ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2016 року Справа № 922/73/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючогоГубенко Н.М.
суддівКозир Т.П. Картере В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Еллада"
на рішення від та на постанову відГосподарського суду Харківської області 16.02.2016 Харківського апеляційного господарського суду 05.04.2016
у справі Господарського суду№ 922/73/16 Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро"
до1. Приватного підприємства "Еллада" 2. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів Приватне акціонерне товариство "Креатив"
простягнення заборгованості
у судовому засіданні взяли участь представники:
- позивача Чумаченко А.В.;
- відповідачів - третьої особи 1. Пипко Р.П.; 2. повідомлений, але не з'явився; повідомлений, але не з'явився;
ВСТАНОВИВ:

12.01.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Еллада" та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про стягнення з Приватного підприємства "Еллада" заборгованості у розмірі 21 446 764, 12 грн. та солідарне стягнення заборгованості з відповідачів у розмірі 20 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 16.02.2016 у справі № 922/73/16 (суддя Прохоров С.А.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 (колегія суддів у складі: Ільїн О.В. - головуючий суддя, судді Камишева Л.М., Хачатрян В.С.), стягнуто з Приватного підприємства "Еллада" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" заборгованість у розмірі 21 446 746, 12 грн.; в іншій частині у позові відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, Приватне підприємство "Еллада" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 у справі № 922/73/16, та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Обґрунтовуючи підстави звернення з касаційною скаргою, скаржник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" надало відзив на касаційну скаргу, в якому з нею не погоджується та просить касаційну скаргу Приватного підприємства "Еллада" залишити без задоволення, рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 у справі № 922/73/16 залишити без змін.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 1114 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

20.07.2016, через канцелярію Вищого господарського суду України від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю з поважних причин прийняти участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів Вищого господарського суду України не вбачає за можливе задовольнити дане клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" не надало доказів на підтвердження поважності причин викладених у клопотанні; в судове засідання з'явився повноважний представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро", який брав участь у судових засіданнях під час розгляду даної справи судами попередніх інстанцій (Чумаченко А.В. - довіреність № б/н від 01.12.2015).

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм судами попередніх інстанцій належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин справи, дотримання норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини 3 статті 129 Конституції України одним з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Зазначені конституційні принципи закріплені в статтях 42 (Рівність перед законом і судом) та 43 (Змагальність) ГПК України.

В силу приписів ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 цього ж Закону кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Згідно з ч. 3 зазначеної статті кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції.

Забезпечення участі сторін та інших учасників у судовому процесі покладається на господарський суд, який відповідно до частини 1 статті 64 ГПК України після прийняття позовної заяви зобов'язаний винести і надіслати їм ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні.

Відповідно до ст. 87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Згідно з п. 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28 повідомлення з відміткою про вручення процесуальних документів адресатові долучаються до матеріалів справи.

Відповідно до п. п. 3.9, 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Необхідно мати на увазі, що розгляд справи за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду (пункт 2 частини другої статті 11110 ГПК). Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Господарський суд Харківської області своєю ухвалою від 10.02.2016 (т. 1 а. с. 140-142) залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів - Приватне акціонерне товариство "Креатив"; розгляд справи відкладено на 16.02.2016.

Згідно із статтею 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

16.02.2016 Господарським судом Харківської області ухвалено рішення у даній справі.

Як вбачається із протоколу судового засідання від 16.02.2016 (т. 1 а. с. 200-201) та, безпосередньо, із рішення суду першої інстанції від 16.02.2016 (т. 1 а. с. 204-216), в судовому засіданні не був присутній представник Приватного акціонерного товариства "Креатив", яке залучено до участі у даній справі ухвалою суду першої інстанції від 10.02.2016.

В той же час, як вбачається із матеріалів справи на час прийняття рішення в матеріалах справи були відсутні будь-які докази належного повідомлення Приватного акціонерного товариства "Креатив" про час і місце засідання суду.

Водночас, як вбачається із повідомлення про вручення поштового відправлення (т. 2 а. с. 1), ухвалу суду першої інстанції від 10.02.2016, яка була надіслана 11.02.2016, вручено Приватному акціонерному товариству "Креатив" 17.02.2016 (після ухвалення рішення у даній справі судом першої інстанції). Повідомлення з відміткою про вручення Приватному акціонерному товариству "Креатив" ухвали суду першої інстанції від 10.02.2016 повернуто до місцевого господарського суду 24.02.2016.

Наведене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що полягає в неналежному повідомленні Приватного акціонерного товариства "Креатив" про час та місце розгляду даної справи, оскільки починаючи розгляд справи 16.02.2016 та приймаючи рішення, суд першої інстанції не пересвідчився чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання, як в даному випадку - Приватне акціонерне товариство "Креатив".

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що прийнявши рішення за відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Креатив" суд першої інстанції позбавив його можливості взяти участь у засіданні, подавати докази, наводити свої доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового процесу, заперечувати проти доводів інших учасників судового процесу відповідно до ст. 22 ГПК України, чим порушив принципи змагальності та рівності учасників судового процесу перед законом і судом, що передбачені ст. ст. 42 та 43 ГПК України.

