ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

05 липня 2016 року Справа № 5016/246/2012(5/7)

Кредитори:

1. Гр. ОСОБА_1, АДРЕСА_2.

2. Публічне акціонерне товариство "ФІДОБАНК", 01601, м.Київ, вул. Червоноармійська, 10, .

3. Державна податкова інспекція у Центральному районі м.Миколаєва Миколаївської області Державної податкової служби, 54030, м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 24/2.

4. Гр. ОСОБА_2, АДРЕСА_3.

5. Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», 03150, м.Київ, вул. Ковпака, 29.

Банкрут: Приватне підприємство "МАЖАР-2", 54000, м.Миколаїв, вул.Радянська, 13, кв. 2, ідентифікаційний код 21354334

Ліквідатор: Капінус А.А., АДРЕСА_4, адреса для листування: АДРЕСА_5.

Головне територіальне управління юстиції у Миколаївській області, 54000, м.Миколаїв, вул. 8-Березня, 107.

Суддя Василяка К.Л.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від кредиторів: 2) Курник В.О., дов. №62 від 15.06.2016р.

від банкрута: Капінус А.А. - ліквідатор.

в судовому засіданні приймає участь:

СУТЬ СПРАВИ: про банкрутство ПП «МАЖАР-2».

23.05.2016р. від ліквідатора до суду надійшли: клопотання про надання згоди на прямий продаж майна банкрута; клопотання про продовження строку ліквідаційної процедури на 6 місяців; клопотання про затвердження звіту про оплату послуг та відшкодування витрат; а також клопотання про надання згоди на продаж майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Фідобанк».

05.07.2016р. ліквідатор надав суду уточнене клопотання про надання згоди на продаж заставного майна та просить суд надати згоду на продаж всього майна ПП «Мажар-2», яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Фідобанк» в порідку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В судовому засіданні ліквідатор підтримує своє клопотання, просить суд його задовольнити та зазначає, що заставний кредитор - ПАТ «Фідобанк» згоди на реалізацію заставного майна не надає, оскільки там введено тимчасову адміністрацію.

Представник банку в судовому засіданні підтвердив факт введення в банку тимчасової адміністрації та не висловив заперечень проти клопотання ліквідатора.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону Україні "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Враховуючи, що провадження у даній справі порушено 13.02.2012р. а постанову про визнання боржника банкрутом було прийнято 21.02.2012р., тобто до набрання чинності новою редакцією Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", господарським судом застосовуються положення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зі змінами та доповненнями станом на 04.11.2012р. Однак, враховуючи, що у банкрута наявне нереалізоване майно, продаж якого має здійснюватись з урахуванням положень нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", дане клопотання ліквідатора про надання згоди на прямий продаж має розглядатись судом із застосуванням норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 19.01.2013р. у тій частині, що регулює продаж майна банкрута.

Ліквідатором впродовж 2014-2016 років вживались заходи з реалізації заставного майна ПАТ «Фідобанк», при цьому банк щоразу надавав згоду на продаж майна банкрута без можливості зниження початкової ціни та вимагав обов'язкового погодження подальшого продажу нереалізованого майна банкрута.

Наразі майно ПП «Мажар-2», що забезпечує вимоги ПАТ «Фідобанк» залишилось нереалізованим, та у зв'язку з відсутністю згоди заставного кредитора, ліквідатор позбавлений можливості продовжувати реалізацію.

Згідно з нормами ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 19.01.2013р., майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Враховуючи викладене, зважаючи на належне виконання ліквідатором вимог ст.ст. 42, 44 вказаного Закону, з метою недопущення порушення майнових прав учасників у справі про банкрутство, господарський суд вважає за необхідне клопотання ліквідатора задовольнити, надати згоду на продаж заставного майна банкрута.

Керуючись ст. ст. 42,44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 19.01.2013р., ст. 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Уточнене клопотання ліквідатора задовольнити.

2. Надати згоду на продаж всього майна ПП «Мажар-2», яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Фідобанк» в порядку, визначеному Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Суддя К.Л. Василяка