ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" червня 2016 р. Справа № 920/526/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі судового засідання Деппа-Крівіч А.О.

за участю представників сторін:

позивача -ОСОБА_1, довіреність №юр-01/2016 від 13 січня 2016 року,

відповідача - ОСОБА_2, довіреність №09/585-д від 03 червня 2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 420С/1-42) на рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі №920/526/15

за позовом Приватного акціонерного товариства "Укрросметал", м.Суми

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" , м.Суми

про зобовязання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

Приватне акціонерне товариство "Укрросметал" звернулось до господарського суду з позовом, в якому просив зобов'язати відповідача вчинити дії по виконанню умов договору співробітництва № 08/16-2013 від 18 січня 2013 року щодо передачі позивачу житлових приміщень, для чого: 1) надати для погодження та підписання позивачу підписаний повноважним представником та скріплений печаткою відповідача адресний перелік квартир загальною площею 249,96 квадратних метри (з зазначенням їх адреси, площі, термінів передачі, доданням графічних планів), які не обтяжені правами третіх осіб та можуть бути передані відповідачем позивачу в якості розрахунку за договором співробітництва № 08/16-2013 від 18.01.2013р., в багатоповерховому житловому будинку по вул. Герасима Кондратьєва, 144/3 (попередня назва - вулиця Кірова) в м. Суми (третя черга будівництва) або в інших житлових будинках, які збудовані або будуються ТОВ "БВКК "Федорченко"; 2) надати позивачу підписані повноважним представником та скріплені печаткою відповідача акти приймання-передачі квартир зазначених в наданому переліку.

Рішенням господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя Жерьобкіна Є.А., суддя Сопяненко О.Ю., суддя Костенко Л.А.) в позові відмовлено.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному зясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства, просить рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22 березня 2016 року для забезпечення повного, всебічного та обєктивного дослідження матеріалів справи, колегією суддів було відкладено розгляд апеляційної скарги по справі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14 квітня 2016 року для забезпечення повного, всебічного та обєктивного дослідження матеріалів справи, колегія судом було повторно відкладено розгляд апеляційної скарги по справі.

24 травня 2016 року повторним автоматизованим розподілом справи, у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Шепітько І.І. та відрядженням судді Тихого П.В., для розгляду апеляційної скарги було сформовано наступний склад суддів: головуючий суддя Россолов В.В.,суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 24 травня 2016 року з огляду на зміну складу колегії суддів, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, колегією суддів було відкладено розгляд справи.

У судове засідання, яке відбулось 13 червня 2016 року, зявились належні представники сторін, які підтримали свої правові вимоги по справі.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила наступні обставини справи.

18 січня 2013року між сторонами укладено договір співробітництва щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку по вулиці Кірова, 144/3 в місті Суми за № 08/16-2013, за умовами якого сторони домовились спільними зусиллями, шляхом виконання всіх необхідних практичних та юридично значимих дій, здійснити будівництво багатоквартирного житлового будинку по вулиці Кірова, 144/3 в місті Суми зі змінами та доповненнями № 1 від 20 квітня 2013 року, № 2 від 11 червня 2013 року, які є невід'ємними частинами договору.

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд зобов'язати відповідача вчинити дії по виконанню умов договору співробітництва № 08/16-2013 від 18 січня 2013 року щодо передачі позивачу житлових приміщень, для чого: 1) надати для погодження та підписання позивачу підписаний повноважним представником та скріплений печаткою відповідача адресний перелік квартир загальною площею 249,96 квадратних метри (з зазначенням їх адреси, площі, термінів передачі, доданням графічних планів), які не обтяжені правами третіх осіб та можуть бути передані відповідачем позивачу в якості розрахунку за договором співробітництва № 08/16-2013 від 18 січня 2013 року, в багатоповерховому житловому будинку по вул. Герасима Кондратьєва, 144/3 (попередня назва - вулиця Кірова) в м. Суми (третя черга будівництва) або в інших житлових будинках, які збудовані або будуються ТОВ "БВКК "Федорченко"; 2) надати позивачу підписані повноважним представником та скріплені печаткою відповідача акти приймання-передачі квартир зазначених в наданому переліку.

