ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2016 р. Справа № 911/3093/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 02-10/2166 від 02.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 (паспорт серії СК № 724419, виданий міським відділом № 2 Білоцерківського МУ ГУ МВС України в Київській області від 27.01.1998 р.);

від третьої особи: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, м. Боярка, Києво-Святошинський район

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, м. Боярка, Києво-Святошинський район

за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Києво-Святошинської районної ради Київської області, м. Київ

про стягнення 46 799, 40 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась в господарський суд Київської області із позовом до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 46 799, 40 грн основної заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо сплати у повному обсязі орендної плати за договором № 23 оренди приміщень від 02.11.1999 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2015 р. порушено провадження у справі № 911/3093/15 за позовом Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 46 799, 40 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 05.08.2015 р.

05.08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення б/н від 04.08.2015 р. до справи № 911/3093/15, у яких він просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

05.08.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист № 02-10/1422 від 05.08.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

05.08.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 09.09.2015 р.

09.09.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист б/н від 09.09.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

09.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.09.2015 р.

23.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 07.10.2015 р.

07.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 28.10.2015 р. Також, даною ухвалою суду залучено до участі у справі у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, - Києво-Святошинську районну раду Київської області.

28.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 11.11.2015 р.

11.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 25.11.2015 р.

25.11.2015 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 09.12.2015 р.

09.12.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 13.01.2016 р.

13.01.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.02.2016 р.

04.02.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 17.02.2016 р.

17.02.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 02.03.2016 р.

02.03.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.03.2016 р.

23.03.2016 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 06.04.2016 р.

06.04.2016 р. у судовому засіданні судом оголошено перерву до 11.04.2016 р.

11.04.2016 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні надав усні пояснення щодо своїх заперечень проти позову, просив суд відмовити в задоволенні позову повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.1999 р. між Дирекцією кіномережі Києво-Святошинського району та відповідачем було укладено договір № 23 оренди приміщень, згідно з умовами пунктів 1.1., 1.2., 1.3. якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне володіння та користування: Кінотеатр ім. Островського. Адреса: м. Боярка, вул. Вокзальна, 51. Загальна площа: 433, 4 кв.м.

Згідно з п. 1.2. договору вступ орендаря до володіння та користування приміщеннями настає одночасно з підписом сторонами даного договору та з підписом двосторонньою комісією акту приймання-передачі вказаних приміщень.

Відповідно до п. 1.3. договору передача приміщень в оренду не тягне за собою передачу орендарю права власності на ці приміщення. Власником орендного майна залишається орендодавець а орендар володіє і користується орендним майном на протязі строку оренди.

Пунктами 4.1., 4.2. договору передбачено, що орендна плата становить 5 % річних від експертної оцінки кінотеатра. Орендна плата за весь обєкт, що орендується становить: - згідно розрахунку, який є невідємною частиною договору. Орендна плата перераховується або сплачується готівкою в касу орендарем орендодавцю не пізніше 15 числа поточного місяця.

Пунктом 9.1. договору визначено строк його дії, згідно якого договір діє з 05.11.1999 р. до 04.11.2004 р.

Згідно з п. 9.4. договору реорганізація, або зміна керівництва орендодавця не є підставою для зміни або розірвання договору оренди.

15.05.2002 р. між Дирекцією кіномережі Києво-Святошинського району та відповідачем було підписано додаткову угоду № 1 до договору № 23 оренди приміщень від 02.11.1999 р., згідно з умовами п. 1. якої сторони дійшли згоди викласти п. 9.1. у наступній редакції: „Договір діє з 05.11.1999 р. до 04.11.2014 р..

