ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" червня 2016 р.Справа № 916/301/16

За позовом: Товариства з додатковою відповідальністю "ТРЕТІЙ ОСОБА_1" (вул. 7-а Пересипська, буд. 2-А, м. Одеса, 65042)

до відповідача: Управління соціального захисту населення Комінтернівської районної державної адміністрації (вул. Центральна, 33, смт. Комінтернівське, Одеська область, 67500)

про стягнення 85880,00 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 10.07.2015);

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: Позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача про стягнення компенсації за перевезення пільгових категорій громадян за період з вересня по грудень 2010 року у розмірі 85880,00 грн.

Підставою даного позову позивач визначив обставину виконання позивачем у позадоговірному порядку за період з вересня по грудень 2010 року пільгових перевезень пасажирів на маршрутах, визначених договорами про організацію перевезень пасажирів, вартість яких підлягає компенсації позивачу в силу закону у позадоговірному порядку.

Відповідач проти задоволення позову позивача заперечив, мотивуючи тим, що дані пільгові перевезення пасажирів здійснювались позивачем нелегально, а тому підстав для стягнення з відповідача компенсації немає.

Ухвалою суду від 10.02.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 29.02.2016 о 14 год. 50 хв.

Ухвалою суду від 29.02.2016 розгляд справи був відкладений на 23.03.2016 о 10 год. 30 хв. у звязку з неявкою у судове засідання представника відповідача, неподанням сторонами витребуваних судом доказів та необхідністю витребування нових доказів по справі.

У судовому засіданні 23.03.2016 судом була оголошена перерва до 28.03.2016 о 15 год. 00 хв., у судовому засіданні 28.03.2016 судом була оголошена перерва до 11.04.2016 о 12 год. 20 хв.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Одеської області від 11.04.2016 № 473 було призначено повторний автоматичний розподіл справи, за наслідками якого розгляд справи було доручено судді Бездолі Д.О.

Ухвалою суду від 13.04.2016 справа була прийнята до провадження судді Бездолі Д.О., розгляд справи призначений на 29.04.2016 о 12 год.00 хв.

Ухвалою суду від 29.04.2016 розгляд справи був відкладений на 20.05.2016 об 12 год. 30 хв. у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 20.05.2016 розгляд справи був відкладений на 08.06.2016 о 15 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням позивачем усіх витребуваних судом доказів.

Ухвалою суду від 08.06.2016 строк розгляду спору був продовжений на пятнадцять днів, а розгляд справи відкладений на 29.06.2016 о 15 год. 00 хв. у зв'язку з неподанням позивачем витребуваних судом доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.2007 між Одеською обласною державною адміністрацією та позивачем були укладені договори від 27.08.2007 №№ 235/07, 236/07, 237/07, 238/07, 239/07, 240/07, 241/07, 242/07, 243/07, 244/07 про організацію перевезень пасажирів на наступних автобусних маршрутах загального користування: „АС Комінтернівське ОСОБА_3 № 18; „АС Комінтернівське Сербка № 21; „АС Комінтернівське Старі Шомполи № 23; „АС Комінтернівське Шевченків Кут № 24; „АС Комінтернівське Сичавка № 25; „АС Комінтернівське Степове № 26; „АС Комінтернівське Широке № 27; „АС Комінтернівське Любопіль № 35; „АС Комінтернівське ОСОБА_4 № 36; „АС Комінтернівське Одеса АС-3 № 58.

01.01.2010 між позивачем та Управлінням праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області був укладений договір про розрахунки за надані послуги по перевезенню пільгової категорії пасажирів, предметом якого є взаємовідносини сторін щодо пільгового перевезення окремих категорій громадян автотранспортом на вищевказаних маршрутах та здійснення компенсаційних виплат за зазначені перевезення за рахунок субвенції, яка надається місцевим бюджетам з Державного бюджету України.

Господарськими судами у справі господарського суду Одеської області № 916/1233/13 за позовом відповідача у даній справі до позивача у даній справі про стягнення 85880,00 грн. було встановлено, що строк дії вищевказаних договорів закінчився 31.08.2010.

Після закінчення строку дії цих договорів, а саме у період з 01.09.2010 по 31.12.2010, позивач без укладення нових договорів про організацію перевезень здійснив пільгове перевезення пасажирів за вищевказаними маршрутами, розрахунок вартості компенсації якого у розмірі 85880,00 грн. був погоджений Управлінням морегосподарського комплексу, транспорту та звязку Одеської обласної державної адміністрації та Управлінням праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області, що підтверджується розрахунками та актами, наявними в матеріалах справи.