Судом першої інстанції в задоволенні позову було відмовлено, оскільки за твердження суду відсутні докази досягнення домовленостей між сторонами щодо передачі житла, як обовязкової підстави набуття позивачем нерухомого майна у власність за договором співробітництва. Одночасно судом було наголошено, що ні укладеним між сторонами договором співробітництва від 18 січня 2013 року зі змінами до нього, ні нормативно-правовими актами не передбачений обов`язок відповідача щодо надання для погодження та підписання позивачу підписаного повноважним представником та скріпленого печаткою відповідача адресного переліку квартир та обов'язок відповідача надати позивачу підписані повноважним представником та скріплені печаткою відповідача акти приймання-передачі квартир зазначених в переліку. Зазначене слугувало підставою для відмови суду у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаною позицією суду першої інстанції позивач Обґрунтовуючи свої позовні вимоги визначає, що умовами договору співробітництва було чітко визначено можливість отримання у власність житла у збудованому об`єкті, чи будь - якому іншому житловому будинку, що дорівнює 7 % від загальної площі такого обєкта, як відшкодування його витрат на будівництво житлового будинку. При цьому позивач зазначає, що при розрахунку фактичної площі житла,яка підлягає переданню у власність необхідним є зменшення 7 % загальної площі обєкта на площу житла, яка відповідає сумі грошових коштів перерахованих позивачу в рахунок виконання договору - відшкодування витрат позивача на будівництво обєкту.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам законодавства зважаючи на наступне.

У відповідності до матеріалів справи 18 січня 2013 року між сторонами було укладено договір співробітництва щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку по вулиці Кірова, 144/3 в місті Суми за № 08/16-2013, за умовами якого сторони домовились спільними зусиллями, шляхом виконання всіх необхідних практичних та юридично значимих дій, здійснити будівництво багатоквартирного житлового будинку по вулиці Кірова, 144/3 в місті Суми зі змінами та доповненнями № 1 від 20 квітня 2013 року, № 2 від 11 червня 2013 року, які є невід'ємними частинами договору.

Позивач є замовником будівництва об`єкту та користувачем земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Кірова, 144/3 площею 0,4000 га, на якій здійснюється будівництво об`єкту (п. 1.3 договору).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За умовами п. 1.4. договору, позивач доручає відповідачу збудувати об`єкт на вказаній в п. 1.3 договору земельній ділянці, для чого передає відповідачу всі функції та права замовника будівництва об`єкту.

Відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області № СМ 28, об'єкт був прийнятий в експлуатацію 05 вересня 2014 року.

Пунктом 2.13. договору у редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 20 квітня 2013 року, передбачено, що відповідач відшкодовує позивачу витрати на плату за оренду земельної ділянки, на якій будується об'єкт (щомісячно за період, починаючи з моменту укладення цього договору (з 18 січня 2013 року) до закінчення будівництва об'єкту, - на підставі рахунків позивача та копій платіжних доручень про сплату орендної плати), а також інші витрати, понесені позивачем на будівництво об`єкту. Перелік та розмір витрат позивача на будівництво об`єкту погоджується сторонами на підставі, наданих позивачем даних шляхом підписання письмового документу, що є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. 3.2. договору у редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 20 квітня 2013 року, сторони домовились, що в рахунок відшкодування витрат позивача, визначених сторонами згідно п. 2.13 договору, відповідач передає у власність позивачу житло у збудованому об`єкті, чи будь - якому іншому житловому будинку, збудованому відповідачем за додатковою домовленістю сторін. Загальна площа житла, яке відповідач передає позивачу за цим договором, дорівнює 7% (семи відсоткам) від площі житла в збудованому об'єкті. Конкретні розміри та інші дані щодо житла (номери, адреси та площа квартир), яке передається відповідачем позивачу за цим договором, визначаються додатковими письмовими домовленостями сторін та/або Актами приймання-передачі.

За умовами п. 3.3 договору у редакції договору про внесення змін та доповнень № 2 від 11 червня 2013 року, за домовленістю сторін відповідач може здійснювати (повністю або частково) відшкодування витрат позивача, визначених сторонами згідно п. 2.13 цього договору, у межах кількості житла, визначеної п. 3.2 цього договору у грошовій формі. Після перерахування відповідачем позивачу коштів, згідно абзацу першого цього пункту, площа житла, яке відповідач повинен передати позивачу згідно п. 3.2 цього договору, зменшується пропорційно до сплачених відповідачем коштів. Остаточний розрахунок між сторонами здійснюється після завершення будівництва об`єкту.

З договірних умов вбачається, що сторони укладаючи договір співробітництва передбачили як обовязки позивача у вигляді проведення фінансування робіт, так і правові наслідки належного виконання договірних зобовязань у вигляді отримання 7% (семи відсотків) від площі житла в збудованому об'єкті. Слід зауважити, що в даному випадку безпосередня мета укладення позивачем даного договору полягала саме у отриманні 7% (семи відсотків) від площі житла в збудованому об'єкті, як фактичного прибутку від виконання договірних зобовязань.