Рішенням № 273-26-5 від 04.06.2009 р. „Про передачу обєктів спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району у комунальну власність територіальної громади м. Боярка Києво-Святошинської районної ради Київської області вирішено, у тому числі, передати із спільної власності територіальних громад сіл, селища, міст Києво-Святошинського району Київської області нежиле приміщення кінотеатру імені ОСОБА_3 (м. Боярка, вул. Вокзальна, 51) та нежилих приміщень Державного комунального підприємства „Районне будівельне управління (м. Боярка, вул. Київська, 26) до комунальної власності територіальної громади м. Боярка Києво-Святошинського району Київської області, згідно додатків 1 та 2 шляхом передачі з балансу Києво-Святошинської районної ради на баланс Боярської міської ради; встановити, що нежилі приміщення кінотеатру імені ОСОБА_3 передаються територіальній громаді м. Боярка при умові розміщення закладів культурного та соціального напрямку району та міста.

Рішенням № 42/1925 від 09.07.2009 р. „Про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Боярка нежилих приміщень кінотеатру імені ОСОБА_3 в м. Боярка по вул. Вокзальній, 51 Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області вирішено, у тому числі, прийняти до комунальної власності територіальної громади міста Боярка обєкт нерухомого майна - нежилі приміщення кінотеатру імені ОСОБА_3, що знаходяться за адресою: м. Боярка, вул. Вокзальна, 51; оформити право комунальної власності на обєкт нерухомого майна - нежилі приміщення кінотеатру імені ОСОБА_3, що знаходяться за адресою: м. Боярка, вул. Вокзальна, 51, за територіальною громадою міста Боярка в особі Боярської міської ради.

31.07.2009 р. між Києво-Святошинською районною радою Київської області та Боярською міською радою Києво-Святошинського району Київської області було підписано акт, згідно якого Києво-Святошинська районна рада Київської області передала з балансу, а Боярська міська рада Києво-Святошинського району Київської області прийняла на баланс нежиле приміщення кінотеатру імені ОСОБА_3 (м. Боярка, вул. Вокзальна, 51).

06.11.2013 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 02-10/1812 від 14.10.2013 р., у якому повідомив про прийняття до комунальної власності територіальної громади міста Боярка нежилих приміщень кінотеатру імені ОСОБА_3 в м. Боярка по вул. Вокзальній, 51, та про намір не продовжувати дію договору після 04.11.2014 р. Факт направлення позивачем і одержання вказаного листа відповідачем підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення рекомендованого листа, наявним у матеріалах справи.

15.04.2014 р. позивач звернувся до відповідача із листом № 02-10/627 від 14.04.2014 р., у якому нагадав про необхідність виконання обовязку по сплаті орендної плати за договором та заявив про намір не продовжувати дію договору після 04.11.2014 р. Факт направлення позивачем відповідачу вказаного листа підтверджується фіскальним чеком № 0377 від 15.04.2014 р. про відправлення рекомендованого листа, наявним у матеріалах справи.

12.12.2014 р. Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було видано Боярській міській раді Києво-Святошинського району Київської області свідоцтво про право власності на нерухоме майно (індексний номер № 30868658), а саме на будівлю кінотеатру загальною площею 442, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Вокзальна, 51.

12.12.2014 р. Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було зареєстровано право комунальної власності Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на нерухоме майно, а саме на будівлю кінотеатру загальною площею 442, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Вокзальна, 51, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2014 р. (індексний номер № 30868658), що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2014 р., наявним у матеріалах справи.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 46 799, 40 грн основної заборгованості по орендній платі за період користування нерухомим майном за договором з 09.07.2009 р. по 04.11.2014 р.

З приводу вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із орендою майна здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 1 ст. 286 цього ж кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з ст. 287 цього ж кодексу (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) орендодавцями щодо державного та комунального майна є:

1) Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом;

2) органи, уповноважені Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим або місцевими радами управляти майном, - відповідно щодо майна, яке належить Автономній Республіці Крим або є у комунальній власності;

3) державні (комунальні) підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, якщо інше не передбачено законом;

4) державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства.

Організаційні та майнові відносини, повязані з передачею в оренду цілісних майнових комплексів державного сектора економіки, а також цілісних майнових комплексів, що є комунальною власністю, регулюються законодавством відповідно до цього Кодексу.

