ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.06.2016 Справа № 905/1401/16 Позивач: Державне підприємство «Український транспортно-логістичний центр», м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецімпортдеталь», м. Донецьк

про стягнення 5 505,96грн

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 юр. за дов.

відповідача: не зявився

Державне підприємство «Український транспортно-логістичний центр» звернулось до господарського суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецімпортдеталь» 5 505,96грн., у тому числі:

- 5 288,58грн. - заборгованості за надані в листопаді 2014р. та травні 2015р. транспортні послуги;

- 217,38грн. пені за прострочення платежів за період з 03.05.2015р. по 03.11.2015р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на надання відповідачу на підставі договору №3511/579-2014 від 09.10.2014р. послуг, повязаних з організацією перевезення вантажів та неповну їх оплату останнім.

Відповідач відзив на позов не надав, у судове засідання на виклик жодного разу не зявився, твердження позивача, викладені в позовній заяві і заявлені під час розгляду справи не підтвердив і не спростував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

09.10.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецімпортдеталь» (замовник) та Державним підприємством «Український транспортно-логістичний центр» (основний виконавець), а також Державним підприємством «Дарницький вагоноремонтний завод» та Державним підприємством «Український державний центр по експлуатації спеціальних вагонів» (співвиконавці) був укладений договір №3511/579-2014 про надання послуг з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах.

Строк дії договору з дати підписання та діє до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за надані послуги, повязані з перевезенням вантажів до повного здійснення розрахунків (п.9.1. р.9 договору). Також абз.2 цього пункту передбачено, що «якщо жодна із сторін не звернулася письмово за один місяць до закінчення дії договору з пропозицією до інших сторін про припинення його дії, то цей договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік. Доказів звернення з пропозицією до інших сторін про припинення дії договору суду надано не було, у звязку з чим суд вважає, що зазначений договір був пролонгований на 2015 і 2016 роки.

За договором про надання послуг з організації перевезень вантажів основний виконавець та співвиконавці зобовязуються за плату і за рахунок замовника виконати або організувати виконання визначених цим договором послуг, повязаних з організацією внутрішніх та міжнародних перевезень вантажів у напіввагонах співвиконавців (п.1.1 договору).

Відповідно до п.2.2.5 договору, замовник зобовязується здійснювати попередню оплату за послуги, повязані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг.

Оплата послуг відповідно до договору здійснюється сторонами у національній валюті України на умовах попередньої оплати (п.3.2 договору).

Загальна ціна договору визначається сторонами в протоколі погодження договірної ціни, який є невідємною частиною цього договору (п.3.4.1 договору).

Акти наданих послуг оформлюються сторонами щомісяця, не пізніше останнього дня звітного місяця (п.3.4.6 договору).

Замовник протягом 5 робочих днів з дня отримання акту наданих послуг зобовязаний надіслати основному виконавцю підписаний акт або підписати акт із зауваженнями. У випадку, якщо одна із сторін не підписала акт наданих послуг протягом 15 днів з дня його складання без письмового обґрунтування, акт вважається затвердженим обома сторонами (п.3.4.8 договору).

У разі виникнення заборгованості за надані послуги з організації перевезення вантажів, сторони сплачують пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожен день прострочення платежу до моменту повного погашення заборгованості (включаючи день сплати), з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (п.4.3 договору).

На виконання умов договору, позивачем за замовленням відповідача на початку травня 2015 року були надані послуги з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах на загальну суму 3 934,80грн. (з ПДВ), що підтверджується залізничною накладною № 455961№7 від 01.05.2015р.

Для оплати наданих послуг позивачем 02.05.2015р. з особового рахунку товариства, на якому на той час обліковувалась сума 2 594,72грн., було списано 3 934,80грн., що підтверджується випискою з особового рахунку ТОВ «Спецімпортдеталь» станом на 30.11.2015р. Таким чином, у відповідача станом на 03.05.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 1 340,08грн.

За твердженням позивача згідно акту наданих послуг №11 від 30.11.2014р., відповідачеві протягом листопада 2014р. були надані послуги з організації перевезень вантажів у власних напіввагонах на загальну суму 32 040,00грн., з якої, у відповідності до коригування №10 від 31.10.2015р. до ату наданих послуг №11 від 30.11.2014р., несплаченою залишається сума 3 948,50грн.

