ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22 червня 2016 р. Справа № 903/372/16

за позовом: Державного підприємства Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою, м.Луцьк

до відповідача: Марянівської селищної ради, смт. Марянівка, Горохівський район, Волинська область

про стягнення 15544,99 грн.

Суддя Вороняк А.С.

Секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність №277/1-11 від 22.06.2016р.;

від відповідача: н/з.

Відповідно до ст.20 Господарського процесуального кодексу України(далі - ГПК України) розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: державне підприємство "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" звернулось з позовом до Марянівської селищної ради про стягнення 15 544,99 грн., з них 13 152,10грн. основного боргу, 2234,42 грн. пені та 158,47 грн. 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір №31 на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт від 10.02.2015р., протокол погодження договірної ціни науково-технічної продукції (додаток №1 до договору №31), кошторис №1 на виконання проектних (вишукувальних) робіт (додаток №2 до договору №31), накладну №238 від 07.07.2015р., акт №31 від 31.12.2015р. готовності науково-технічної продукції та здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору №31 від 10.02.2015р., що підписаний сторонами без зауважень та лист-вимогу №01/3-3 від 13.01.2016р. та №05/3-3 від 16.03.2016р..

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.06.2016р. було порушено провадження у справі, а справу призначено до розгляду на 22.06.2016р. та зобов'язано сторони надати суду ряд документів, необхідних для об'єктивного розгляду справи по суті.

07.06.2016р. позивач через канцелярію суду із супровідним листом(вх.№01-54/5128/16) подав відомості з ЄДРПОУ на відповідача, довідку про існування дебіторської заборгованості у відповідача в розмірі 13 152,10 грн. за виконані роботи по договору №31, письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору.

У судовому засіданні 22.06.2016р. представник позивача подала заяву про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 797 грн., позов підтримала, вимоги просила задовольнити.

Відповідач вимог ухвали суду від 02.06.2016р. не виконав, компетентного представника в судове засідання 22.06.2016р. не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав, проте був належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №738 від 08.06.2016р..

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного, суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час слухання справи, та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

встановив:

10.02.2015р. між Марянівською селищною радою (далі ОСОБА_2) та державним підприємством "Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" (далі Виконавець) було укладено договір №31 на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт (далі Договір) (а.с.6-7).

Також сторонами погоджено додаток №1 до Договору Протокол погодження договірної ціни науково-технічної продукції та додаток №2 до Договору Кошторис №1 на виконання проектних (вишукувальних) робіт (а.с.7 на звороті, 8).

Згідно п.1.1 Договору, у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець бере на себе зобовязання своїми силами та засобами виконати зазначені в п.1.2 цього Договору землевпорядні роботи (даліРоботи), а ОСОБА_2 зобовязується прийняти результат таких робіт (проектно-технічну документацію із землеустрою) і сплатити Виконавцеві вартість виконаних робіт.

Згідно п.1.2 Договору предметом Договору є виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель смт. Марянівка Марянівської селищної ради Горохівського району Волинської області. Зміст та вимоги до виконання Робіт викладені у Технічному завданні, яке готується Виконавцем та затверджується ОСОБА_2.

Згідно п.2.1.3 Договору ОСОБА_2 зобовязаний сплатити Виконавцю встановлену вартість Робіт згідно з розділом 4 Договору.

Згідно п.2.1.6 Договору ОСОБА_2 зобовязаний прийняти виконані Роботи та підписати ОСОБА_2 приймання-передачі виконаних робіт (документації) в порядку та на умовах, визначених Договором.

Згідно п.4.1 Договору загальна вартість робіт за цим Договором становить 13 152,10 грн., в тому числі ПДВ 2192,02 грн..

Згідно п.4.2 Договору загальна вартість робіт визначається згідно з Протоколом погодження договірної ціни на виконання робіт(додаток №1), що складається на підставі погодженого сторонами кошторису на виконання робіт(додаток №2).

Згідно п.4.3 Договору ОСОБА_2 вносить на поточний рахунок Виконавця кошти в розмірі 30% від загальної вартості Робіт протягом 10 днів з моменту укладення даного Договору. Залишкові 70% від загальної вартості Робіт ОСОБА_2 сплачує Виконавцю після закінчення виконання Робіт у порядку встановленому п.5.3 Договору.

Згідно п.5.3 Договору у разі не підписання ОСОБА_2 або не надання Виконавцю мотивованих письмових зауважень у той же строк, або у разі неявки (ухилення) ОСОБА_2 до Виконавця для ознайомлення з результатами Робіт, Роботи вважаються виконаними належним чином у повному обсязі і прийнятими ОСОБА_2, Акт підписаним, і з цього моменту виконані Роботи підлягають негайній оплаті.

Виконання позивачем свої договірних зобовязань стверджується підписаними сторонами без зауважень накладної №238 від 07.07.2015р. та акту №31 від 31.12.2015р. готовності науково-технічної продукції та здачі-приймання робіт (надання послуг) до Договору №31 від 10.02.2015р.(а.с.9-10).