Мета і предмет господарської діяльності, визначені в установчих документах субєкта господарювання, який здійснює господарську діяльність на базі орендованого майна, не можуть суперечити умовам договору оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 цього ж кодексу передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України „Про оренду державного та комунального майна (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 5 цього ж закону (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що Орендодавцями є:

Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутного (складеного) капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, крім майна, що належить до майнового комплексу Національної академії наук України та галузевих академій наук, а також майна, що належить вищим навчальним закладам та/або науковим установам, що надається в оренду науковим паркам та їхнім партнерам;

органи, уповноважені Верховною ОСОБА_1 Автономної Республіки Крим та органами місцевого самоврядування управляти майном, - щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке відповідно належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності;

державне підприємство із забезпечення функціонування дипломатичних представництв та консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних міжурядових організацій в Україні Державного управління справами - щодо нерухомого майна та іншого окремого індивідуально визначеного майна цього підприємства, що передається дипломатичним представництвам та консульським установам іноземних держав, представництвам міжнародних міжурядових організацій в Україні;

підприємства, установи та організації - щодо нерухомого майна, загальна площа якого не перевищує 200 квадратних метрів на одне підприємство, установу, організацію, та іншого окремого індивідуально визначеного майна.

Частинами 1, 3 ст. 19 цього ж закону передбачено, що орендар за користування обєктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обовязки наймодавця.

Сторони можуть встановити у договорі найму, що у разі відчуження наймодавцем речі договір найму припиняється.

Статтею 15 Закону України „Про оренду державного та комунального майна (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що орендар стає правонаступником прав та обовязків підприємства відповідно до договору оренди, а у разі оренди цілісного майнового комплексу структурного підрозділу - також правонаступником прав та обовязків підприємства, пов'язаних з діяльністю цього структурного підрозділу.

У разі зміни власника майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права і обовязки за договором оренди. Сторони можуть встановити в договорі оренди, що в разі відчуження власником обєкта договір оренди припиняється.

Згідно з ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації звязку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобовязання доставки.

До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно.

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Частиною 3 ст. 3 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) передбачено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Отже, із аналізу вищевказаних положень Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України „Про оренду державного та комунального майна, Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, вбачається, що у разі зміни власника нерухомого майна, переданого в оренду, до нового власника переходять права та обовязки орендодавця за договором оренди після державної реєстрації права власності нового власника на таке орендоване майно.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судом у процесі розгляду справи, право комунальної власності Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на спірне нерухоме майно, а саме на будівлю кінотеатру загальною площею 442, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Вокзальна, 51, було зареєстровано Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2014 р. (індексний номер № 30868658) лише 12.12.2014 р., що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2014 р., наявним у матеріалах справи, тобто після спливу строку дії договору № 23 оренди приміщень від 02.11.1999 р., укладеного між Дирекцією кіномережі Києво-Святошинського району та ФОП ОСОБА_2

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, право комунальної власності Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області на спірне нерухоме майно, а саме на будівлю кінотеатру загальною площею 442, 40 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, м. Боярка, вул. Вокзальна, 51, було зареєстровано Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.12.2014 р. (індексний номер № 30868658) лише 12.12.2014 р., тобто після спливу строку дії договору № 23 оренди приміщень від 02.11.1999 р., укладеного між Дирекцією кіномережі Києво-Святошинського району та ФОП ОСОБА_2, а тому суд дійшов висновку, що на підставі та у відповідності до положень ст. 770 Цивільного кодексу України, ст. 15 Закону України „Про оренду державного та комунального майна станом на 12.12.2014 р. момент реєстрації права комунальної власності на спірне нерухоме майно до Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області не перейшли права та обовязки орендодавця за договором № 23 оренди приміщень від 02.11.1999 р., укладеним між Дирекцією кіномережі Києво-Святошинського району та ФОП ОСОБА_2, так як на вказаний момент договір оренди припинив свою дію із закінченням строку, на який його було укладено, і тому відповідно позовна вимога позивача до відповідача про стягнення 46 799, 40 грн основної заборгованості по орендній платі за період користування нерухомим майном за договором з 09.07.2009 р. по 04.11.2014 р., є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини, викладені у позовній заяві позивача, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, його позовні вимоги є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити у задоволенні позову повністю.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

15 червня 2016 р.