Коригування №10 від 31.10.2015р. до ату наданих послуг №11 від 30.11.2014р. з боку відповідача не підписане і позивач не довів правомірність коригування. За його твердженням, під час перевезення за міжнародною залізничною накладною № 53823357, у якій відповідач зазначений вантажовідправником 3-х вагонів, на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці було виявлене нерівномірне завантаження вантажу у вагоні № 66239682, внаслідок чого вагон був затриманий і донараховані додаткові збори (маневрові роботи, повязані з затримкою вагонів на прикордонних станціях (код 115), зберігання вантажів у вагонах (код 116),, плата за користування вагонами (код 117),, надання інформації про вантажні роботи, зважування вантажів при затримці вагонів на прикордонних станціях (код 118), у загальній сумі 3 948,50грн.

Проте вина відповідача у затримці вагону належними доказами не доведена.

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення «вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу …», тобто приймаючи вантаж за спірним перевезенням залізниця мала його візуально оглянути і у випадку невірного завантаження мала б виявити цю обставину ще на станції відправлення. До того ж на попутних станціях на шляху слідування відповідно до п.2.1 Правил комерційного огляду поїздів та вагонів, згідно якого «усі вагони, що прибувають та відправляються зі станції, де розташований пункт комерційного огляду, повинні оглядатися у комерційному відношенні» така комерційна несправність як нерівномірне навантаження, було б обовязково виявлене. За таких обставин, на думку суду, не виключено що мало місце не нерівномірне завантаження вантажу у вагон, а зміщення вантажу під час перевезення.

За таких обставин і зважаючи на те, що:

· згідно ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу;

· згідно п.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору;

· ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін);

· відповідно до п.2.2.5 договору, замовник зобовязується здійснювати попередню оплату за послуги, повязані з організацією перевезень вантажів, що замовлені замовником, шляхом перерахування коштів у сумах, що відповідають обсягу замовлених послуг;

· факт надання послуг на початку травня 2015 року підтверджений залізничною накладною № 455961№7 від 01.05.2015р.;

· відповідно д ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом,

· у разі порушення зобов'язання відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди;

· ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачене, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом;

· штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України);

· згідно ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано;

· ч.2 ст.343 Господарського кодексу України обумовлено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня;

· згідно ст.4 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховувалася пеня;

· загальна сума пені за прострочення платежу (1 340,08грн) за період з 03.05.2015р. по 03.11.2015р. становить 377,87грн., позивачем заявлена менша сума, а саме 217,38грн.,

Господарський суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню частково у сумі щодо стягнення боргу у сумі 1 340,08грн. і пені від цієї суми за 6 місяців.

В іншій сумі позов безпідставний і задоволенню не підлягає.

Посилання позивача на акти загальної форми, складені станціями Словянськ і Нижньодніпровськ-Вузол судом до уваги не взяті, оскільки з нерозрівняна поверхня вантажу як правило свідчить про доступ до вантажу під час перевезення і з у такому стані вантаж до перевезення залізниця не повинна була приймати.

Судові витрати в межах, встановлених законодавством, покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам і запереченням.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України, ч.1 ст.193 Господарського кодексу України і керуючись ст.ст.43, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Спецімпортдеталь» (83001, м. Донецьк, пр-т Ілліча, 4-А, , п/р 3432 в ПАТ «ВБР» м. Київ, МФО 380719) на користь Державного підприємства «Український транспортно-логістичний центр» (03150, м. Київ, вул. Тверська, 5, , п/р 6004 у ТВБВ №10026/01 філії Головного управління по м. Києву та Київської області АТ Ощадбанк, МФО 322669) 1 340,08грн. - заборгованості за надані транспортні послуги, 217,38грн. пені, 389,79грн. на відшкодування витрат по оплаті судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня прийняття рішення місцевим господарським судом.

Суддя В.І. Матюхін

Надруковано примірників:

1 - до справи;

1 - позивачу;

1 - відповідачу.