Таким чином сторонами було чітко передбачено право позивача на обовязкове отримання у власність житла у збудованому об`єкті, чи будь - якому іншому житловому будинку, що дорівнює 7 % від загальної площі такого обєкта, як відшкодування його витрат на будівництво житлового будинку.

Поряд з цим сторони узгодили можливість відшкодування витрат позивача й грошовій формі у межах кількості житла, яке передбачалось переданню у власність позивач. Тобто було погоджено порядок розрахунку за договором , згідно до якого відповідач після завершення будівництва зобовязався передати позивачу житлові приміщення площею, що дорівнює 7% від площі житла в збудованому обєкті зменшену на площу житла , яка відповідає сумі грошових коштів перерахованих позивачу в рахунок виконання договору - відшкодування витрат позивача на будівництво обєкту.

Враховуючи наведене колегія суддів робить висновок, що у відповідності до приписів договору позивач має право на отримання фактичної площі житла в збудованому обєкті зменшену на площу житла, яка відповідає сумі грошових коштів перерахованих позивачу в рахунок виконання договору.

В даному випадку місцевий господарський суд дійшов до помилкового висновку, що зміст договору співробітництва передбачає передачу у власність позивачу житла у збудованому об`єкті, чи будь - якому іншому житловому будинку, збудованому відповідачем виключно за додатковою домовленістю сторін.

Слід наголосити, що право позивача як сторони договору співробітництва на отримання відшкодування у вигляді 7% відсотків від площі житла в збудованому об'єкті, є безумовним та не передбачає необхідність укладення окремої домовленості.

За змістом п. 3.2. договору окремою домовленістю у вигляді укладення додаткової письмової угоди сторін та/або Актів приймання-передачі визначаються конкретні розміри та інші дані щодо житла (номери, адреси та площа квартир), яке передається відповідачем позивачу за договором.

Відтак, окрема домовленість, визначена п. 3.2. договору, є механізмом реалізації права прозивача на отримання 7 % відсотків від площі житла в збудованому об'єкті, шляхом визначення конкретної площі, розмірів, об'єму і т.п., укладення якої є можливим у вигляді як додаткової угоди так і підписання Акту приймання-передачі.

Разом з тим, відповідно до декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області № СМ 28, об'єкт був прийнятий в експлуатацію 05 вересня 2014 року.

Зі змісту декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області № СМ 28 вбачається, що загальна площа квадратних метрів складає 5356,56. Таким чином 7 % від вказаної загальної площі дорівнюють 374,95 кв.м.

Отже загальна площа житла в збудованому обєкті яка передбачалась переданню у власність позивача у якості відшкодування його витрат на будівництво даного обєкта складає 374,95 квадратних метрів.

Оскільки відповідачем було здійснено відшкодування його витрат перерахованих позивачу в рахунок виконання договору, відповідна площа підлягає зменшенню на площу житла, яка відповідає сумі грошових коштів перерахованих позивачу в рахунок виконання договору на момент такого відшкодування.

З наявних в матеріалах справи доказів, а також відповідно до наданого сторонами акту звірки взаємних розрахунків станом на 01 серпня 2015року вбачається, що протягом дії договору співробітництва відповідачем позивачу перераховувались грошові кошти в рахунок виконання зобов'язань за договором співробітництва згідно з п.п. 2.13., 3.2., 3.3. договору.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем на відшкодування понесених витрат було перераховано позивачу

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №5735 від 12 квітня 2013 року

-5226,72 грн. за платіжним дорученням №5734 від 12 квітня 2013 року

-50000,00 грн. за платіжним дорученням №5887 від 07 травня 2013 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №5937 від 16 травня 2013 року

-200000,00 грн. за платіжним дорученням №703 від 25 червня 2013 року

-270000,00 грн. за платіжним дорученням №740 від 01 липня 2013 року

-11760,12 грн. за платіжним дорученням №6344 від 06 серпня 2013 року

-11760,12 грн. за платіжним дорученням №7174 від 09 грудня 2013 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №7175 від 09 грудня 2013 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №7410 від 13 січня 2014 року

-50000,00 грн. за платіжним дорученням №7409 від 13 січня 2014 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №7615 від 11 лютого 2014 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №546 від 25 березня 2014 року

