ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2016 р. Справа № 914/495/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

при секретарі судового засідання Лагутіні В.Б.

отримавши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» за № 1311 від 26.05.2016 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року

у справі № 914/495/16

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод», м. Львів

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Галицька паливна компанія Бізнес», с. Холодновідка Пустомитівського району Львівської області

до відповідача-2: Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватного підприємства «Салют-плюс», м. Пустомити

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Н.П.Б», м.Пустомити

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Львівського міського управління юстиції, м. Львів

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа», м. Львів

про визнання недійсним свідоцтва та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 довіреність № 3530 від 18.12.2015 року

від відповідача-1: ОСОБА_3 довіреність б/н від 28.08.2015 року

від відповідача-2: не зявився

від третьої особи-1: не зявився

від третьої особи-2: ОСОБА_4 довіреність б/н від 14.01.2016 року

від третьої особи-3: не зявився

від третьої особи-4: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Львівський локомотиворемонтний завод» звернулось до Господарського суду Львівської області із позовом до ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» та Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради про визнання недійсним свідоцтва та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року у справі № 914/495/16 (суддя Манюк П.Т.) в позові Приватного акціонерного товариства «Львівський локомотиворемонтний завод» відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням Приватне акціонерне товариство «Львівський локомотиворемонтний завод» подало апеляційну скаргу за № 1311 від 26.05.2016 року, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно зясовані обставини, що мають значення для справи. А саме скаржник стверджує, що враховуючи те, що судом було визнано недійсним договір купівлі-продажу (укладений між ФОП ОСОБА_5 та ЗАТ «АК» Альфа» щодо нерухомого майна, яке знаходиться на вул. Залізнична,1 у м. Львові), а відтак підлягає скасуванню реєстрація права власності на це майно.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на те, що виникла необхідність вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно. При цьому, апелянт не просить суд вжити заходи забезпечення позову.

ТзОВ «Н.П.Б» та ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» подали до суду відзиви на апеляційну скаргу б/н від 22.06.2016 року, № 04-07/16 від 04.07.2016 року, в яких просять рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач 2, третя особа 1, третя особа 3 та третя особа 4 не забезпечили явку уповноважених представників у судове засідання, незважаючи на те, що про час та місце розгляду апеляційної скарги були належним чином повідомлені.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.04.1999 року між ЗАТ «АК «Альфа» та Львівським державним локомотивно-ремонтним заводом (правонаступник ПрАТ «Львівський локомотивний завод») було укладено договір про сумісну діяльність. ОСОБА_6 умов договору, сторони зобовязались шляхом обєднання майна і зусиль діяти для досягнення господарської мети, а саме: будівництво та експлуатація автозаправного комплексу, який буде знаходиться на вул. Залізнична, 1 у м. Львові.

Пізніше, 30.05.2008 року рішенням Господарського суду Львівської області, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.09.2008 року, визнано за ЗАТ «Акціонерною компанією «Альфа» право власності на обєкт нерухомого майна автозаправну станцію, що знаходиться за адресою, м.Львів, вул. Залізнична, 1а. На підстав даного рішення ЗАТ «Акціонерною компанією «Альфа» зареєструвало право власності на зазначене майно.

Постаново Вищого господарського суду від 16.12.2008 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 15.09.2008 року та рішення Господарського суду Львівської області від 30.05.2008 року у справі № 2/28 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.

07.04.2009 року між ЗАТ «АК «Альфа» (продавець) та ФОП ОСОБА_5 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна (автозаправна станція), що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

В подальшому, 04.02.2010 року між ФОП ОСОБА_5 (продавець) та ПП «Салют Плюс» (покупець) був укладений договір купівлі продажу нерухомого майна (автозаправочна станція), що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

09.02.2010 р. між ТзОВ «Н.П.Б.» (іпотекодержатель) та ПП «Салют-Плюс» (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки. ОСОБА_6 умов договору іпотеки предмет іпотеки автозаправна станція що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Залізнична, 1а.

ОСОБА_6 прийому передачі від 15.03.2010 року ПП «Салют-Плюс» (іпотекодавець) передало, а ТзОВ «Н.П.Б.» (іпотекодержатель) прийняло у власність автозаправну станцію що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

17.03.2010 року ТзОВ «Н.П.Б.» зареєструвало право власності автозаправну станцію, що знаходиться за адресою, м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

За результатами нового розгляду справи, рішенням Господарського суду Львівської області від 02.06.2010 р., яке залишене в силі постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.09.2010 року у справі № 11/19 (2/28), в позові ЗАТ «АК «Альфа» про визнання права власності на автозаправну станцію відмовлено.

14.06.2011 року рішенням загальних зборів учасників ТзОВ «Н.П.Б.» було реорганізовано товариство шляхом виділення із складу товариства частини майна та створено на його базі ТзОВ «Галицька паливна компанія «Бізнес». Для забезпечення створення та діяльності товариства ТзОВ «Галицька паливна компанія «Бізнес» останньому було передано у власність, зокрема, майно - автозаправну станцію що знаходиться за адресою, м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

10.02.2012 року за ТзОВ «Галицька паливна компанія «Бізнес» було зареєстровано право власності на нежитлові будівлі що знаходиться за адресою, м.Львів, вул. Залізнична, 1а.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2015 року у справі № 914/4064/14, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2015 р., визнано недійсним укладений між ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа» та фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 договір купівлі-продажу від 07.04.2009 р. нежитлових будівель: операторської (літ. Б-1), загальною площею 18, 7 кв.м., насосної (літ. В-1), загальною площею 5, 4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1А.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що рішенням Господарського суду Львівської області від 20.01.2015 року у справі № 914/4064/14, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.08.2015 р., визнано недійсним укладений між ЗАТ «Акціонерна компанія «Альфа» та ФОП ОСОБА_5 договір купівлі-продажу від 07.04.2009 р., однак не визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради 06.02.2012 р. ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» та не скасовано державну реєстрацію права власності ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» на нежитлові будівлі операторської (літ. Б-1), загальною площею 18, 7 кв.м., насосної (літ. В-1), загальною площею 5, 4 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1А, що перейшли ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» по розподільчому балансу в процесі реорганізації шляхом виділення з ТзОВ «Н.П.Б».

