номер провадження справи 34/55/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.07.2016 Справа № 908/1613/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Курочкіній О.О.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1М, директор (наказ № 01/8-1 від 01.09.2012 р.); від відповідача не зявився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/1613/16,

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Кабель-Інвест (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2-р);

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Запорізький Втормет (69081, м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, 240)

про стягнення суми,

Сутність спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю Кабель-Інвест звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства Запорізький Втормет 99768,24 грн. заборгованості за Договором № 23-13 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів від 22.01.2013., з яких: 62552,65 грн. суми основного боргу, 34449,55 грн. втрат від інфляції, 2766,04 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.06.2016 р., позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1613/16, присвоєно номер провадження 34/55/16, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 29.06.2016.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.06.2016., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений до 18.07.2016.

Позовні вимоги мотивовані тим, що за договором № 23-13 «купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів» від 22 січня 2013 року відповідачеві був переданий брухт і відходи чорних металів, згідно актів приймання металів чорних (вторинних). Станом на 20 травня 2016 рік, повернення боргу відповідачем не виконано, заборгованість за договором № 23-13 від 22.01.2013 р. становить 62 552,65 грн. За порушення грошових зобовязань відповідачеві також нараховано 34449,55 грн. втрат від інфляції за період: грудень 2014 року травень 2016 року та 2766,04 грн. 3% річних за період: з 30.11.2014 року по 20.05.2016 року. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ Кабель-Інвест посилається на, ст. ст. 173, 193, 224, 225, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 509, 526, 610, 611, 623, 625 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 2, 12, 49, 54 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала заявлений позов, просила його задовольнити.

ПАТ Запорізький Втормет, відповідач по справі, в судове засідання не зявився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Ухвали суду направлялась на адресу відповідача, що вказана у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69081, м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, 240, що відповідає вимогам ст. 64 ГПК України. Згідно поштового повідомлення ухвалу суду про порушення провадження по справі від 16.06.16 р. відповідачеві вручено 23.06.16 р.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кабель-Інвест» (продавець) та Публічним акціонерним товариством «Запорізький Втормет» (покупець) укладено Договір № 23-13 купівлі-продажу брухту та відходів чорних металів (договір № 23-13).

Згідно п. 1.1 договору № 23-13 продавець зобов'язується продати та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити металобрухт та відходи чорних металів (далі по тексту - Товар) у кількості 60 тон (орієнтовно).

Відповідно до п. 2.1 договору № 23-13 продавець постачає товар за свій рахунок на умовах "склад Покупця" у пункти поставки (територія цехів та дільниць), що зазначені у додатках до договору автотранспортом чи залізничним транспортом. Приймання товару від продавця здійснюється покупцем шляхом оформлення акта приймання металів чорних (вторинних).

Пунктом 2.3 договору № 23-13 визначено, що право власності на товар від продавця до покупця за цим договором переходить з моменту прийняття товару покупцем, що оформлюється актом приймання металів чорних (вторинних) на території цехів та дільниць покупця, що зазначені в додатках до договору.

Згідно п. 3.3 договору № 23-13 оплата за товар проводиться покупцем за цінами, що діють на момент здачі товару платіжними дорученнями на підставі акта приймання металів чорних (вторинних).

Термін дії договору № 23-13 встановлено з дати його підписання до 31.12.13 р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір по даній справі є договором поставки.

Згідно із ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 ЦК України передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 691 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно з нормою ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до умов договору № 23-13 ТОВ «Кабель-Інвест» (продавцем) був переданий брухт і відходи чорних металів (товар) ПАТ «Запорізький Втормет» (покупцеві), згідно актів приймання металів чорних (вторинних) від 11.10.2013 р. № 392 на суму 7162,00 грн., від 14.10.2013 р. № 393 на суму 5756,00 грн.; від 15.10.2013 р. № 394 на суму 4084,00 грн.; від 16.10.2013 р. № 395 на суму 4882,00 грн.; від 22.10.2013 р. № 400 на суму 4046,00 грн.; від 23.10.2013 р. № 401 на суму 4084,00 грн.; від 28.10.2013 р. № 403 на суму 4402,00 грн.; від 04.11.2013 р. № 405 на суму 4958,00 грн.; від 14.11.2013 р. № 411 на суму 3456,60 грн.; від 18.11.2013 р. № 413 на суму 6022,00 грн., від 10.12.2013 р. № 420 на суму 4940,00 грн.; від 19.12.2013 р. № 426 на суму 4688,00 грн.; від 20.12.2013 р. № 428 на суму 5450,00 грн.; від 20.12.2013 р. № 430 на суму 3961,80 грн.