-25000,00 грн. за платіжним дорученням №455 від 12 травня 2014 року

-7840,00 грн. за платіжним дорученням №1028 від 13 травня 2014 року

-30000,00 грн. за платіжним дорученням №3030 від 21 жовтня 2014 року

-3920,04 грн. за платіжним дорученням №3484 від 18 листопада 2014 року

-5944,49 грн. за платіжним дорученням №3483 від 18 листопада 2014 року

-50000,00 грн. за платіжним дорученням №3755 від 08 грудня 2014 року

-1201457,58 грн. за платіжним дорученням №3930 від 18 грудня 2014 року

-15027,28 грн. за платіжним дорученням №491 від 17 лютого 2015 року

-50000,00 грн. за платіжним дорученням №679 від 10 березня 2015 року

Поряд з цим у відповідності до матеріалів справи позивачем в рахунок відшкодування вартості витрат було здійснено поставку:

-за видатковою накладною №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62064,00 грн.,

-за видатковою накладною №1387 від 30 грудня 2013 року на суму 2478,00 грн.,

-за видатковою накладною №820 від 22 травня 2014 року на суму 31320,00 грн.,

-за видатковою накладною №826 від 22 травня 2014 року на суму 19824,04 грн.,

Вказані суми перерахованих коштів та дати перерахування зафіксовано у акті звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01 серпня 2015року (Том 2 а.с.177-178) та погоджено безпосередньо позивачем в якості сум на відшкодування витрат за договором.

В заяві позивача про уточнення (зменшення розміру) позовних вимог (вх. № 2586к Том 2, а.с. 213-216) також вбачається погодження останнього з усіма сумами відшкодувань окрім видаткової накладної №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62064,00 грн.

Аргументуючи неможливість розцінення видаткової накладної №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62064,00 грн. в якості відшкодування за договором співробітництва, позивач вказує на проведенні зустрічної поставки за накладними №236 від 21 січня 2014 року та №237 від 21 січня 2014 року на таку ж загальну суму.

Відносно тверджень апелянта про зарахування вимог на суму 62064,00 грн., необхідно зазначити наступне.

Згідно ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Таким чином, за правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і, якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставістатті 16 ЦК України та статті 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Разом з тим, по-перше, в акті звірки взаємних розрахунків між сторонами станом на 01 серпня 2015 року (Том 2 а.с.177-178), було визначену видаткову накладну №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62 064,00 грн. в якості відшкодування за договором співробітництва.

Отже, шляхом підписання акту взаємних розрахунків та погодження останнім з фактом зарахування вказаної суми саме як виконання відповідачем договірних зобов'язань, останнім було погоджено необхідність її зарахування в якості відшкодування за договором співробітництва.

По-друге, будь якої письмової заяви про зарахування поставки за накладними №236 від 21 січня 2014 року та №237 від 21 січня 2014 року в рахунок поставки за видатковою накладною №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62 064,00 грн. матеріали справи не містять.

Враховуючи зазначене, видаткова накладна №1186 від 02 грудня 2013 року на суму 62 064,00 грн. приймається судом апеляційної інстанції в якості фактичного відшкодування позивачем здійснених Приватним акціонерним товариством "Укрросметал" витрат на виконання договірних зобовязань за договором співробітництва.

Здійснюючи розрахунок загальної площі житла в збудованому обєкті яка передбачається переданню у власність позивача у якості відшкодування його витрат на будівництво слід першочергово визначити яка фактична площа приміщення дорівнює сумам повернутих платежів. Для цього необхідним є зіставлення суми, яка була повернута за платіжним дорученням №5735 від 12 квітня 2013 року,за платіжним дорученням №5734 від 12 квітня 2013 року,за платіжним дорученням №5887 від 07 травня 2013 року,за платіжним дорученням №5937 від 16 травня 2013 року,за платіжним дорученням №703 від 25 червня 2013 року,за платіжним дорученням №740 від 01 липня 2013 року,за платіжним дорученням №6344 від 06 серпня 2013 року,за платіжним дорученням №7174 від 09 грудня 2013 року,за платіжним дорученням №7175 від 09 грудня 2013 року,за платіжним дорученням №7410 від 13 січня 2014 року,за платіжним дорученням №7409 від 13 січня 2014 року,за платіжним дорученням №7615 від 11 лютого 2014 року,за платіжним дорученням №546 від 25 березня 2014 року,за платіжним дорученням №455 від 12 травня 2014 року, за платіжним дорученням №1028 від 13 травня 2014 року,за платіжним дорученням №3030 від 21 жовтня 2014 року,за платіжним дорученням №3484 від 18 листопада 2014 року,за платіжним дорученням №3483 від 18 листопада 2014 року,за платіжним дорученням №3755 від 08 грудня 2014 року,за платіжним дорученням №3930 від 18 грудня 2014 року,за платіжним дорученням №491 від 17 лютого 2015 року,за платіжним дорученням №679 від 10 березня 2015 року з ціною 1 квадратного метра будівлі на момент здійснення Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" відповідних оплат. Після чого відповідні показники фактичної площі, яка сплачена відповідачем, підлягають відрахуванню від загальної площі, яка підлягала переданню у власність Приватного акціонерного товариства "Укрросметал".

При цьому, зіставляючи суму коштів, яка була повернута Приватному акціонерному товариству "Укрросметал" з ціною 1 квадратного метра будівлі слід виходити з ціни 1 квадратного метра будівлі за її ринковою вартості на момент здійснення відповідних платежів враховуючи наступне.

Укладаючи договір співробітництва, сторони не могли прогнозувати коливання цін на нерухомість протягом будівництва, оскільки це тривалий процес, саме тому останніми було зафіксовано зобов'язання по розрахунку за договором не в грошових одиницях, а в площі житла що підлягала передачі в якості розрахунку за Договором - 7 % від площі житла в збудованому об'єкті, що дозволяло б позивачу реалізувавши житло отримати його ринкову вартість на момент розрахунку.

Окрім цього, згідно ч. 4 ст. 632 Цивільного кодексу України, якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін. При цьому, визначення ціни повинно відбуватися на момент досягнення домовленостей по здійсненню відповідного платежу.

Виходячи з зазначеного, при врахуванні грошових розрахунків за Договором слід керуватися саме звичайною ціною (ринковою вартістю) житла в об'єкті на момент здійснення платежів.

В даному випадку позбавлена належного правового обґрунтування твердження Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" про домовленість на момент укладення договору співробітництва вартості квадратного метру житла в розмірі 4947,65 грн. Слід зазначити такої умови договір співробітництва не містить. Натомість, як зазначено вище сторони узгодили право на отримання позивачем саме житлової площі, яка виражена в одиниці виміру - квадратному метрі без визначення його ціни, а не вартості такого квадратного метра.

Так обґрунтовуючи зазначене твердження відповідач, вираховує вартість квадратного метру житла виходячи з проектної площі будинку на момент початку будівництва, згідно декларації про початок будівельних робіт від 25 листопада 2013 року № СМ 43.

Однак слід наголосити, що сторони уклали договір 18 січня 2013 року (зміни до нього - 20 квітня 2013 року та 11 червня 2013 року), тобто до визначення проектної площі об'єкту (25 листопада 2013 року), на момент укладання договору площа об'єкту відома не була, а тому сторони не могли при укладанні договору визначити якій саме частці площі в об'єкті будуть відповідати витрати позивача, пов'язані з його будівництвом, а тим більше вирахувати виходячи з площі житла та домовить про вартість квадратного метру.

Питання визначення ринкової вартості нерухомого майна станом на дати проведення відповідних оплат потребує застосування спеціальних економічних знань, а відтак може бути визначено виключно шляхом проведення судової експертизи.

Відповідно до статті 41 Господарського процесуального кодексу України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає експертизу

В силу ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

Як вбачається зі спірного рішення ухвалою господарського суду Сумської області від 20 серпня 2015 року було призначено судову експертизу з метою визначення ринкової вартості одного квадратного метра жилої площі у житловому будинку за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 144/3.

Безпосередньо на розяснення судовому експерту було поставлено питання визначення ринкової вартості одного квадратного метра жилої площі у будинку за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 144/3, на дати згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2015 року, а саме, станом на: 28.02.2013 року, 29.03.2013 року, 12.04.2013 року, 30.04.2013 року, 07.05.2013 року, 16.05.2013року, 21.06.2013 року, 25.06.2013 року, 27.06.2013 року, 01.07.2013 року, 06.08.2013року, 30.08.2013 року, 31.10.2013 року, 29.11.2013 року, 09.12.2013 року, 31.12.2013року, 13.01.2014 року, 31.01.2014 року, 11.02.2014 року, 25.03.2014 року, 31.03.2014року, 30.04.2014 року, 12.05.2014 року, 13.05.2014 року, 29.08.2014 року, 30.09.2014року, 21.10.2014 року, 31.10.2014 року, 18.11.2014 року, 08.12.2014 року, 18.12.2014року, 31.12.2014 року, 30.01.2015 року, 17.02.2015 року, 10.03.2015 року, 30.06.2015року, 02.12.2013 року, 30.12.2013 року, 22.05.2014 року, 21.01.2014 року.

03 листопада 2015 року на адресу суду надійшов висновок судової оціночно-будівельної експертизи № 970 від 29 жовтня 2015року, в якому судовим експертом визначено ймовірну ринкову вартість одного квадратного метра жилої площі у будинку за адресою: м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 144/3 на дати згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 01 серпня 2015року.

