РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2016Справа №910/4618/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пєнов Груп"

до Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Ізман В.В. - за довіреністю від 14.03.2016 року;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 16 травня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2016 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Пєнов Груп" (позивач) до Публічного акціонерного товариства "Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву" (відповідач) про стягнення 3 600,00 грн. основного боргу, 300,92 грн. 3% річних, 2 196,00 грн. інфляційних втрат та 3 138,81 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору про виконання робіт від 22.04.2013 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі №910/4618/16. Розгляд справи призначено на 11.04.2016 року.

11.04.2016 року через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання, призначене на 11.04.2016 року, представник відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання з'явився, надав усні пояснення, відповів на запитання суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.04.2016 року відкладено розгляд справи у судовому засіданні на 16.05.2016 року.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.04.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Пєнов Груп» (виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву»- ПАТ «КИЇВЗНДІЕП» (замовник) укладено Договір про виконання робіт (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов'язання виконати на свій ризик із застосуванням будівельно-монтажного обладнання наступні роботи: кронування дерев (обрізання сухих гілок) у гілок кількості 50 штук на ділянці за адресою: Київська область, Вишгородський район, с. Новосілки, база відпочинку «Роднічок» (об'єкт).

Згідно з п. 2.1. Договору загальна вартість робіт, передбачених п. 1.1. договору з врахуванням узгоджених договірних цін становить: 7 200,00 грн.

Пунктом 2.2. Договору сторонами погоджено, що замовник у термін 3 дні від початку виконання робіт здійснює передоплату в розмірі 50% загальної вартості, що складає 3 600,00 грн.

Замовник у термін 3 дні з моменту підписання акту приймання-здачі виконаних робіт здійснює розрахунки з виконавцем шляхом оплати залишкової частини загальної вартості зазначеної у п. 2.1. договору (п. 2.3. Договору).

Відповідно до п. 5.3. Договору замовник у разі порушення термінів розрахунку згідно п. 2.2. договору, сплачує за кожен день прострочення пеню, яка обраховується із суми заборгованості в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом прострочення платежу за кожен день прострочення.

Відповідачем здійснено передоплату робіт на суму 3 600,00 грн.

Позивачем виконано роботи на суму 7 200,00 грн., що підтверджується актом № ОУ-0000026 здачі-прийняття (надання послуг).

Позивач стверджує, що відповідачем допущено порушення умов Договору про виконання робіт від 22.04.2013 року щодо оплати виконаних робіт, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 3 600,00 грн. основного боргу, 300,92 грн. 3% річних, 2 196,00 грн. інфляційних втрат та 3 138,81 грн. пені.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-господарські зобов'язання.

Статтею 174 Господарського кодексу передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі статтею 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як встановлено судом, відповідно до умов Договору про виконання робіт від 22.04.2013 року відповідачем здійснено передоплату робіт на суму 3 600,00 грн., а позивачем виконано роботи на суму 7 200,00 грн., що підтверджується актом № ОУ-0000026 здачі-прийняття (надання послуг).

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи викладене, з урахуванням п.п. 2.1.-2.3. Договору суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення 3 600,00 грн. вартості виконаних робіт (7 200,00 грн. (вартість виконаних робіт всього) - 3 600,00 грн. (попередня оплата здійснена відповідачем)) є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат позивача, суд дійшов висновку про правильність такого розрахунку, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення за період з 31.05.2013 року по 11.03.2016 року 300,92 грн. 3% річних та 2 196,00 грн. інфляційних підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про стягнення 3 138,81 грн. пені., суд повідомляє наступне.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Статтею 3 Закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього

Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок пені, наданий позивачем, з урахуванням п. 5.3. Договору, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про його неправильність.

Правильним є наступний розрахунок.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
360031.05.2013 - 09.06.2013107.5000 %0.041 %*14.79
360010.06.2013 - 12.08.2013647.0000 %0.038 %*88.37
360013.08.2013 - 30.11.20131106.5000 %0.036 %*141.04
Тобто з відповідача підлягає стягненню 244,21 грн. пені за період з 31.05.2013 року по 30.11.2013 року згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Судові витрати зі сплати судового збору, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерне товариства «Український зональний науково-дослідний і проектний інститут по цивільному будівництву» - ПАТ "КИЇВЗНДІЕП" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26, ідентифікаційний код 01422826) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Пєнов Груп» (02094, м. Київ, Дніпровський район, вулиця Червоногвардійська, будинок 34, ідентифікаційний код 37035924), грошові кошти: 3 600,00 грн. (три тисячі шістсот гривень) основного боргу, 300,92 грн. (триста гривень 92 копійки) 3% річних, 2 196,00 грн. (дві тисячі сто дев'яносто шість гривень) інфляційних втрат, 244,21 грн. (двісті сорок чотири гривні 21 копійка) пені та 946,12 грн. (дев'ятсот сорок шість гривень 12 копійок) судового збору. Видати наказ.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Копію даного рішення направити відповідачу справі № 910/4618/16.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 20.05.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало