номер провадження справи 12/54/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2016 Справа № 908/1679/16

Господарський суд Запорізької області у складі судді Смірнова О.Г.,

За участю секретаря судового засідання Бамбизова М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 908/1679/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця, м. Запоріжжя

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Мелітопольського виробничо-торговельного швейного підприємства Елегант, м. Мелітополь

про стягнення 552640,00 грн.

за участю представників:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 28.03.2016 року

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Мелітопольського виробничо-торговельного швейного підприємства Елегант про стягнення заборгованості в сумі 552640,00 грн. за договором охорони від 03.06.2013 року.

12.07.2016 року на адресу суду від відповідача у справі надійшла заява, в якій останній просить справу розглянути за відсутності його представника за наявними матеріалами, а також повідомляє про визнання позову.

Представник позивача в судовому засіданні 14.07.2016 року підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в судове засідання 14.07.2016 року не зявився, втім згідно раніше поданої до суду заяви просив справу розглянути за його відсутності за наявними матеріалами.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 03.06.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця, далі Виконавець, та Публічним акціонерним товариством Мелітопольське виробничо-торговельне швейне підприємство Елегант, далі Власник, був укладений договір охорони, за умовами якого (п. 2.1.) Виконавець в інтересах Власника здійснює фізичну охорону Обєкту за адресою: м. Мелітополь, вул. Кірова, 139, що належать Власнику, а також матеріальних цінностей, що в них знаходяться, охорону громадського порядку та пропускний режим в межах Обєкта, а Власник своєчасно здійснює оплату послуг Виконавцю на умовах і в порядку встановлених цим Договором.

Згідно з п. 3.1. 3.3. Договору сторони погодили, що Виконавець здійснює охорону з моменту здачі Обєкта під охорону і до моменту зняття обєкта з-під охорони. Умови та порядок здачі під охорону та зняття з-під охорони обєкта охорони визначаються Інструкцією про порядок приймання/здавання Обєктів та окремих приміщень під охорону. На Обєкті охорони встановлюється внутрішньо-обєктовий (пропускний) режим, умови та порядок здійснення якого визначені в Інструкції з внутрішньо-обєктового (пропускного) режиму. При виникненні факту порушення цілісності приміщень, що охороняються, або при заподіянні збитків, пошкодженні майна Власника, Виконавець повідомляє в чергову частину органу внутрішніх справ і Власнику. До прибуття представників органу внутрішніх справ або слідства Виконавець забезпечує недоторканість місця події.

Умовами п. 4.1. 4.4. Договору сторони дійшли згоди про те, що щомісячна вартість послуг за охорону Обєкта за цим Договором складає 25120 (двадцять пять тисяч сто двадцять) гривень 00 коп. Оплата за надані послуги охорони здійснюється до 10 числа поточного календарного місяця на підставі підписаного акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується сторонами до першого числа поточного календарного місяця. Оплата коштів за надання послуг згідно з цим Договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Виконавця у національній валюті України.

Підпунктом 5.2.6. пункту 5.2. Договору передбачений обовязок Власника, а саме: своєчасно здійснювати розрахунки з Виконавцем за надані послуги за цим Договором.

Згідно з п. 12.1. Договору цей договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 30.05.2015 року.

Позивач в позові вказує, що відповідач у справі не виконав свої зобовязання за договором, оскільки не здійснив оплату наданих послуг з охорони обєкта за період з липня 2013 року по квітень 2015 року, у звязку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 552640,00 грн.

Так, на виконання умов Договору позивачем були виписані рахунки-фактури на оплату наданих послуг охорони, зокрема:

- рахунок-фактура № СФ-0000002 від 01.07.2013 року на оплату послуг охорони за липень 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0000013 від 01.08.2013 року на оплату послуг охорони за серпень 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0000028 від 01.09.2013 року на оплату послуг охорони за вересень 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0000049 від 01.10.2013 року на оплату послуг охорони за жовтень 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0000066 від 01.11.2013 року на оплату послуг охорони за листопад 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0000087 від 01.12.2013 року на оплату послуг охорони за грудень 2013 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001327 від 01.01.2014 року на оплату послуг охорони за січень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001358 від 01.02.2014 року на оплату послуг охорони за лютий 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001380 від 01.03.2014 року на оплату послуг охорони за березень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001395 від 01.04.2014 року на оплату послуг охорони за квітень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001431 від 01.05.2014 року на оплату послуг охорони за травень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001482 від 01.06.2014 року на оплату послуг охорони за червень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001506 від 01.07.2014 року на оплату послуг охорони за липень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001334 від 01.08.2014 року на оплату послуг охорони за серпень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001609 від 01.09.2014 року на оплату послуг охорони за вересень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001651 від 01.10.2014 року на оплату послуг охорони за жовтень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001672 від 01.11.2014 року на оплату послуг охорони за листопад 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001688 від 01.12.2014 року на оплату послуг охорони за грудень 2014 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001332 від 01.01.2015 року на оплату послуг охорони за січень 2015 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001383 від 01.02.2015 року на оплату послуг охорони за лютий 2015 року на суму 25120,00 грн.;

- рахунок-фактура № СФ-0001520 від 01.04.2015 року на оплату послуг охорони за квітень 2015 року на суму 25120,00 грн.