При проведенні вказаної експертизи судовим експертом Сумського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора ОСОБА_3 було застосовано порівняльний підхід, який базується на урахуванні принципів заміщення, попиту і пропозиції. Порівняльний підхід передбачає аналіз цін продажу та пропозиції подібну майна з відповідним коректуванням відмінностей між об'єктами порівняння і об'єкта оцінки.

Для визначення ринкової вартості об'єкта оцінки в матеріальній формі із застосуванням порівняльного підходу інформація про аналогічне майно повинна відповідати таким критеріям:

-умови угод купівлі-продажу або умови пропозиції щодо висновку таких угод не відрізняються від умов, які відповідають вимогам, щоі висуваються для визначення ринкової вартості;

-продаж подібного майна відбувся з дотриманням типових умов оплати; умови на ринку подібного майна, які визначали формування цін продажу або пропозиції, на дату оцінки істотно не змінилися або зміни, які відбулися, можуть бути враховані.

Основними елементами порівняння є характеристики аналогічного майна по місцю його розташування, фізичним і функціональним ознакам, умовами продажу і т.п. Корегування вартості подібного майна здійснюється шляхом додавання або вирахування грошової суми із застосуванням коефіцієнта (відсотка) до ціни продажу (пропозиції) зазначеного майна або шляхом їхнього комбінування.

Пунктом 4 Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" передбачено проведення оцінки майна з дотриманням принципу найбільш ефективного використання, який полягає в урахуванні залежності ринкової вартості об'єкта оцінки від його найбільш ефективного використання. Під найбільш ефективним використанням розуміється найбільш вірогідний спосіб експлуатації майна, який є фізично можливим, юридично дозволеним і економічно доцільним, в результаті якого вартість об'єкту оцінки, яка визначається, буде максимальною в порівнянні з вартістю, яка може бути визначена на підставі аналізу інших можливих варіантів його використання.

Визначення ринкової вартості 1 квадратного метра житлового будинку на дати, приведені в ухвалі суду, проведене шляхом аналізу даних відкритих інформаційних джерел, зокрема, інформаційні об'яви обласного періодичного видання "Шанс плюс". Як вбачається з проведеного моніторингу, основними забудовниками, що функціонують на ринку міста Суми, є ПАТ "Сумбуд", ТОВ "БВКК "Федорченко", ВКП "Нотехс" тощо.

Експертом було проаналізовано дані щодо пропозицій продажу квартир в житлових будинках-новобудовах на дати, приведені в ухвалі суду. Ринкова вартість 1 квадратного метра знаходиться в певному діапазоні в залежності від місцярозташування житлового будинку, інших факторів, що формують собівартість побудови житлового будинку для конкретного забудовника.

За висновком судової оціночно-будівельної експертизи № 970 від 29 жовтня 2015року ймовірна ринкова вартість одного квадратного метра жилої площі у будинку за адресою: м.Суми, вул. Герасима Кондратьєва, 144/3, на дати згідно з актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2015 року, становить:

1)28.02.2013 року - 5300 грн./кв.м;

2)29.03.2013 року - 5300 грн./кв.м;

3)12.04.2013 року - 5400 грн./кв.м;

4)30.04.2013 року - 5400 грн./кв.м;

5)07.05.2013 року - 5400 грн./кв.м:

6)16.05.2013 року - 5400 грн./кв.м;

7)21.06.2013 року - 5500 грн./кв.м;

8)27.06.2013 року - 5500 грн./кв.м;

9)01.07.2013 року - 5500 грн./кв.м;

10)06.08.2013 року - 5500 грн./кв.м;

11)30.08.2013 року -5500 грн./кв.м;

12)31.10.2013 року - 5600 грн./кв.м;

13)29.11.2013 року - 5600 грн./кв.м;

14)09.12.2013 року - 5600 грн./кв.м;

15)31.12.2012 року - 5600 грн./кв.м;

16)13.01.2014 року - 5600 грн./кв.м;

17)11.02.2014 року - 5600 грн./кв.м;

18)25.03.2014 року - 5600 грн./кв.м;

19)31.03.2014 року - 5600 грн./кв.м;

20)30.04.2014 року - 5800 грн./кв.м;

21)12.05.2014 року - 5800 грн./кв.м;

22)13.05.2014 року - 5800 грн./кв.м;

23)29.09.2014 року -6500 грн./кв.м;

24)30.09.2014 року - 6500 грн./кв.м;

25)21.10.2014 року - 7300 грн./кв.м;

26)31.10.2014 року - 7300 грн./кв.м;

27)18.11.2014 року - 7500 грн./кв.м;

28)08.12.2014 року - 7500 грн./кв.м;