В свою чергу, апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, не виправив допущені місцевим господарським судом порушення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 11110 ГПК України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Абзацом 6 п. 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ1 ГПК України" безумовною підставою для скасування судового рішення касаційною інстанцією є прийняття такого рішення з порушенням (порушеннями), зазначеним у частині другій статті 11110 ГПК.

Водночас, як встановлено судами попередніх інстанцій, 23.06.2014 між Приватним акціонерним товариством "Креатив" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фед-Агро" (постачальник) укладено договір № 3347, згідно із п. 1.1 якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити, відповідно до умов даного договору сільськогосподарську продукцію (товар).

01.09.2014 між ТОВ "Фед-Агро" (постачальник) та ПрАТ "Креатив" (покупець) укладено договір поставки № С14-00316, згідно із п. 1.1. якого продавець зобов'язався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити насіння високоолеїнового соняшнику урожаю 2014 року (товар) на умовах даного договору.

28.07.2015 між ПрАТ "Креатив", ТОВ "Фед-Агро" та ПП "Еллада" укладено два договори про переведення боргу. За вказаними договорами, які є тотожними за змістом ПрАТ "Креатив" (первісний боржник) переводить борг за договорами № 3347 від 23.06.2014 та № С14-000316 від 01.09.2014 укладеними між ПрАТ "Креатив" (первісним боржником) та ТОВ "Фед-Агро" (кредитором), а ПП "Еллада" (новий боржник) приймає на себе боргові зобов'язання за названими договорами.

Предметом спору у даній справі є стягнення боргу за невиконання умов договорів поставки з нового боржника за договорами про переведення боргу.

Згідно із ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Новий боржник у зобов'язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником (ст. 522 ЦК України).

Як вбачається із п. п. 5 договорів про переведення боргу від 28.07.2015, первісний боржник зобов'язався передати новому боржнику документи (їхні засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора по виконання зобов'язань.

Разом з тим, судами попередніх інстанцій, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, не досліджено факт виконання/невиконання ПрАТ "Креатив" свого обов'язку щодо передання ПП "Еллада" документів (їхні засвідчені копії), що підтверджують дійсність вимог кредитора по виконання зобов'язань.

Водночас, Приватне підприємство "Еллада" під час розгляду справи судами попередніх інстанцій заперечувало факт укладення договорів про переведення боргу, відповідно і наявність у нього документів, які підтверджують дійсність вимог кредитора по виконанню зобов'язань за договорами поставки, про що свідчить заява ПП "Еллада" про залучення ПрАТ "Креатив" до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів, яка була задоволена судом першої інстанції.

Крім того, як вбачається із договорів про переведення боргу від 28.07.2015, новий боржник зобов'язується виконати зобов'язання первісного боржника перед кредитором на умовах основного договору.

Відповідно до п. 5.2 договору № 3347 від 23.06.2014 оплата товару здійснюється на умовах 100 % попередньої оплати.

Згідно із п. п. 5.1, 5.2 договору № С14-000316 від 01.09.2014 покупець зобов'язаний здійснити оплату товару на умовах передоплати у сумі, вказаній в п. 4.9 договору шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця на підставі рахунку-фактури. Остаточний розрахунок (доплата покупцем або повернення коштів продавцем) здійснюється після фактичного отримання товару згідно з умовами даного договору та проведення досліджень поставленого товару на відповідність його якості вимогам п. 2.1 даного договору, протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами додаткової угоди (п. 4.3) та акту визначення кінцевої ціни (п. 4.7), виходячи з остаточної ціни на товар відповідно до п. 4.6 даного договору.

З матеріалів справи, зокрема із платіжних доручень (т. 1 а. с. 28-32) вбачається, що позивачем протягом 2015 року повернуто ПрАТ "Креатив" попередню оплату за товар за договором № 3347 від 23.06.2014 у розмірі 6 819 042, 40 грн.

Разом з тим, звертаючись до господарського суду з позовом про стягнення з ПП "Еллада" боргу за невиконання ПрАТ "Креатив" умов договорів поставки, позивачем, в порушення вимог ст. 54 ГПК України, не надано детального розрахунку заборгованості заявлених сум.

Відтак, для правильного вирішення спору судам попередніх інстанцій слід було дослідити як обставини виникнення заборгованості ПрАТ "Креатив" перед ТОВ "Фед-Агро" так і з'ясувати чи підтверджується документально заявлена сума боргу належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини першої ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права виправити помилки, допущені господарськими судами попередніх інстанцій, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2016 та постанова Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 у справі № 922/73/16 підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Еллада" задовольнити частково.

Скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 16.02.2016 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2016 у справі № 922/73/16.

Справу № 922/73/16 передати на новий розгляд до Господарського суду Харківської області.

Головуючий суддя Н.М. ГУБЕНКО

Судді Т.П. КОЗИР

В.І. КАРТЕРЕ