РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016Справа №910/9231/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення 5 031,59 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Дейнека О.В.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про відшкодування шкоди в розмірі 5 031,59 грн., в результаті настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 03.09.2013 р. на перехресті вулиць Микільсько-Ботанічна, 31 - Л.Толстого, 1 у м. Києві, за участю транспортних засобів «Acura», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що належить Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/9231/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 22.06.2016 р., зобов'язано сторін надати певні документи та пояснення.

Через відділ діловодства суду 17.06.2016 р. від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду; від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 22.06.2016 р. надав суду для огляду оригінали документів, долучених до позовної заяви, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.06.2016 р. проти позову заперечив з підстав, які наведені у відзиві на позовну заяву.

Суд, керуючись ст. 77 ГПК України, оголосив перерву в судовому засіданні 22.06.2016 р. до 13.07.2016 р. о 10:45 год. для дослідження доказів у справі.

Представник позивача в судовому засіданні 13.07.2016 р. надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 13.07.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 13.07.2016 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача , Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відносини, пов'язані із страхуванням, регулюються параграфом 2 глави 35 Господарського кодексу України, главою 67 Цивільного кодексу України, Законом України від 07.03.1996 р. № 85/96-ВР «Про страхування» (надалі - Закон України «Про страхування»), а відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів - також Законом України від 01.07.2004 р. № 1961 - IV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Згідно з п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування», страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

20.08.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Перша» (страховик) та асоціацією міжнародних автомобільних перевізників України (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 06-04-000352, за умовами якого застраховано ризики, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу - автомобіля марки «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_2.

За вказаним договором страхова сума - 253 272,60 грн.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

03.09.2013 р. на перехресті вулиць Микільсько-Ботанічна, 31 - Л.Толстого, 1 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «Acura», державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що належить Асоціації міжнародних автомобільних перевізників України, що підтверджується відомостями ДАІ № 9259880 (копія в матеріалах справи).

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди застрахований позивачем автомобіль марки «Mitsubishi», державний номер НОМЕР_2, зазнав пошкоджень.

Особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій ОСОБА_3, і її вина встановлена постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2013 р. у справі № 752/16239/13-п провадження № 3/752/5967/13.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

19.09.20143 р. було складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу.

У відповідності до рахунку-фактури ФОП ОСОБА_5 № НС-000081 від 10.09.2013 р., пошкоджений автомобіль страхувальника потребував виконання відновлювально-ремонтних робіт на загальну суму 21 515,71 грн.

Згідно зі звітом ФОП ОСОБА_6 № 913 про оцінку вартості збитку, нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу від 19.09.2013 р. та ремонтної калькуляції за системою Audatex, величина вартості матеріального збитку, нанесеного власнику пошкодженого ТЗ, складає 18 654,09 грн.

Чинним законодавством України не встановлено, що лише звіт про оцінку є доказом, який визначає розмір завданого збитку власнику пошкодженого автомобіля.

Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України від 23.08.2011 р. у справі № 42/92, від 14.05.2013 у справі № 5011-7/16471-2012.

25.09.2013 р. позивачем було складено страховий акт № ТР-00-2147, згідно з яким сума виплати страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком складає 21 515,71 грн.

На виконання умов договору страхування, позивачем було виплачено страхове відшкодування страхувальнику в сумі 21 515,71 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 7811 від 30.09.2013 р. (копія в матеріалах справи).

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

У відповідності до полісу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» № АВ/9353780 застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу марки «Acura», державний номер НОМЕР_1.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату страхового відшкодування (вих. № 3609 від 19.11.2013 р. (копія в матеріалах справи).

ПрАТ «СК «Брокбізнес», розглянувши направлену позивачем заяву, сплатило на користь останнього суму страхового відшкодування частково в розмірі 15 974,12 грн., тоді як в порядку суброгації підлягало сплаті 21 005,71 грн. (21 515,71 грн. сума страхового відшкодування - 510,00 грн. франшиза).

Враховуючи наведене, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Перша» звернулося до господарського суду з даним позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» про стягнення 5 051,59 грн. (різниця) недоплаченої матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка була відшкодована позивачем страхувальнику.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

В статті 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про страхування», страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відноситься до обов'язкових видів страхування, що здійснюються в Україні.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Пунктом 37.4 ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Враховуючи вищевикладене, суд відзначає, що незалежно від джерела виникнення права позов щодо відшкодування збитків подається до особи, відповідальної за завдані збитки, проте враховуючи те, що цивільна відповідальність винної особи застрахована, позов може бути заявлений також і до юридичної особи, яка застрахувала відповідальність власника транспортного засобу «Acura», державний номер НОМЕР_1, зокрема, до відповідача у даній справі - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес».

Статтею 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 ст. 1198 Цивільного кодексу України, шкода, заподіяна джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно зі ст. 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

В п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику відповідну заяву.

У відповідності до п. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов'язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Полісом цивільно-правової відповідальності обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9353780 встановлена франшиза у розмірі 510,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що при здійсненні виплати позивачу в порядку суброгації відповідачем було вираховано суму франшизи за полісом № АВ/9353780, суму ПДВ на запасні частини та матеріали і суму коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, що були встановлені звітом № 913 від 19.09.2013 р. ФОП ОСОБА_6

Дані твердження відповідача спростовуються тим, що суму франшизи позивач врахував при розрахунку недоплаченої різниці страхового відшкодування.

Стосовно ПДВ на запасні частини та матеріали, то у відповідності до рахунку-фактури ФОП ОСОБА_5 № НС-000081 від 10.09.2013 р., пошкоджений автомобіль страхувальника потребував виконання відновлювально-ремонтних робіт на загальну суму 21 515,71 грн. При цьому, ПДВ у даному рахунку не враховано.

Також суд зауважує, що на виконання умов договору страхування, позивачем було виплачено страхове відшкодування страхувальнику в сумі 21 515,71 грн. на рахунок ФОП ОСОБА_5, що підтверджується платіжним дорученням № 7811 від 30.09.2013 р. (копія в матеріалах справи), а не на рахунок фізичної особи.

Суд зазначає, що ПДВ не відшкодовується лише в тому випадку, якщо сплата страхового відшкодування була здійснена фізичній особі.

Стосовно заперечень відповідача щодо неврахування позивачем при визначенні суми страхової виплати суми коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу, що були встановлені звітом № 913 від 19.09.2013 р. ФОП ОСОБА_6, то господарський суд зазначає, що даний звіт є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму. що витрачена на відновлення транспортного засобу, а реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжний документ про здійснення такої виплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 15.04.2015 р. у справі № 910/7163/14.

Таким чином, ПрАТ «СК «Перша» набуло права зворотної вимоги до ПрАТ «СК «Брокбізнес» в сумі страхового відшкодування в розмірі 21 005,71 грн. (21 515,71 грн. сума страхового відшкодування - 510,00 грн. франшиза), тобто в межах фактичних затрат із вирахуванням франшизи.

Таким чином, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Брокбізнес» про стягнення (різниці) суми недоплаченого страхового відшкодування в розмірі 5 031,59 грн. підлягають задоволенню повністю (21 515,71 грн. страхове відшкодування, сплачене позивачем страхувальнику - 510,00 грн. франшиза - 15 974,12 грн. страхове відшкодування, сплачене відповідачем у порядку суброгації = 5 031,59 грн.).

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 47, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Перша» (03680, м. Київ, вул. Фізкультури, 30, ) 5 031 (п'ять тисяч тридцять одну) грн. 59 коп. грошових коштів та 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 18.07.2016 р.

Суддя І.О. Андреїшина