Також позивачем поставлено відповідачеві товар за актом приймання металів чорних (вторинних) від 17.01.2014 р. № 202 на суму 7124,00 грн.

Щодо порядку розрахунків між сторонами слід зазначити наступне.

За поясненнями позивача товар, переданий за актом від 11.10.2013 р. № 392 на суму 7162,00 грн., 15.10.2013 р. був сплачений не в повному розмірі. Заборгованість по даній поставці склала 2911,10 грн. Інші поставки, за вищевказаним актам, не були оплачені зовсім. У загальній сумі заборгованість, за всіма поставками, склала 70 765,50 грн.

Станом на 31 грудня 2014 року сторонами був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, у якому відображено, що станом на 01.01.2014 р. заборгованість у відповідача складає 63 641,50 грн., а після поставки товару 17.01.14 р. заборгованість збільшилася на 7 124 грн.

У травні 2015 р. позивач отримав від відповідача лист № 389 від 18.05.2015 р., за підписом керівника ПАТ «Запорізький Втормет», згідно якого відповідач висловлює своє зобов'язання погасити суму заборгованості за договором № 23-13 від 22.01.2013 року, та по іншому договору, по якому, на той час, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем (договір № 35-14). Загальна сума заборгованості по двом договорам складала 82 552 грн. 65 коп. Відповідач просить позивача про розстрочку виконання боргового зобов'язання. Погашення боргу обіцяє проводити щомісячно, починаючи з травня 2015 року у розмірі 10 000,00 грн. щотижнево у відповідності із фінансовою ситуацією на підприємстві, але у будь-якому випадку до вересня 2015 року.

13 травня 2015 року ПАТ «Запорізький Втормет» сплатив заборгованість за договором № 35-14 (згідно призначення платежу за Випискою з особового рахунку від 13.05.15 р.) у розмірі 10 000 грн.

10 липня 2015 року відповідач сплатив заборгованість за Договором № 35-14 (згідно призначення платежу за Випискою з особового рахунку від 10.07.15 р.) у розмірі 10000 грн., з яких ТОВ «Кабель-Інвест» зарахував суму у розмірі 1787,15 грн. на погашення боргу за договором № 35-14, та 8212,85 грн. зарахував, як часткову сплату заборгованості за договором № 23-13 від 22.01.2013 р.

Доказів іншої сплати заборгованості відповідачем не надано.

Таким чином, станом на момент розгляду спору заборгованість відповідача перед позивачем залишилась саме за договором № 23-13 в сумі 62 552,65 грн.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Враховуюче вищевикладене та той факт, що на момент розгляду спору по суті відповідач не надав доказів оплати поставленого товару, не висунув заперечень з приводу якості, кількості, ціни поставленого товару на дану суму, вимога позивача про стягнення 62 552,65 грн. заборгованості є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 34449,55 грн. втрат від інфляції за період: грудень 2014 року травень 2016 року та 2766,04 грн. 3% річних за період: з 30.11.2014 року по 20.05.2016 року.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача 3% річних та втрат від інфляції, судом встановлено, що правильний розмір 3% річних складає 2764,05 грн., а втрати від інфляції задовольняються в межах заявленої суми, оскільки правильним розміром є 34546,36 грн.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Запорізький Втормет (69081, м. Запоріжжя, вул. Панфьорова, 240, ідентифікаційний код юридичної особи: 00193097) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Кабель-Інвест (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Промислова, 2-р, ідентифікаційний код юридичної особи: 32122247) 62552 (шістдесят дві тисячі пятсот пятдесят дві) грн. 65 коп. основного боргу, 34449 (тридцять чотири тисячі чотириста сорок девять) грн. 55 коп. втрат від інфляції, 2764 (дві тисячі сімсот шістдесят чотири) грн. 05 коп. 3% річних, 1496 (тисяча чотириста девяносто шість) грн. 49 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 21.07.2016 р.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.О. Науменко