Позивач при цьому в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спірні нежитлові будівлі, які зареєстровані на праві власності за ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес», знаходяться на земельній ділянці (вул. Залізнична, 1 у м. Львові), яка належить йому на праві постійного користування.

У звязку з чим, просить суд визнати недійсним свідоцтво про право власності від 06.02.2012 р., згідно якого право власності на нежитлові будівлі, що знаходяться на вул. Залізнична, 1 у м. Львові належить ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» та скасувати реєстрацію права власності за ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» на спірне нерухоме майно.

Судом встановлено, що на виконання умов договору про спільну діяльність від 29.04.1999 року, укладеного між ЗАТ «АК «Альфа» та Львівським державним локомотивно-ремонтним заводом, були побудовані нежитлові будівлі (автозаправна станція), що знаходяться на вул. Залізнична, 1 у м. Львові.

Земельна ділянка (за адресою: м. Львів, вул. Залізнична, 1А) належить позивачеві на праві постійного користування землею, згідно Державного ОСОБА_6 на право постійного користування землею серії 1- ЛВ № 001294 від 29.09.2000 року.

В п. 5.1. договору про сумісну діяльність сторони погодили, що частки сторін за даним договором складають: ЗАТ «АК «Альфа» - 95 %, Львівський державний локомотивно-ремонтний завод 5%.

У випадку відчуження однією із сторін майна, створеного або придбаного сторонами в результаті сумісної діяльності, без згоди іншої сторони, винна сторона сплачує вартість майна та штраф на користь іншої сторони в розмірі 100%.

В матеріалах справи міститься лист ВАТ «Львівський локомотивний завод» № 1886 від 13.06.2007 року, який був адресований міському голові м.Львова, та в якому зазначено, що згідно укладеного договору про сумісну діяльність від 29.04.1999 року ЗАТ «АК «Альфа» збудувало за власні кошти автозаправну станцію, яка знаходиться на земельній ділянці ВАТ «Львівський локомотивний завод», за адресою м. Львів, вул. Залізнична, 1. Також в даному листі ВАТ «Львівський локомотивний завод» просило видати свідоцтво про право власності на автозаправну станцію.

Судом встановлено і не заперечується позивачем, що право власності на нежитлові будівлі (автозаправну станцію, що знаходиться за адресою м. Львів, вул. Залізнична, 1А) у встановленому порядку за останнім ніколи не реєструвалося.

Відповідно до ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації мають право звертатись до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

ОСОБА_6 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено право особи звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права ті інтересу.

Цивільним кодексом України передбачено засади захисту права власності. зокрема, особливості захисту права власності врегульовані главою 29 ЦК України, яка серед іншого передбачає такі способи захисту права власності як: заборону вчинення дій, які можуть порушити право власності, або вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч. 2 ст. 386 ЦК України); відшкодування завданої власнику майнової та моральної шкоди (ч. 2 ст. 386 ЦК України); витребування майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ч. 1 ст. 387 ЦК України); усунення перешкод у здійсненні власником права користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 391 ЦК України); визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності (ч.1 ст. 392 ЦК України); визнання незаконним та скасування правового акту органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника (ч.1 ст. 393 ЦК України); відновлення того становища, яке існувало до видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, яким порушено право власності, а у разі неможливості відновлення попереднього становища - на відшкодування майнової та моральної шкоди (ч.2 ст. 393 ЦК України); компенсація власнику земельної ділянки, житлового будинку, інших будівель у зв'язку із зниженням цінності цих об'єктів у результаті діяльності, що призвела до зниження рівня екологічної, шумової захищеності території, погіршення природних властивостей землі (ч.2 ст. 393 ЦК України).

Чинність свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі від 06.02.2012 р., згідно якого право власності на будівлі належить ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» та реєстрація права власності за ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес» на нерухоме майно не порушує прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Адже, позивач при зверненні до суду першої інстанції не стверджує, що він є власником нежитлових приміщень (автозаправної станції), а лише зазначає, що останні знаходяться на його земельній ділянці.

Позивач у даному випадку може захистити своє право предявивши позов до суду щодо усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном.

Крім цього колегія, суддів зазначає, що відповідно до ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", чинної на момент виникнення спірних відносин, свідоцтво про право власності на нерухоме майно лише підтверджує виникнення права власності.

Отже, свідоцтво про право власності не є ані правочином, ані нормативним актом, чи актом індивідуальної дії, на підставі якого це право виникає, змінюється або припиняється, а лише кінцевим результатом оформлення (юридично значимих фактів, дій) покупцем свого права власності на придбане майно.

Також, з матеріалів справи видно, що оспорюване свідоцтво про право власності на нежитлові будівлі від 06.02.2012 р., згідно якого право власності на спірні будівлі належить ТзОВ «Галицька паливна компанія Бізнес», видане на підставі наказу Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради від 06.02.2012 р. № 362-НЖ-3, який не оскаржувався.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Приватному акціонерному товариству «Львівський локомотиворемонтний завод» у задоволенні позову про визнання недійсним свідоцтва та скасування реєстрації права власності на нерухоме майно.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року є законне і підстав для його скасування немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 10.05.2016 року у даній справі залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Львівської області.

Повний текст постанови складено та підписано 11.07.2016 року.

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

суддя Дубник О.П.

суддя Матущак О.І.