29)18.12.2014 року - 7500 грн./кв.м;

30)31.12.2014 року - 7500 грн./кв.м;

31)30.01.2015 року - 7900 грн./кв.м;

32)17.02.2015 року - 8000 грн./кв.м;

33)10.03.2015 року - 8000 грн./кв.м;

34)30.06.2015 року - 8200 грн./кв.м;

35)02.12.2013 року - 5300 грн./кв.м;

36)30.12.2013 року - 5600 грн./кв.м;

37)22.05.2014 року - 5800 грн./кв.м;

38)21.01.2014 року - 5600 грн./кв.м;

Отже потрібно зіставити суму коштів, яка була повернута Приватному акціонерному товариству "Укрросметал" з ціною 1 квадратного метра будівлі за її ринковою вартістю на момент проведення відповідних платежів.

На підставі чого колегія суддів робить висновок, що за платіжним дорученням №5735 від 12 квітня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 0,7259 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №5734 від 12 квітня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 0,9679 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №5887 від 07 травня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 9,25 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №5937 від 16 травня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 0,7259 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №703 від 25 червня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 37,03 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №740 від 01 липня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 49,09 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №6344 від 06 серпня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 2,13 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №7174 від 09 грудня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 2,10 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №7175 від 09 грудня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 0,70 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №7410 від 13 січня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 0,70 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №7409 від 13 січня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 8,92 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №7615 від 11 лютого 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 0,70 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №546 від 25 березня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 0,70 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №455 від 12 травня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 4,31 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №1028 від 13 травня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 1,35 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №3030 від 21 жовтня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 4,10 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №3484 від 18 листопада 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 0,52 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №3483 від 18 листопада 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 0,792 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №3755 від 08 грудня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 6,66 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №3930 від 18 грудня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 160,18 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №491 від 17 лютого 2015 року було сплачену суму яка дорівнює 1,979 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за платіжним дорученням №679 від 10 березня 2015 року було сплачену суму яка дорівнює 6,25 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за видатковою накладною №1186 від 02 грудня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 11,71 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за видатковою накладною №1387 від 30 грудня 2013 року було сплачену суму яка дорівнює 0,44 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за видатковою накладною №820 від 22 травня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 5,4 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

за видатковою накладною №826 від 22 травня 2014 року було сплачену суму яка дорівнює 3,41 квадратним метрам обєкта нерухомості станом на момент здійснення відповідної оплати

Здійснивши власний розрахунок розміру площі яка була фактично відшкодована позивачу шляхом проведення відповідних оплат та їх відрахування від загальної площі, яка підлягала переданню у власність позивача. (374,95 кв.м.) колегія суддів зазначає що остаточна різниця складає 54,11 квадратних метрів.

Отже, суд апеляційної інстанції констатує, що позивач має право на обовязкове отримання у власність житла у збудованому об`єкті, чи будь - якому іншому житловому будинку в загальній площі 54,11 квадратних метрів, як відшкодування його витрат на будівництво житлового будинку.

Відповідно до ч. 2 статті 20 Господарського кодексу України (далі - ГК) кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав та інтересів та відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи той факт, що згідно умов договору, його виконання іідповідачем полягає в передачі житла у власність позивачу за Актом приймання - передачі, а тому враховуючи намір позивача отримати виконання саме в такий спосіб, належним способом захисту порушеного права позивача є примусове спонукання Відповідача до вчинення відповідних дій .

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту - вимога щодо примусового виконання обов'язку в натурі, цілком відповідає вимогам ст. 16 Цивільного кодексу України.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що перша позовна вимога полягає у надані для погодження та підписання позивачу підписаний повноважним представником та скріплений печаткою відповідача адресний перелік квартир загальною площею 66,42 квадратних метри (з зазначенням їх адреси, площі, термінів передачі, доданням графічних планів), які не обтяжені правами третіх осіб та можуть бути передані відповідачем позивачу в якості розрахунку за договором співробітництва № 08/16-2013 від 18 січня 2013 року, в багатоповерховому житловому будинку по вул. Герасима Кондратьєва, 144/3 (попередня назва - вулиця Кірова) в м. Суми (третя черга будівництва) або в інших житлових будинках, які збудовані або будуються ТОВ "БВКК "Федорченко";

Однак, ані укладеним між сторонами договором співробітництва від 18 січня 2013 року зі змінами до нього, ні нормативно-правовими актами не передбачений обов`язок відповідача щодо надання для погодження та підписання позивачу підписаного повноважним представником та скріпленого печаткою відповідача адресного переліку квартир.

У звязку з чим колегія суддів дійшла до висновку про відмову в задоволенні вказаної позовної вимоги.

