РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016Справа № 910/8814/16

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про відшкодування шкоди в порядку регресу 34 084, 19 грн,

за участю представників сторін:

від позивача - Храмов Я.М. (довіреність № 6 від 01.01.2016);

від відповідача - не з'явилися,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2016 року приватне акціонерне товариство «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 34 084, 19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/8814/16.

27.05.2016 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АЕ/2097847.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 розгляд справи відкладався на 04.07.2016.

Представник позивача у судове засідання 04.07.2016 з'явився, подав витребувані судом документи та надав пояснення по суті позовних вимог.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Однак, відповідач в жодне судове засідання свого повноважного представника не направив, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки його представника у судові засідання до суду не подав, правом, наданим ст. 59 ГПК України, не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло, а тому, відповідно до положень ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 04.07.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено таке.

Між приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна», як страховиком, та товариством з обмеженою відповідальністю «МСД Україна», як страхувальником, та товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія», як вигодонабувачем, був укладений договір страхування від 04.04.2013 № 250566560.13 (надалі - договір), відповідно до умов якого застраховано майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом, зазначеним в п. 1 договору (розділ 2 договору).

Строк дії договору встановлений з 04.04.201 до 03.04.2014 (п. 5.1. договору).

Безумовна франшиза за договором не враховується та становить 0, 00 грн (розділ 3 договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (розділ 2 договору).

19.07.2013 у місті Кривий Ріг Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу SKODA RAPID, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ТОВ «Перша лізингова компанія», під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2013 у справі № 214/6092/13-п ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

Пунктом 9.2.1. договору передбачено, що відшкодування передбачених договором страхування витрат страхувальника, пов'язаних з страховим випадком здійснюється страховиком страхувальнику якщо обсяг витрат погоджений страховиком та сплачений за рахунок страхувальника.

Страхове відшкодування виплачується в межах страхової суми за вирахуванням розміру встановленої договором страхування франшизи; пропорційно відношенню страхової суми до дійсної вартості транспортного засобу; при частковому пошкодженні транспортного засобу - в сумі, що не перевищує вартості відновлювального ремонту (п. 9.2.2. договору).

Розмір страхового відшкодування вираховується без вирахуванням зносу (розділ 2 договору).

Згідно з рахунком-фактурою товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари Моторс» від 01.08.2013 № СФ-0000827 вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля становить 34 084, 19 грн.

23.08.2013 на рахунок товариства з обмеженою відповідальністю «Бровари Моторс» було перераховано 34 084, 19 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.08.2013 № 9992.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником в повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 34 084, 19 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини ОСОБА_4 у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АЕ/2097847, строк дії з 12.04.2013 по 11.04.2014, страхувальник ОСОБА_4, забезпечений транспортний засіб автомобіль ВАЗ 21011, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АЕ/2097847, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн. та франшизу 0 грн.

Таким чином, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, з урахуванням франшизи становить 34 084, 19 грн.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 34 084, 19 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задовольнити повністю.

2. Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, ідентифікаційний номер 16285602, на будь-який його рахунок, виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) суму страхового відшкодування в розмірі 34 084 (тридцять чотири тисячі вісімдесят чотири) гривні 19 копійок, а також судовий збір в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) гривень 00 копійок

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 11 липня 2016 року.

Суддя Я.А. Карабань