Дана сума коштів у розмірі 85880,00 грн. як компенсація вартості пільгового перевезення пасажирів за період з 01.09.2010 по 31.12.2010 була сплачена Управлінням праці та соціальної політики Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області позивачу, що визнається сторонами та підтверджується актом ревізії Одеської обєднаної ДФІ від 12.12.2012 № 810-16/39.

Проте, рішенням господарського суду Одеської області від 23.09.2013 у справі № 916/1233/13, яке набрало законної сили, з позивача у даній справі на користь відповідача у даній справі ці кошти у розмірі 85880,00 грн. були стягнуті як безпідставно набуте майно.

При розгляді даної справи господарськими судами було встановлено, що пільгові перевезення пасажирів за період з 01.09.2010 по 31.12.2010 були виконані позивачем нелегально, оскільки договори про організацію перевезень пасажирів та про розрахунки, укладені з позивачем у спірних відносинах, припинили свою дію 31.08.2010, у звязку з чим суди дійшли висновку про відсутність підстав для сплати позивачу компенсації за їх здійснення.

Вищевказане рішення суду було виконано позивачем у даній справі, що підтверджується постановою державного виконавця Суворовського ВДВС Одеського МУЮ від 05.05.2016 про закінчення виконавчого провадження № 50149969.

У постанові від 21.07.2015 у справі № 916/1233/13 Вищий господарський суд України вказав, що позивач у даній справі з метою захисту своїх прав не позбавлений можливості звернутись з вимогою про стягнення відповідної компенсації як такої, що має отримуватись перевізником на позадоговірних засадах, у звязку з чим позивач і звернувся до суду з даним позовом про стягнення компенсації за пільгові перевезення, які виконані у позадоговірному порядку.

Оцінюючи подані учасниками судового процесу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 11 Закону України „Про автомобільний транспорт надання соціально значущих послуг автомобільного транспорту здійснюється відповідно до законодавства з питань поставки продукції для державних потреб. Соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 29 „Засади діяльності автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на договірних умовах Закону України „Про автомобільний транспорт автомобільним перевізником та автомобільним само зайнятим перевізником, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах, є суб'єкти господарювання, які відповідно до законодавства та одержаної ліцензії надають послуги за договором перевезення пасажирів транспортним засобом, що використовується ними на законних підставах. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України „Про автомобільний транспорт відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування, у якому встановлюються: перелік маршрутів загального користування, які буде обслуговувати автомобільний перевізник, умови організації перевезень, показники якості транспортного обслуговування населення, термін роботи автомобільного перевізника, зобов'язання органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо облаштування маршруту, підтримки проїзної частини автомобільної дороги та під'їзних шляхів у належному стані (тільки для міських автобусних маршрутів), розмір компенсації витрат автомобільного перевізника внаслідок перевезення пільгових пасажирів та регулювання тарифів, механізм їх виплати.

Згідно з ст. 37 Закону України „Про автомобільний транспорт пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Автомобільному перевізнику, який здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, забороняється відмовлятися від пільгового перевезення, крім випадків, передбачених законом. Безпідставна відмова від пільгового перевезення тягне за собою відповідальність згідно із законом. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України „Про автомобільний транспорт договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Закону України „Про автомобільний транспорт визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

Проаналізувавши зміст вищенаведених норм права, господарський суд вважає, що законодавець передбачив, що компенсація за пільгові перевезення пасажирів сплачується перевізнику відповідно до закону лише в межах та на виконання договірних зобовязань.

Натомість, господарським судом встановлено, що у спірних відносинах позивач, після закінчення строку дії договорів про організацію перевезень пасажирів та про розрахунки, а саме у період з 01.09.2010 по 31.12.2010, здійснив пільгове перевезення пасажирів без укладення нових договорів про організацію перевезень.

За цих обставин, господарський суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача саме у позадоговірних відносинах саме компенсації за пільгове перевезення пасажирів не ґрунтується на чинному законодавстві України, а тому у позові позивачу слід відмовити.

При цьому, господарський суд вважає, що принцип законних сподівань, який являє собою розумні і сумлінні очікування настання певних юридичних наслідків за умов дій суб'єкта відповідно до норм права держави України, не підлягає застосуванню до спірних правовідносин щодо стягнення з відповідача компенсації за пільгове перевезення пасажирів, оскільки судами у справі № 916/1233/13 між тими ж сторонами встановлено, що пільгове перевезення пасажирів здійснювалось позивачем не у відповідності до норм права держави України, а нелегально, і одержана компенсація є безпідставно набутим майном.

Згідно з ст. 49 ГПК України судові витрати підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з додатковою відповідальністю "ТРЕТІЙ ОСОБА_1" відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на Товариство з додатковою відповідальністю "ТРЕТІЙ ОСОБА_1".

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 04.07.2016.

Суддя Д.О. Бездоля