РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/3116/16

За позовом приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи"

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "АВИ"

про стягнення 2 030 979,77 дол США.

Суддя Шкурдова Л.М.

Представники:

Від позивача: Кім І.А. - представник за довіреністю

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи" до товариства з обмеженою відповідальністю "АВИ" про стягнення 2 265 967,68 дол. США, що еквівалентно 60 854 288,71 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого товару за Контрактом RU/28-08 від 04.04.2008 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.02.2016 року порушено провадження у справі № 910/3116/16, розгляд справи призначено на 21.06.2016 року, зупинено провадження у справі у зв'язку з зверненням з судовим дорученням до Арбітражного суду міста Москви (115225, Росія, м. Москва, вул. Велика Тульська, буд. 17) про вручення відповідачу - товариству з обмеженою відповідальністю "АВИ", зареєстрованому у Російській Федерації за адресою: 123056, м. Москва, вул. Грузинський вал, буд. 26, стр.3 вказаної ухвали, у порядку визначеному Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 1992 року.

12.05.2016 року через відділ діловодства суду від Арбітражного суду міста Москва надійшло повідомлення про виконання судового доручення про вручення документів відповідачу.

17.06.2016 року через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача. У відзиві на позов відповідач зазначив, що ним було частково погашено заборгованість на суму 234 987,91 дол США,в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 2 030 979,77 дол США.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.06.16 року провадження у даній справі поновлено.

21.06.2016 року позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача 2 030 979,77 дол США.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про зменшення розміру позовних вимог прийнята Господарським судом міста Києва.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час та місце судового розгляду, надходження від відповідача відзиву на позовну заяву, згідно якого відповідач просить розглянути справу за відсутністю представника відповідача, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача.

В судовому засіданні 21.06.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2008 року між приватним акціонерним товариством «Вентиляційні системи» (продавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «АВИ» (покупець) укладено контракт RU/28-08 від 04.04.2008 року (далі - Контракт).

Відповідно до п.1 додаткової угоди від 15.05.2015р. до Контракту продавець зобов'язується продати та поставити, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити вентиляційне обладнання на умовах даного контракту.

Згідно з пп.1.2. п. 1 додаткової угоди від 19.06.2015р. до Контракту продавець зобов'язаний відвантажити партію товару покупцю не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з дати специфікації (додатку), яка складається на поставку такої партії товару; продавець має право достроково виконати зобов'язання по відвантаженню партії товару покупцю; датою відвантаження товару продавцем вважається дата вивізної (експортної) митної декларації, оформленої в країні продавця.

Відповідно до пп.1.1. п. 1 та п.2 додаткової угоди від 10.02.2016р. до контракту покупець повинен оплатити загальну вартість партії товару, відвантажену та неоплачену на момент укладення додаткової угоди від 10.02.2016р. до контракту протягом 60 календарних днів від дати митної декларації на таку партію товару, оформлену у країні Позивача.

Згідно з пп. 1.1. п.1 додаткової угоди від 29.05.2015р. до контракту загальна вартість партії товару складається з суми вартості товару та вартості доставки такого товару та зазначається в специфікації (додатку), яка складається на поставку такої партії товару.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у період з серпня 2015 року по грудень 2015 року поставив відповідачу товар згідно Специфікацій до Контракту на загальну суму 2 265 967,68 дол США, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться митні декларації.

Відповідачем частково оплачено поставлений товар на суму 234 987,91 дол США, в зв'язку з чим неоплаченим залишився товар на суму 2 030 979,77 дол США., що стало підставою для звернення з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 124 ГПК підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 21 ГПК сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1 ГПК підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Правовідносини, пов'язані з усіма видами зовнішньоекономічної діяльності в Україні, регулюються положеннями Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", а питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об'єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Закон України "Про міжнародне приватне право" (пункт 1 частини 1 статті 1) визначає приватноправові відносини як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Відповідно до ч.І ст. 4 Закону України "Про міжнародне приватне право", право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про міжнародне приватне право", у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Відповідно до ст. 43 розділу VI "Колізійні норми щодо договірних зобов'язань" Закону "Про міжнародне приватне право" сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону.

Частиною 2 статті 4 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 2889-ХІІ від 19 грудня 1992 року, визначено, що компетентні суди держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав розглядають справи, якщо про це є письмова угода сторін про передачу спору до суду.

Отже, сторони у договорі можуть самостійно визначити право, яке застосовується до договору, та суд, який буде розглядати та вирішувати спір між ними.

24 липня 2015 року сторонами контракту укладено додаткову угоду до контракту, в пп. 1.1. п.1 якої зазначено, що всі спори, розбіжності чи вимоги, що витикають за контрактом чи у зв'язку з ним, в тому числі що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення чи недійсності підлягають вирішенню у Господарському суді міста Києва із застосуванням матеріального та процесуального права України, міжнародних договорів України.

Враховуючи викладене, даний спір підлягає вирішенню в Господарському суді міста Києва із застосуванням матеріального і процесуального права України.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті поставленої позивачем продукції відповідачем в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем за поставлену продукцію згідно Контракту, в зв'язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог в розмірі 2 030 979,77 дол США.

За приписами ст. 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АВИ" (юридична особа за законодавством Російської Федерації, основний державний реєстраційний номер 136, адреса місцезнаходження: 123056, Російська Федерація, м.Москва, вул.Грузинський вал, 26, стр.3) на користь приватного акціонерного товариства "Вентиляційні системи" (01030, м.Київ, вул. МИХАЙЛА КОЦЮБИНСЬКОГО, будинок 1, ) 2 030 979 (два мільйона тридцять тисяч дев'ятсот сімдесят дев'ять) доларів США 77 центів - суми боргу та 60 854 (шістдесят тисяч вісімсот п'ятдесят чотири) грн 71 коп - витрати по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 22.06.2016.

Суддя Л.М. Шкурдова