ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

18 липня 2016 року Справа № 910/30380/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малетича М.М.,

суддів: Круглікової К.С.,

Борденюк Є.М.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Брест-Литовський" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року у справі № 910/30380/15 господарського суду міста Києва за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мастер ЕД" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Брест-Литовський" про розірвання договору та стягнення 36 142, 44 грн., -

В с т а н о в и в :

Подана Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Брест-Литовський" (далі - ТОВ "Бізнес-центр "Брест-Литовський", Заявник) касаційна скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), з наступних підстав.

Згідно ч. 4 ст. 111 ГПК України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Як видно з матеріалів справи, предметом спору у даній справі є розірвання договору оренди та стягнення 36142,44 грн.

Тобто позов містить дві вимоги майнову та немайнову.

Частиною 1 статті 4 ЗУ "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на момент подання позовної заяви у листопаді 2015р.), було встановлено розміри ставок судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру (1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат), з позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати (на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати становив 1218,00 грн.).

Враховуючи викладене, на момент звернення з вказаними позовними вимогами судовий збір підлягав сплаті у розмірі 1218,00+1218,00=2436,00 грн. (за дві вимоги немайнову 1218,00 грн. та майнову 542,13 грн. (не менше 1розмір заробітної плати 1218,00 грн.).

При цьому, з 01.09.2015 року набрав чинності Закон України №484-VІІІ від 22.05.2015 р. "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції зі змінами, внесеними Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", які набрали чинності 01.09.2015р.), при поданні до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, звертаючись з касаційною скаргою Заявнику слід було сплатити 2923,20 грн. (2436,00 грн. х 120%= 2923,20 грн.).

При цьому, звернувшись з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року Заявником, в якості доказу сплати судового збору надано платіжні доручення № 396 від 22 червня 2016 року про сплату судового збору у розмірі 1791,40 грн., що не відповідає вимогам, встановленим Законом України "Про судовий збір" зі змінами, які набрали чинності 01.09.2015 р.

При цьому, пунктами 2.20, 2.21., 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 року роз'яснено про те, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

При цьому, в наданому платіжному дорученні № 396 від 22.06.2016 року не міститься відомостей про те, яка саме заява, скарга, дія оплачується судовим збором (із зазначенням номеру справи та процесуального документу, що оскаржується), у зв'язку з чим, доданий Заявником платіжний документ не можна вважати таким, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес-центр "Брест-Литовський" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 року у справі № 910/30380/15 господарського суду міста Києва повернути без розгляду.

Головуючий суддя Малетич М.М.

Судді Круглікова К.С.

Борденюк Є.М.