Відповідач в порушення п.4.3 Договору, не провів оплату робіт, у звязку з чим ДП Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою направив Марянівській селищній раді листи вимоги №01/3-3 від 13.01.2016р. та №05/3-3 від 16.03.2016р. з вимогою оплатити вартість виконаних робіт(а.с.11-12).

Дана вимога залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

На час розгляду спору у відповідача перед позивачем існує основна заборгованість у розмірі 13 152,10 грн., яка не спростована чи заперечена Марянівською селищною радою.

Укладений сторонами договір на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт №31 від 10.02.2015р. за правою природою є договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт.

Згідно ч.1 ст.887 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно ч.1 ст.324 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

Згідно ст.173 ГК України та ст.509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст.193 ГК України, статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч.4 ст.882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений між останніми договір №31 на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт від 10.02.2015р. з додатками №1, 2 предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами розірваний не був.

З огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами Договору та не проведення при цьому відповідачем оплати за виконанні позивачем роботи, суд прийшов до висновку про підставність предявленого позивачем до відповідача позову в частині стягнення основної заборгованості у розмірі 13 152,10 грн..

Щодо вимоги позивача про стягнення пені у розмірі 2234,42 грн. за період прострочення оплати з 06.01.2016р. по 31.05.2016р., суд зазначає наступне.

Згідно п.6.6 Договору, за порушення ОСОБА_2 строків сплати вартості Робіт, встановлених умовами Договору, ОСОБА_2 сплачує Виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу за весь час прострочення, а також з урахуванням санкцій встановлених ч.2 ст.625 ЦК України.

Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд перевіривши правильність та методику нарахування позивачем пені у розмірі 2234,42 грн. за період прострочення оплати з 06.01.2016р. по 31.05.2016р., враховуючи підписання відповідачем акту №31 від 31.12.2015р. готовності науково-технічної продукції та здачі-приймання робіт (надання послуг) до Договору №31 від 10.02.2015р., який підлягає негайній оплаті (п.5.3 Договору), приходить до переконання, що дана вимога позивача підставна та підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 158,47 грн. за період прострочення оплати з 06.01.2016р. по 31.05.2016р., суд зазначає наступне.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевіривши правильність та методику нарахування позивачем 3% річних у розмірі 158,47 грн. за період прострочення оплати з 06.01.2016р. по 31.05.2016р., враховуючи підписання відповідачем акту №31 від 31.12.2015р. готовності науково-технічної продукції та здачі-приймання робіт (надання послуг) до Договору №31 від 10.02.2015р., який підлягає негайній оплаті (п.5.3 Договору), приходить до переконання, що дана вимога позивача підставна та підлягає до задоволення.

Розрахунок нарахування позивачем пені та 3% річних перевірено судом за допомогою комплексної системи інформаційно-правового забезпечення "ЛІГА:ЗАКОН ЕЛІТ".

Щодо поданої у судовому засіданні 22.06.2016р. заяви представника позивача про повернення надміру сплаченого судового збору в сумі 797 грн., суд зазначає таке.

При звернені до суду позивач сплатив судовий збір в розмірі 2175 грн.(згідно платіжного доручення №254 від 31.05.2016р.).

Згідно пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України Про судовий збір (в редакції від 26.09.2015р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру позивач сплачує судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду зокрема в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За таких обставин позивач мав сплатити за подання даного позову 1378 грн., тому заява представника позивача про повернення надмірно сплаченої суми судового збору в розмірі 797 грн. (2175 грн. - 1378 грн.) підлягає задоволенню.

В силу ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. При цьому вимоги, що предявляються до доказів, визначені ст.34 ГПК України, відповідно до якої, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 15544,99 грн., з них 13 152,10грн. основного боргу, 2234,42 грн. пені та 158,47 грн. 3% річних підлягають задоволенню.

Беручи до уваги, що спір до суду було доведено з вини відповідача, судові витрати в сумі 1378 грн. в порядку ст.ст.44,49 ГПК України слід покласти на нього.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.7 ЗУ Про судовий збір, ст.ст.32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Марянівської селищної ради (45744, Волинська обл., Горохівський район, смт. Мар'янівка, вул. Незалежності, буд. 26, ) на користь Державного підприємства Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 63, ) 15 544,99 (пятнадцять тисяч пятсот сорок чотири гривні девяносто девять копійок) грн., з них 13 152,10 грн. основний борг, 2234,42 грн. пеня, 158,47 грн. 3% річних та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень) грн. судового збору.

3. Управлінню державної казначейської служби України у Волинській області повернути Державному підприємству Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою (43021, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Винниченка, буд. 63, ) з Державного бюджету 797 (сімсот девяносто сім гривень) грн. надміру сплаченого судового збору згідно платіжного доручення №254 від 31.05.2016р..

Повний текст рішення складено

24.06.2016

Суддя А. С. Вороняк