ставки визначається шляхом множення ставки в доларах США, зазначеній в даному додатку, на офіційний курс гривні до долара США, який буде встановлений Національним банком України на дату оформлення накладної.

Взаєморозрахунки між виконавцем та клієнтом здійснюються на наступних умовах: клієнт перераховує необхідні кошти на рахунок виконавця на протязі 14 днів з оформлення УМВС накладної, згідно виставленим рахункам. Після фактичного надання послуг клієнт не має права посилатися на неотримання рахунку як на підставу для відмови від погашення заборгованості, що виникла.

30.06.2015 р. клієнт виступив відправником вантажу згідно УМВС накладної № 42572735 та оформив дану залізничну накладну відповідно до умов, погоджених сторонами у додатковій угоді до договору (а.с. 64-69).

Згідно положень, визначених у п.п. 2, 3 додаткової угоди до договору, ставка за організацію зазначеного перевезення за 1 вагон-термос з нумерацією, що починається на "5803..." на дату оформлення УМВС накладної (30.06.2015 р.) складає 189 138,22 грн. (еквівалент в доларах США помножити на офіційний курс гривні до долару США, який встановлений Національним банком України станом на 30.06.2015 р., тобто 9 000,00 х 21,015358 = 189 138,22).

Також 30.06.2015 р. позивачем та відповідачем складено та підписано без зауважень акт надання послуг №171 та розшифровку до зазначеного акту, у відповідності до яких позивачем були надані послуги перевезення вантажів залізничним транспортом за межами митної території України та транспортно-експедиторське обслуговування вантажів на загальну суму 189 138,22 грн. (а.с. 70-71).

Відповідач порушив зобов"язання за договором. В установлені строки оплату вартості наданих послуг не здійснив.

Станом на момент звернення з позовом заборгованість по оплаті складає 189138грн.22коп..

У зв"язку з неоплатою вартості послуг позивач нарахував пеню в сумі 34990грн.57коп. за період з 14.07.2015р. по 14.01.2016р. в розмірі 0.1 процента від суми простроченого платежу та три проценти річних в сумі 3513грн.31коп. за період з 14.07.2015р. по 24.02.2016р..

В процесі розгляду справи докази погашення заборгованості відповідачем не надані.

Ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не допускається. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.530 названого Кодексу якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст.611 Кодексу встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Щодо досліджуваної справи, то урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобовязань за договором №300115 від 05.03.2015р. в частині оплати наданих позивачем транспортно-експедиційних послуг і ненадання ним належних та допустимих доказів, які б спростовували це порушення господарським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 189138грн.22коп. заборгованості по оплаті, 34801грн.43коп. пені та 3497грн.76коп. трьох процентів річних.

Одночасно колегія суддів погоджується з перерахунком господарським судом сум пені та трьох процентів річних внаслідок невірного визначення позивачем періоду прострочення відповідачем зобов"язання по оплаті та встановленням дати початку цього періоду 15.07.2015р..

Таким чином, рішення місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, вимогам чинного законодавства, підстави для його скасування відсутні.

Доводи скаржника про відсутність письмової домовленості між сторонами про використання факсимільного відтворення підписів у зв"язку з чим акт надання послуг №171 від 30.06.2015р. є неоформленим і таким, що не відповідає умовам договору визнані колегією суддів необґрунто-ваними.

Так, відповідно до п.9.10 договору №300115 від 05.03.2015р. сторона, яка при оформленні документів, пов"язаних з виконанням договору використала факсимільне відтворення підпису без узгодження цього у письмовій формі з другою стороною несе всі можливі ризики, які можуть виникнути у зв"язку з цим у другої сторони.

Отже, ризики, пов"язані з оформленням акту надання послуг №171 від 30.06.2015р. несе безпосередньо скаржник.

Посилання скаржника на те, що залізнична накладна не містить доказів надання послуг саме позивачем та на відсутність офіційної інформації про курс долара США, згідно з яким позивачем була визначена вартість послуг є безпідставними.

Ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У даному випадку, належні та допустимі докази в обґрунтування обставин, які б спростовували факт надання послуг позивачем та відповідну вартість цих послуг скаржником не надані.

Керуючись ст. ст. 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Кіровоградської області від 11.04.2016р. у справі №912/1072/16 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя І.А.Сизько

Повна постанова складена 18.07.2016р.