РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2016Справа №910/8800/16
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна»

До Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»

Про стягнення 2 250, 39 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Дзюба І.М., довіреність 4D/2016 від 12.01.2016р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі -позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (далі - відповідач) про стягнення 2 250, 39 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що позивачем, як страховиком, відповідно до договору страхування наземного транспорту № 06/0669783/1046/14 від 03.02.2014р. було виплачено страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 11 430, 93 грн., внаслідок чого, до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування" та статті 228 Господарського кодексу України перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до особи, яка відповідальна за відшкодування шкоди, оскільки саме з вини особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована у відповідача, сталася ДТП, наслідки якої визнано позивачем страховим випадком та здійснено виплату страхової суми страхувальнику.

Ухвалою суду від 16.05.2016р. порушено провадження у справі № 910/8800/16 та призначено розгляд на 10.06.2016 р.

Представники сторін у судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконали, про причини своєї відсутності суд не повідомили.

Ухвалою суду від 10.06.2016р. суд відклав судовий розгляд справи, у зв'язку з відсутністю представників сторін на 11.07.2016р.

14.06.2016р. відповідач надав через канцелярію суду відзив на позовну заяву.

05.07.2016р. позивач надав через канцелярію суду додаткові пояснення по справі.

11.07.2016р. представник позивача у судове засідання не з'явився.

Представник відповідача проти позову заперечив.

Суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково, з урахуванням франшизи у розмірі 510,00 грн. від суми звіту.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014р. між гр. ОСОБА_2 та ПрАТ «СК «Провідна» (далі - позивач) було укладено договір добровільного комплексного автострахування № 06/0669783/1046/14 (далі - Договір страхування ТЗ), відповідно до якого застрахованим транспортним засобом є автомобіль НОМЕР_1 (далі - Застрахований ТЗ). Строк дії договору з 04.02.2014 року по 03.02.2015 року.

01.09.2014р. відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю Застрахованого «Peugeot», державний номер НОМЕР_1 та транспортним засобом «ВАЗ», д.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3.

ОСОБА_3 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини підтверджуються Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 06 жовтня 2014 року, за якою його визнано винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення.

В результаті зазначеної ДТП, Застрахований ТЗ «Peugeot», державний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, що підтверджується Довідкою ДАІ.

Враховуючи наявність Договору страхування ТЗ, страхувальник звернувся до ПрАТ «СК «Провідна» з заявою про факт настання події та виплату страхового відшкодування.

З метою визначення вартості збитку, заподіяного пошкодженням Застрахованого ТЗ, було проведено його огляд, про що складено Акт огляду транспортного засобу, та 10.09.2014 року складено Рахунок-фактуру № 7345, відповідно якого вартість ремонту Застрахованого ТЗ складає 11 430,93 грн.

12.09.2014р. ПрАТ «СК «Провідна» складено страховий акт по справі№ на суму 11 430,93 грн.

06.10.2014р. Позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на користь страхувальника 11 430,93 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 0045117 від 06 жовтня 2014 р.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «ВАЗ», д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_3, якого визнано винним у вчиненні ДТП, застрахована в Публічному акціонерному товаристві «СК «Універсальна» (Відповідач) на підставі Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АІ/0762215, Позивач 13.10.2014 р. звернувся до Відповідача з Заявою про відшкодування шкоди в порядку регресу/суброгації № 03-17/14953 на суму 11 430,93 грн.

Станом на дату звернення до суду вимоги Позивача, викладені у вказаній вище вимозі, Відповідачем сплачено частково, а саме на суму 9 180,54 гривень.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу У країн (далі - ЦК України) до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач просив суд, стягнути з відповідача суму у розмірі 2 250 грн. 39 коп. = 11 430,93 грн. - 9 180,54 грн., що не була виплачена останнім.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В статті 1187 ЦК України наведено визначення: „Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб".

Згідно із п.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Абзацом 16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" суди, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, а між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Згідно п. 36.2 ст. 36 Закону, виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35, повідомлення про ДТП, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання ним заяви про страхове відшкодування. А також страховик зобов"язаний направити заявнику письмове повідомлення щодо прийнятого рішення протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення.

Відповідач у судовому засіданні 11.07.2016р. проти позову заперечив, проте жодного доказу належного проведення оцінки пошкодженого транспортного засобу, окрім одностороннього розрахунку страхового відшкодування, суду не надав.

Статтями 3, 7, 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» визначено , що саме звіт про оцінку є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб"єктом оціночної діяльності - суб"єктом господарювання відповідно до договору. Проведення оцінки майна є обов"язковим у випадках необхідності визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідач у своєму відзиві зазначив, що законодавчо встановлено обов'язок з відшкодування заподіяної шкоди в повному обсязі лише особою, яка завдала такої шкоди. Виплата страхового відшкодування Страховиком за договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з урахуванням обмежень, передбачених спеціальним законом - Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Однак, як зазначено в Постанові Верховного суду України від 10.02.2016р. у справі за позовом ПАТ «СК «Рідна» до Особа1 про стягнення суми страхового відшкодування: «Відповідно до статті 1 Закону № 85/96-ВР страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв'язку зі статтею 993 цього Кодексу та статтею 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)»

Відповідно до Постанови Верховного суду України у справі № 910/7163/14 від 15.04.2015 страховик, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору набуває права зворотної вимоги до страхової компанії винуватця у сумі страхового відшкодування, що дорівнює фактичним затратам із вирахуванням франшизи.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України визначено, що рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Судом також було встановлено, що позивачем при підрахуванні розміру позовних вимог не було враховано франшизу у розмірі 510,00 грн., а тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог частково за мінусом франшизи, оскільки, наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» (, адреса: 01133, м. Київ, бул. Л.Українки, 9) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (, адреса: 03049, м. Київ, Повітрофлотський проспект, 25) 1 740 (одну тисячу сімсот сорок) грн. 39 коп. - страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. - судового збору.

3. В іншій частині заявлених позовних вимог - відмовити.

4. Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

(Повний текст рішення складено: 14.07.2016р.)

Суддя Мельник В.І.