ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 914/1400/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Кравчук Н.М.

суддів Бойко С.М.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу Львівського обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд, за вих. № 02 від 03.06.2016р. (вх. № ЛАГС 01-05/2763/16 від 07.06.2016р.

на ухвалу господарського суду Львівської області від 30.05.2016р. про забезпечення позову

у справі № 914/1400/16

за позовом: заступника прокурора Львівської області, м. Львів

до відповідача-1: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача-2: Львівського обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд, м. Львів

про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 прокурор

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: ОСОБА_3 представник (довіреність № 01/0616с від 23.06.2016р.)

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22, 28, 29 ГПК України. Заяв про відвід суддів та клопотань про здійснення фіксації судового процесу від учасників судового процесу не надходило.

Згідно п.5 ч.1, ч.2, ч.3 ст. 106 ГПК України розгляд апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду про забезпечення позову здійснюється судом апеляційної інстанції на підставі копій матеріалів, необхідних для розгляду скарги.

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в господарському суді Львівської області знаходиться позов заступника прокурора Львівської області до Львівської міської ради та Львівського обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд про визнання протиправним та скасування ухвали Львівської міської ради від 19.03.2015 р. № 4499 № Про затвердження Львівському обласному кооперативному міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на розі вул. Варшавської-Соснової», про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № ІІІ-3668 від 26.08.2015 р. та зобовязання Львівське обласне кооперативне міжгосподарське обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд повернути земельну ділянку площею 0,3467. га на розі вул.. Варшавської-Соснової в розпорядження Львівської міської ради у попередній стан.

Разом із позовною заявою прокурор подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову. Дана заява обґрунтована тим, що з інформації, висвітленої в ЗМІ та з колективного звернення мешканців мікрорайону вул. Варшавська вул. Соснова у м. Львові вбачається, що за вказаною адресою здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку. На багатьох інтернет-ресурсах зявилася інформація про продаж квартир в будинку на перехресті вул. Варшавська вул. Соснова у м. Львові. Відтак, з метою недопущення подальшої зміни стану земельної ділянки, що може утруднити виконання судового рішення або призведе до залучення до судового процесу інших осіб (власників квартир), прокурор просить вжити заходи до забезпечення даного позову шляхом заборони вчинення будь-якими особами дій, повязаних з користуванням та забудовою земельною ділянкою площею 0,3467 га (кадастровий номер :07:001:0218) на розі вул. Варшавської вул. Соснової у м. Львові.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.05.2016р. (суддя Яворський Б.І.) у справі № 914/1400/16 прийнято позовну заяву до розгляду та частково задоволено клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову. Заборонено будь-яким особам вчиняти дії, повязані із забудовою земельної ділянки площею 0,3467 га (кадастровий номер :07:001:0218) на розі вул. Варшавської вул. Соснової у м. Львові. У задоволенні решти вимог заяви про вжиття заходів до забезпечення позову (щодо заборони вчиняти дії, пов»язані із користуванням земельної ділянки) відмовлено.

Задовольняючи частково клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, суд зазначив, що заявником документально обґрунтовано необхідність по вжиттю заходів до забезпечення позову, адже у разі будівництва на спірній земельній ділянці нерухомого майна, існує ймовірність утруднення виконання в майбутньому імовірного рішення суду про задоволення позову в разі невжиття таких заходів. Враховуючи те, що предметом спору є визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку, заборона вчинення дій, спрямованих на забудову спірної земельної ділянки, у даному випадку є належним і достатнім заходом забезпечення позову. Щодо заборони користуватися даною земельною ділянкою у спосіб, не пов'язаний із здійсненням будівництва на ній, то суд відмовив в цій частині клопотання, оскільки у такому випадку порушуватимуться вимоги розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а також забезпечення збалансованості інтересів учасників процесу.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Львівське обласне кооперативне міжгосподарське обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд подало апеляційну скаргу, в якій вказує, що судом першої інстанції винесено ухвалу з порушенням норм процесуального та матеріального права, відтак просить її скасувати в частині забезпечення позову. Зокрема скаржник стверджує, що позивачем не було надано жодних доказів в обґрунтуванні необхідних для вжиття заходів забезпечення позову. Крім того, відповідач-2 зазначає, що ухвала була винесена за відсутності його представника, що позбавило можливості подати свої заперечення на вжиття заходів про забезпечення позову. Також, скаржник вважає, що не винесення місцевим господарським судом окремої ухвали про забезпечення позову порушує право відповідача-2 на оскарження її в апеляційному порядку.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 07.06.2016р. дану справу розподілено до розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4, склад колегії сформований з суддів: Кравчук Н.М. головуючий суддя, ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 10.06.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.06.2016р.

У звязку з перебуванням суддів Бонк Т.Б. та Мирутенка О.Л. у відпустці, здійснено автоматичну заміну членів колегії суддів по розгляду справи № 914/1400/16, замість суддів Бонк Т.Б. та Мирутенка О.Л. введено суддів Бойко С. М. та Якімець Г.Г.

В судовому засіданні 23.06.2016р. було оголошено перерву, про що сторони повідомлені під розписку.

В судовому засіданні 30.06.2016р. представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Прокурор відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні проти доводів скаржника заперечив, просить ухвалу залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача-1 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. В попередньому судовому засіданні проти доводів скаржників заперечив з підстав, викладених у додаткових поясненнях (зареєстрованих в канцелярії суду за вх.№ 01-04/4571/16 від23.06.2016р.).

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Приписами ст. 66 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначено перелік засобів вжиття заходів до забезпечення позову, зокрема позов може забезпечуватись забороною відповідачеві вчиняти певні дії та забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Як зазначалося вище, звертаючись до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку, заступником прокурора подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчиняти будь-якими особами дій повязаних з користуванням та забудовою земельної ділянки площею 0,3467 га (кадастровий номер :07:001:0218) на розі вул. Варшавської вул. Соснової у м. Львові.

