ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.07.16р. Справа № 904/4308/15

За заявою: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6

про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 24.06.2015 року

У справі:

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", 01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6

до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль", 50014, Дніпропетровська обл., м.Кривий Ріг, вул. Електрична, 1

про стягнення 25 601 813,40 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1- головний юрисконсульт Відділу виконавчих провадженьУправління судової роботи Юридичного департаменту за довіреністю від 21.04.2016 року за № 14-75

від відповідача ОСОБА_2- спеціаліст І категорії з юридичного відділу за довіреністю від 19.04.2016 року за № 2797

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про стягнення основного боргу в сумі 20 085 281,92 грн., інфляційних втрат в сумі 3 631 961,31 грн., 3% річних в сумі 144493,28 грн., пені в сумі 1740076,89 грн., судового збору.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.06.15 по справі №904/4308/15 позов задоволено частково, вирішено:

«Стягнути з Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" (50014, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код ЄДРПОУ 200771 грн. 92 коп. - основного боргу, 1561367 грн. 57 коп. - пені, 143933 грн. 57 коп. - 3% річних, 2688070 грн. 16 коп. - інфляційних втрат, 76332 грн. 20 коп. - судового збору. В решті позовних вимог - відмовлено.» На виконання рішення суду виданий наказ від 11.09.15.

Відповідачем 30.06.2016 року було подано до суду заяву від 16.06.2016 року про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, в якій останній просить суд відстрочити виконання судового рішення по справі № 904/4308/15 до 01.01.2018 року та розстрочити виконання судового рішення по справі № 904/4308/15 на суму заборгованості 24 554 985,42 грн. на 36 місяців шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 682 082,92 грн., починаючи з 01.01.2018 року.

Заява обґрунтована тим, що ДП "Криворізька теплоцентраль" знаходиться у дуже важкому фінансовому становищі, що підтверджується зввітом про фінансові результати за перший квартал 2016 року, згідно якого збитки підприємства складають понад 39 млн., що свідчить про ускладнення подальшого виконання рішення суду.

Позивач не погоджується, посилаючись на те, що згідно балансу на 31.02.2015 року розмір довгострокових кредитів банків позивача (код рядка балансу 1510) складає 34 824 720 тис. грн.

Розглянувши подану заяву, господарський суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Таким чином, вимоги заявника про надання одночасно відстрочки та розстрочки виконання рішення суду суперечать приписам ч.1 ст.121 ГПК України.

Разом з цим, застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п.7 постанови ВГСУ №9 від 17.10.2012р.).

Тобто, при вирішенні заяв сторони про відстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Таким чином, вирішуючи питання про надання господарським судом відстрочки чи розстрочки виконання рішення, зміну способу чи порядку виконання рішення, господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Проте посилання на незадовільний фінансовий стан, який виник з наведених вище обставин, за змістом ст. 121 ГПК України, не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для відстрочки/розстрочки виконання рішення, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачає, що обов'язковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Крім цього, згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, в заяві про відстрочку виконання рішення, заявником не наведено обгрунтованих обставин, та не надано належних доказів у її підтвердження (доказів загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках, відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення), за наявності яких суд може розстрочити виконання рішення.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд вважає що заява Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 16.06.2016 року, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, ст.121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Державного підприємства "Криворізька теплоцентраль" про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду від 16.06.2016 року - відмовити.

Суддя С.П.Панна

Заяву

Суддя ОСОБА_3