Так, на виконання умов Договору позивач надав відповідачу за період з липня 2013 року по квітень 2015 року послуги з охорони обєкта на загальну суму 552640,00 грн., що підтверджується складеними та підписаними між сторонами без зауважень та пропозицій актами здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг), зокрема:

· актом № ОУ-0000100 від 31.07.2013 року на суму 25120,00 грн..;

· актом № ОУ-0000101 від 31.08.2013 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0000102 від 30.09.2013 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0000149 від 31.10.2013 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0000168 від 30.11.2013 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0000188 від 31.12.2013 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-00001327 від 31.01.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-00001358 від 28.02.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001380 від 31.03.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001395 від 30.04.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001431 від 31.05.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001482 від 30.06.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001506 від 31.07.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001535 від 31.08.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001536 від 30.09.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001651 від 31.10.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001672 від 30.11.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001688 від 31.12.2014 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001303 від 31.01.2015 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001383 від 28.02.2015 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001405 від 31.03.2015 року на суму 25120,00 грн.;

· актом № ОУ-0001520 від 30.04.2015 року на суму 25120,00 грн.

Як пояснив безпосередньо в судовому засіданні 14.07.2016 року представник позивача акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) та рахунки на оплату наданих послуг охорони надавались представнику відповідача наручно.

Втім, відповідач свої зобовязання з оплати наданих послуг охорони не виконав, у звязку з чим за ним утворився борг в розмірі 552640,00 грн., яку і намагається стягнути позивач.

Судом дана належна правова оцінка правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами укладено договір про надання послуг. Укладений договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно цього типу договору, встановили його предмет, визначили ціну, порядок проведення розрахунків, а тому в розумінні вимог ст. ст. 638, 639, 901, 903 ЦК України договір вважається укладеним.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Договором передбачено щомісячну сплату наданих послуг, тому до спірних правовідносин застосовуються також приписи статті 903 ЦК України, яка передбачає оплату наданих послуг, в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Порядок розрахунків визначений сторонами в розділі 4 Договору, а саме в п. 4.2., яким встановлено, що оплата за надані послуги охорони здійснюється до 10 числа поточного календарного місяця на підставі підписаного акту виконаних робіт. Акт виконаних робіт підписується сторонами до першого числа поточного календарного місяця. Оплата коштів Власником здійснюється не раніше виставлення рахунків Виконавцем.

Однак, порядок надання рахунків Виконавцем Власнику умовами Договору не визначений.

Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать що відповідач не розрахувався з позивачем за надані послуги охорони, а наявність заборгованості за договором в сумі 552640,00 грн. підтверджено підписаними між сторонами без зауважень та пропозицій актами здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) за період з липня 2013 року по квітень 2015 року.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобовязує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім, ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведено суду факт порушення з боку відповідача своїх зобовязань за договором щодо не здійснення оплати за надані послуги охорони, а також доведена наявність заборгованості останнього в розмірі 552640,00 грн., про що свідчать підписані між сторонами акти здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) за період з липня 2013 року по квітень 2015 року. Відповідач позов визнав, однак доказів сплати боргу станом на час розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця про стягнення з Публічного акціонерного товариства Мелітопольського виробничо-торговельного швейного підприємства Елегант заборгованості в сумі 552640,00 грн. за договором охорони від 03.06.2013 року обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 8289,60 грн. покладаються на відповідача у справі Публічне акціонерне товариство Мелітопольське виробничо-торговельне швейне підприємство Елегант, відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 14.07.2016 року згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 628, 629, 638, 901, 903 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 175, 193 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 33, 34, ч. 3 ст. 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця до Публічного акціонерного товариства Мелітопольського виробничо-торговельного швейного підприємства Елегант задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Мелітопольського виробничо-торговельного швейного підприємства Елегант, 72319, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Кірова, буд. 139, , на користь:

- Товариства з обмеженою відповідальністю Охоронний комплекс Фортеця, 69063, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, буд. 2, , заборгованість в сумі 552640 (пятсот пятдесят дві тисячі шістсот сорок) грн. 00 коп., витрати зі сплати судового збору в сумі 8289 (вісім тисяч двісті вісімдесят девять) грн. 60 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено 18.07.2016 року

Суддя О.Г.Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.