ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року Справа № 904/8626/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіКондратової І.Д.,
суддіГончарука П.А.,
суддіСтратієнко Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
на ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року
у справі№ 904/8626/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за заявоюКомунального підприємства Широківської районної ради Дніпропетровської області "Сільськогосподарське підприємство "Широківське"
провідстроку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року
у справі№ 904/8626/15 Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро"
доКомунального підприємства Широківської районної ради Дніпропетровської області "Сільськогосподарське підприємство "Широківське"
простягнення 901815,31 грн

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року у справі № 904/8626/15 (суддя Фещенко Ю.В.), залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року у справі № 904/8626/15 (колегія суддів у складі : головуючого судді : Березкіної О.В., суддів: Дарміна М.О., Чус О.В.), заяву Комунального підприємства Широківської районної ради Дніпропетровської області "Сільськогосподарське підприємство "Широківське" (надалі - КП "СП "Широківське") про відстрочку виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року у справі № 904/8626/15 було задоволено частково. Суд розстрочив виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2015 року у справі № 904/8626/15 на п'ять місяців рівними частинами таким чином:

- до 30.04.2016 року - 150 644,59 грн;

- до 31.05.2016 року - 150 644,59 грн;

- до 30.06.2016 року - 150 644,59 грн;

- до 31.07.2016 року - 150 644,59 грн;

- до 31.08.2016 року - 150 644,59 грн.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" (надалі - ТОВ "Спектр-Агро") звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати прийняті у справі ухвалу та постанову та відмовити у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду повністю, посилаючись на порушення судами норм ст. 121 ГПК України, ч. 5 ст. 124, п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку про часткове задоволення касаційної скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу (надалі - ГПК) України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зазначена норма кореспондується із приписами статті 36 Закону України "Про виконавче провадження". Так, частиною першою цієї статті встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Разом з тим, ні у ст. 121 ГПК України, ні у ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" не містяться визначення понять "відстрочка" та "розстрочка".

Конституційний Суд України у рішенні від 26.06.2013 року у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України 112 «Про виконавче провадження» визначив розстрочку виконання рішення суду як виконання його частинами, встановленими судом, з певним інтервалом у часі. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року у пп. 7.1.1, 7.1.2 п. 7.1 роз'яснив, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Отже, незважаючи на те, що як розстрочка, так і відстрочка виконання рішення надаються за наявності єдиного критерію - настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, ці поняття не можна ототожнювати, адже вони мають різне змістовне та словесне вираження, а також правові наслідки. Відстрочка виконання судового рішення - це передбачений процесуальним законодавством спосіб, який тимчасово позбавляє стягувача права вимагати примусового виконання і надає боржнику можливість на законних підставах не виконувати рішення суду, яке вступило в законну силу, протягом певного строку, який визначений судом. На відміну від відстрочки виконання, розстрочення передбачає поступове часткове виконання рішення суду. При цьому, ст. 121 ГПК України не передбачає можливість одночасного надання відстрочки та розстрочки виконання рішення.

Відтак, суд першої інстанції, дійшовши висновку про можливість часткового задоволення заяви про відстрочку виконання рішення шляхом надання розстрочки виконання рішення, допустив порушення ст. 121 ГПК України. Фактично, суд вирішив питання про розстрочку виконання рішення, а заява про відстрочку виконання залишилася не розглянутою. Суд, не знайшовши підстав для перенесення строків виконання рішення за заявою боржника, мав відмовляти у її задоволенні, а не зазначати про часткове задоволення заяви шляхом надання розстрочки. Висновки про часткове задоволення заяви про відстрочку виконання рішення можливі лише тоді, якщо суд призначає інший строк виконання рішення, ніж той, що визначив боржник у поданій заяві, або, якщо встановлює відстрочку виконання рішення лише щодо частини вимог.

Апеляційний господарський суд у порушення вимог ст. 101 ГПК України, яка встановлює, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення (ухвалу) місцевого господарського суду у повному обсязі, на зазначені обставини уваги не звернув, допустив ті саме порушення, що і суд першої інстанції.

З урахуванням викладеного, прийняті у справі постанову апеляційної інстанції та ухвалу місцевого господарського суду не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим їх слід скасувати, а оскільки заява щодо надання відстрочки виконання рішення фактично не була розглянута, і передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями чи відхилені ними, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, постановлені у справі судові акти підлягають скасуванню з передачею заяви на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

При новому розгляді суду необхідно врахувати викладене, керуючись критерієм настання обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення, з'ясувати їх наявність чи відсутність конкретно у цьому випадку, та, в залежності від встановленого, дотримуючись балансу прав і законних інтересів обох сторін, вирішити питання про відстрочку виконання рішення за заявою боржника.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119- 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектр-Агро" задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 року та ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2016 року у справі № 904/8626/15.

Заяву передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддяКондратова І.Д.
СуддяГончарук П.А.
СуддяСтратієнко Л.В.