В обґрунтування вжиття заходів до забезпечення позову, прокурором зазначено, що на даний час за вищевказаною адресою здійснюється будівництво багатоквартирного житлового будинку. На підтвердження вказаної інформації додано копії витягів з реєстру Держархбудінспекції України, декларації про початок виконання підготовчих робіт з будівництва багатоквартирного житлового будинку у м. Львові по вул. Варшавській вул. Сосновій, звернення мешканців мікрорайону вулиць Варшавська-Соснова до прокурора Львівської області з приводу намагань будівництва багатоквартирного житлового будинку на ділянці по вул. Варшавська-вул. Соснова у м. Львові, роздруківки з інтернет ресурсів http://galinfo.com.ua та http://zaxid.net у яких йде мова про початок будівництва на вул. Варшавська-вул. Соснова у м. Львові.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 16 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як зазначалося вище, предметом позову у даній справі є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та зобовязання повернути земельну ділянку.

При цьому, заходи, які просив вжити прокурор з метою забезпечення позову, не є повязаними з предметом спору і не є співвідносними із заявленими позивачем вимогами, оскільки предметом позову є немайнові вимоги про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, а рішення суду про задоволення позову або про відмову в задоволенні позову, яке має бути винесено за результатами розгляду спору, буде містити висновки щодо законності прийняття відповідним органом рішення, відповідності закону вчиненого між відповідачами правочину або порушення сторонами норм законодавства та визнання рішення та правочину недійсним.

Крім того, прокурором документально не підтверджено наявності обставин, які б унеможливили захист прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів та не надано суду належних доказів, які б вказували на очевидну небезпеку заподіянню шкоди правам, свободам та інтересам держави при здійсненні землекористування на земельній ділянці до вирішення спору по суті (аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.11.2014р. у справі № 910/16698/14).

Заявлена вимога щодо повернення земельної ділянки в користування відповідача-1, є похідною від вимог щодо недійсності рішення ради та договору оренди земельної ділянки, відповідно виконання судового рішення винесеного за результатами розгляду спору про недійсність договору укладеного між відповідачами, зокрема, у разі задоволення позовних вимог стосуватиметься прав та обовязків сторін такого договору (відповідачів), а заборона до вчинення дій на земельній ділянці до вирішення спору по суті не свідчить про забезпечення вимог згідно заявленого позову.

Крім того, прокурором не було подано жодних підтверджуючих документів, які б свідчили про те, що вчинення відповідачем-2 дій по землекористуванню обумовлене безпосереднім порушенням прав на захист яких подано позов, і заборона на їх вчинення забезпечить виконання судового рішення про визнання недійсним рішення ради та договору оренди земельної ділянки.

Відтак, з огляду на викладене, дослідивши подані позивачем матеріали та враховуючи те, що забезпечення позову є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у відомостях, які містяться в матеріалах справи відсутні достатні підстави вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову у даній справі може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду по даній справі. А тому заявлене прокурором клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову не є достатньо обґрунтованим, відповідно до задоволенню не підлягає.

Щодо твердження скаржника про те, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали було порушено норми процесуального права, то колегія суддів зазначає наступне:

Згідно з зазначеною нормою Конституції України учасникам судового процесу забезпечується право на апеляційне та касаційне оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст. 106 ГПК України ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 64 ГПК України зазначено, що господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі, якою одночасно застосовує заходи до забезпечення позову. Зазначена норма кореспондується з нормою п. 10 ст. 65 цього Кодексу, згідно з якою господарський суд з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення спору вчиняє дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

За приписами ст. 67 ГПК України ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено.

З аналізу вказаних процесуальних норм вбачається, що ухвала про порушення провадження у справі з одночасним вжиттям заходів до забезпечення позову не є порушенням процесуального закону. Заходи забезпечення позову застосовані місцевим господарським судом на стадії підготовки справи до розгляду у відповідності із приписами п. 10 ст. 65 ГПК України.

В даному випадку за апеляційною скаргою Львівського обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд оскаржується ухвала господарського суду Львівської області про порушення провадження у справі від 30.05.2016р. проте, лише в частині вжиття заходів до забезпечення позову п.8 ухвали.

Доводи скаржника про те, що господарський суд виніс ухвалу без його участі, чим порушив його право заперечувати проти клопотання позивача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки місцевий господарський суд вирішив питання про вжиття заходів до забезпечення позову у відповідності до п. 10 ч. 1 с. 65 ГПК України, тобто вчинив процесуальні дії, передбачені розділом IX ГПК України, на стадії порушення провадження у справі та підготовки справи до розгляду, яким виклик сторін та участь представників сторін при вчиненні таких дій не передбачена, а отже і закріплені в ст. 22 ГПК України, права відповідача не порушені.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що ухвалу місцевого господарського суду в частині вжиття заходів до забезпечення позову слід скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Керуючись, ст.ст. 66, 67, 99, 101, 103, 104, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

1. Апеляційну скаргу задоволити.

2. Ухвалу господарського суду Львівської області від 30.05.2016р. у справі № 914/1400/16 в частині вжиття заходів до забезпечення позову (п.8) скасувати.

3. Стягнути з прокуратури Львівської області (79000, м. Львів, пр. Шевченка, 17,19) на користь Львівського обласного кооперативного міжгосподарського обєднання по агропромисловому будівництві Львівагропромбуд (79020, м. Львів, пр. В. Чорновола,67, код 03089153) 1 378,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з розділом ХІІ-1 ГПК України.

5. Справу передати до господарського суду Львівської області.

Головуючий суддя Кравчук Н.М.

судді Бойко С.М.

ОСОБА_1