З приводу заявленої позовної вимоги щодо надання позивачем підписаних повноважним представником та скріплених печаткою відповідача актів приймання-передачі квартир зазначених в наданому переліку слід зазначити наступне.

Як вищезазначалось відповідач не наділений обовязком надання позивачеві такого переліку.

Разом з тим, фактично вказана вимога направлена на спонукання відповідача до виконання умов договору та отримання вже в судовому порядку належної останньому площі обєкта будівництва, як вкладу до договору про сумісну діяльність. А відтак фактично спрямована на можливість позивачем реалізувати право власності, правомірність отримання якого останнім в межах 54,11 квадратних метрів в обєкті будівництва було підтверджено колегією суддів вище.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення: захисту гарантованих Конституцією України та законами прав і свобод людини і громадянина; захисту прав і законних інтересів юридичних осіб; інтересів суспільства і держави.

Таким чином, за умови, що суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для виконання відповідачем своїх договірних зобовязань та можливість набуття позивачем у власність 54,11 кв.м., в той час як у відповідача відсутній обовязок надання адресного перелік квартир (з зазначенням їх адреси, площі, термінів передачі, доданням графічних планів), які не обтяжені правами третіх осіб та можуть бути передані відповідачем позивачу в якості розрахунку за договором співробітництва № 08/16-2013 від 18 січня 2013 року, в багатоповерховому житловому будинку по вул. Герасима Кондратьєва, 144/3 (попередня назва - вулиця Кірова) в м. Суми (третя черга будівництва) або в інших житлових будинках, які збудовані або будуються ТОВ "БВКК "Федорченко", вимога позивача підлягає частковому задоволенню, шляхом зобовязання відповідача надати позивачу підписані повноважним представником та скріплені печаткою відповідача акти приймання-передачі загальною площею 54,11 кв.м.

Окрім цього суд апеляційної інстанції вважає безпідставними доводи позивача що вказаний спір вже був предметом дослідження з боку господарського суду в межах розгляду справи №920/36/15.

Проаналізувавши рішення суду по справі №920/36/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Укрросметал"до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко"про зобов'язання вчинити певні дії, суд наголошує, що предмет позову полягав у 1) зобов'язанні відповідача виконати умови п. 3.2 договору співробітництва № 08/16-2013 щодо будівництва багатоквартирного житлового будинку по вул. Кірова, 144/3 в м. Суми від 18 січня 2013 року та передати позивачу документацію, що підтверджує введення об'єкту в експлуатацію і розрахунок розподілу площ між позивачем та відповідачем з визначенням кількості квадратних метрів житла, що становить 7% (сім відсотків) від площі житла в збудованому багатоквартирному житловому будинку та підлягає передачі позивачу у власність; 2) зобов'язанні відповідача вчинити зі свого боку дії по письмовому оформленню домовленостей, направлених на визначення конкретних розмірів та інших даних щодо житла (номери, адреси та площі квартир) шляхом направлення пропозиції з чітким визначеним розмірів, номерів, площі та адрес квартир на узгодження позивачу. Зазначене свідчить, що предмет спору в справі №920/36/15 та в даному спору істотно різняться, тобто не є ідентичними.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних відносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23 березня 2012 року "Про судове рішення" рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Оскільки судом не надано належної правової оцінки спірним правовідносинам, а також всім доказам в їх сукупності, не досліджено фактичні обставини справи, висновки суду першої інстанції не відповідають в повній мірі приписам законодавства.

У звязку з чим судова колегія Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги позивача та скасування рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі в частині відмови в задоволенні позову щодо зобовязання відповідача надати позивачу підписані повноважним представником та скріплені печаткою відповідача акти приймання-передачі квартир загальною площею 54,11 квадратних метра з прийняттям нового рішення, яким в цій частині задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 44, 49, 91, 99, 101, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Укрросметал" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі №920/526/15 скасувати в частині відмови в задоволенні позову щодо зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" надати Приватному акціонерному товариству "Укрросметал" підписані повноважним представником та скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" акти приймання-передачі житла у збудованому відповідачем об`єкті.

Прийняти в цій частині нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" надати Приватному акціонерному товариству "Укрросметал" підписані повноважним представником та скріплені печаткою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна виробничо-комерційна компанія "Федорченко" акти приймання-передачі житла у збудованому відповідачем об`єкті загальною площею 54,11 квадратних метра.

В іншій частині рішення господарського суду Сумської області від 14 січня 2016 року у справі №920/526/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 21 червня 2016 року

Головуючий суддя В.В.Россолов

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя В.С.Хачатрян