РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016Справа №910/10377/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант"
простягнення грошових коштів
Суддя Дупляк О. М.

Представники сторін:

від позивача: Некряч А. В. за довіреністю;
від відповідача: Ліповуз Д. І. за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення грошових коштів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 29.06.2016.

Через відділ канцелярії господарського суду 29.06.2016 від відповідача надійшов відзив у справі (вих. № 03/2525 від 29.06.2016), в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.06.2016 розгляд справи відкладено на 12.07.2016.

Через відділ діловодства суду 01.07.2016 від МТСБУ надійшли документи по справі.

В судове засідання 12.07.2016 представники сторін з'явилися, надали суду пояснення по справі, в яких позивач заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, відповідач заперечив проти розміру позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачем, як страховиком виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача в порядку ст. 27 Закону України "Про страхування " та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача, як до страховика особи, яка відповідальна за заподіяні збитки.

Відповідач у своєму відзиві заперечив розмір страхового відшкодування, з тих підстав що позивачем при його розрахунку не був врахований фізичний знос.

У судовому засіданні 12.07.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються сторони, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Як підтверджено матеріалами справи, 30.12.2015 в місті Одеса трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу "Субару Форестер", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Відповідно до постанови Приморського районного суду міста Одеси від 09.03.2016 у справі № 522/2505/16-п ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Судом установлено, що транспортний засіб "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1, застраховано позивачем згідно з договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 016396/4002/0000011 від 02.02.2015, укладеним між позивачем (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба безпеки "Карабінер" (страхувальник) (далі - Договір).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 00184011 від 05.01.2016 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 становить 30 067, 59 грн. Згідно рахунку - фактуру № GAS - 59 від 05.01.2016 ФОП ОСОБА_5 вартість ремонту "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 складає 30 067, 59 грн.

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу складеного 05.01.2016, копія якого наявна в матеріалах справи, вартість матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 внаслідок пошкоджень складає 30 067, 59 грн.

Водночас, відповідно до звіту № ЦВ/15/3256 з визначення ринкової вартості та коефіцієнту фізичного зносу КТЗ на момент 30.12.2015 складеного на замовленні відповідача ринкова вартість автомобіля "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 складає 307 493, 84 грн, коефіцієнт фізичного зносу складає 0, 28.

Позивачем на підставі наданих документів з урахуванням умов Договору, укладеного ним з страхувальником було складено страховий акт № 00184041 від 19.01.2016 та призначено до виплати страхового відшкодування у загальному розмірі 28 764, 81 грн.

Позивачем, згідно з платіжним дорученням № 001607 від 20.01.2016, копія якого наявна в матеріалах справи, здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 28 764, 81 грн на рахунок ФОП ОСОБА_5

Доказів направлення позивачем на адресу відповідача претензії щодо відшкодування 28 764, 81 грн матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що відповідач, як страховик особи, винної у вчиненні ДТП, зобов'язаний відшкодувати позивачеві в порядку регресу суму матеріальної шкоди, завданої в результаті ДТП, розмір якої з урахуванням ліміту відповідальності та франшизи становить 27 764, 81 грн.

Статтею 4-3 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно з положеннями статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За приписами статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування потерпілій особі перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдання матеріального збитку власнику транспортного засобу "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1.

Однак, у разі якщо її цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно із ст. 29 вказаного Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Судом установлено, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Субару Форестер", державний номер НОМЕР_2, на момент вказаної ДТП була застрахована у відповідача згідно з полісом № АЕ/4505388, строком дії з 18.07.2015 по 17.07.2016.

Вказаним полісом встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн та франшизу у розмірі 1 000, 00 грн.

Таким чином, відповідач взяв на себе обов'язок відшкодувати шкоду заподіяну третім особам під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Субару Форестер", державний номер НОМЕР_2.

Доказів відшкодування відповідачем шкоди, заподіяної під час ДТП, яке сталася за участю забезпеченого транспортного "Субару Форестер", державний номер НОМЕР_2 власнику автомобіля "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 та/або позивачу матеріали справи не містять.

Враховуючи, що матеріали справи не містять доказів направлення позивачем відповідачу претензії щодо здійснення страхового відшкодування шкоди, заподіяної під час ДТП, судом, прийнято до уваги положення п. 36.1. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно якого рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду.

Відповідно до Рішення Конституційного суду України від 09.07.2002 № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Згідно позиції Верховного суду України, викладеній 28.08.2012 за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України від 06.12.2011 у справі № 23/279, страховик, потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування за договором майнового страхування отримує право вимоги потерпілої особи та не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. При цьому, право на подання регресного позову може бути реалізовано в межах загального строку позовної давності, який згідно вимог чинного законодавства складає три роки.

З урахуванням вимог п. 36.4 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. 25 Закону України "Про страхування" суд дійшов висновку, що рахунок - фактура № GAS - 59 від 05.01.2016 ФОП ОСОБА_5, страховий акт № 00184041 від 19.01.2016, звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу складеного 05.01.2016, платіжне доручення № 001607 від 20.01.2016, копії яких наявні в матеріалах справи, є достатніми доказами фактично здійснених позивачем витрат по виплаті страхового відшкодування, які (витрати) виникли внаслідок ДТП. При цьому, звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу, а тому реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення № 001607 від 20.01.2016.

Вищевикладена позиція викладена у постанові Вищого господарського суду від 21.01.2014 у справі № 910/11450/13, від 30.07.2013 у справі № 910/3655/13.

Однак враховуючи, що страхове відшкодування здійснюється з урахуванням фізичного зносу, який позивачем врахований при визначенні розміру страхового відшкодування врахований не був, і в даному випадку становить коефіцієнт 0, 28 страхове зменшення страхового відшкодування за рахунок застосування коефіцієнту фізичного зносу становить 7 097, 55 грн.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 9 "Про страхування" страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що шкода завдана при ДТП транспортному засобу "Тайота Королла", державний номер НОМЕР_1 належним чином доведена в розмірі 21 667, 26 грн (28 764, 81 - 7 097, 55 = 21 667, 26).

Відповідно до абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Як зазначається у статті 9 Закону України "Про страхування", франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком.

Полісом № АЕ/4505388 встановлено безумовну франшизу в розмірі 1 000, 00 грн та визначено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, що складає 50 000,00 грн.

Отже з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу, ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну та франшизи, судом визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в розмірі 20 667, 26 грн, відповідно позовні вимоги задовольняються судом частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа - Гарант" (01133, м. Київ, бул. Лесі Українки, буд. 26; ідентифікаційний код 32382598) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 70-а; ідентифікаційний код 20033533), в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження", страхове відшкодування в сумі 20 667 (двадцять тисяч шістсот шістдесят сім) грн 26 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 025 (одна тисяча двадцять п'ять) грн 74 коп.

3. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.07.2016.

Суддя О. М. Дупляк