РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2016Справа №910/16870/15

За позовом комунального підприємства «Володимирський ринок»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Ванбуд»

Про стягнення 501136,05 грн.

Суддя Ковтун С. А.

Представники сторін:

від позивача Бігуненко В.П. (за дов.), Гребенко С.П. (за дов.)

від відповідача Глущенко А.О. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом комунальне підприємство (далі - КП) «Володимирський ринок» до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Ванбуд» про стягнення 677291,05 грн..

Позовні вимоги мотивовані такими обставинами.

За договором № 03/11-14 від 03.11.2014, укладеним між комунальним підприємством «Володимирський ринок» (замовником) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ванбуд» (підрядником), підрядник виконав, а замовник прийняв роботи по ремонту стелі на об'єкті: комунальне підприємство «Володимирський ринок», за адресою: вул. Антоновича, 115 у м. Києві, на загальну суму 1244154,00 грн.. Однак, згідно з актом Державної фінансової інспекції в Київській області № 05-27/03 від 10.06.2015 позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Володимирський ринок», вартість робіт завищена на 677291,05 грн.. Нормативно позивач послався на приписи ст. 1212 ЦК України.

Суд своєю ухвалою від 03.07.2015 порушив провадження у справі № 910/16870/15.

Суд своєю ухвалою від 20.07.2015 призначив у даній справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, провадження у справі зупинив.

На вирішення експертів суд поставив такі питання:

- до якого виду робіт (нове будівництво, реконструкція, капітальний ремонт тощо) належать фактично виконані роботи за договором № 03/11-14 від 03.11.2014;

- яка вартість фактично виконаних робіт за договором № 03/11-14 від 03.11.2014;

- чи вірно визначені ТОВ «Ванбуд» у кошторисі загальновиробничі витрати без понижуючих коефіцієнтів (Н38, Н39);

- чи обґрунтовано застосовано в кошторисах рівень середньомісячної заробітної плати ТОВ «Ванбуд», вищий ніж 3400 грн.;

- чи обґрунтовані витрати ТОВ «Ванбуд» на роботи по накриттю плівкою поверхонь;

- чи вірно визначені витрати ТОВ «Ванбуд» на піднімання та спуск вантажів при влаштуванні покрівлі за аналогією застосування збірника 21 (реставраційні відновлювальні роботи)?

- чи відповідають будівельні роботи, що були виконані ТОВ «Ванбуд» на об'єкті за адресою: вул. Антоновича, 115 у м. Києві за договором № 03/11-14 від 03.11.2014 вимогам будівельних норм і правил та інших державних стандартів з питань будівництва?

Матеріали справи повернулись до суду з висновком експерта № 14477/15-43 від 06.04.2016 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Суд своєю ухвалою від 25.04.2016 поновив провадження у справі.

Позивач подав докази сплати 18480,00 грн. за проведення експертизи та заяву про зменшення розміру позовних вимог до 501136,05 грн., та просив у зв'язку з цим повернути частину сплаченого судового збору. Обґрунтовуючи мотиви зменшення розміру позовних вимог позивач послався на надані 10.07.2015 Державною фінансовою інспекцією в Київській області висновки на заперечення до акту позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Володимирський ринок» від 10.06.2015 № 05-27/03 за період з 01.01.2014 по завершений період 2015 року. Зокрема, позивачем була визнана обґрунтованою оплата ним 176155 грн. з експлуатації машин та механізмів.

Також позивачем було подано пояснення щодо висновку експерта № 14477/15-43 від 06.04.2016, вважаючи його таким, що не спростував висновки Державної фінансової інспекції в Київській області щодо надмірно сплачених коштів у розмірі 501136,05 грн.. Позивач вважає, що експертиза проведена поверхово, оскільки визначення експертом загальновиробничих витрат проведено без урахування положень пп.4.3.3 п. 4.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва», згідно з якими підрядник визначає показники загальновиробничих витрат розрахунково-аналітичним методом по об'єкту замовлення на підставі аналізу цих витрат за попередній звітний період за даними бухгалтерського обліку, а також не враховано, що за розрахунково-платіжними відомостями ТОВ «Ванбуд» по нарахуванню та виплати заробітної плати за вересень 2014 року - березень 2015 року фактична заробітна плата робітників не перевищує 3400 грн..

Відповідач у поданому відзиві позовні вимоги визнав в частині стягнення 26233,20 грн., посилаючись на те, що, відповідаючи на питання щодо вартості проведених робіт, експерт встановив невідповідність деяких показників вартості матеріалів, що відображені у відомості ресурсів, даних накладних на ці матеріали. Тому проведено перерахунок вартісних показників та визначено вартість договору на рівні 1217920,80 грн., що менше суми договору на 26233,20 грн..

Позивач заявив клопотання про виклик у судове засідання в порядку ст. 30 ГПК України головного державного фінансового інспектора відділу контролю в агропромисловому комплексі та сфері використання природних ресурсів Державної фінансової інспекції в Київській області Вознюка Володимира Володимировича.

Суд клопотання відхилив за відсутністю обставин, які потребують пояснення Вознюка Володимира Володимировича як особи, що проводила позапланову перевірку.

Також позивач подав клопотання про залучення до участі у справі як третьої особи на стороні позивача, Державної фінансової інспекції в Київській області, оскільки рішення у справі може вплинути на права останньої щодо будь-якої із сторін даного господарського спору в частині здійснення контролю за усуненням виявлених порушень та притягнення до відповідальності винних осіб.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Акт Державної фінансової інспекції в Київській області слід розглядати як один із доказів, який підлягає оцінці за правилами ст. 43 ГПК України.

А тому рішення у справі напряму не вплине на права та обов'язки Державної фінансової інспекції в Київській області, у зв'язку з чим клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

03.11.2014 комунальне підприємство «Володимирський ринок» (замовник) та товариство з обмеженою відповідальністю «Ванбуд» (підрядник) уклали договір № 03/11-14 (далі - Договір), за умовами якого замовник передає, а підрядник приймає на себе виконання комплексу ремонтно-будівельних робіт по ремонту стелі на об'єкті: комунальне підприємство «Володимирський ринок», за адресою: вул. Антоновича, 115 у м. Києві.

У пункту п. 3.1 Договору зазначено, що вартість робіт і матеріалів (договірна ціна), визначена відповідно з правилами визначення вартості будівництва «ДСТУ Б.Д.1.1:2013» та іншими діючими нормативними документами і орієнтовано становить 1244154,00 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 207359,00 грн..

Відповідно до п. 4.1 Договору замовник перераховує на розрахунковий рахунок підряднику для виконання робіт кошти у такому порядку: 65% від загальної вартості робіт по Договору протягом 20 робочих днів після підписання Договору; 35% від загальної вартості робіт по Договору до 30.12.2014.

В рамках виконання Договору сторонами були підписані наступні акти приймання виконаних робіт (форма КБ-2в):

акт № 1 за листопад 2014 року на загальну суму 418303,2 грн.;

акт № 2 за грудень 2014 року на загальну суму 408826,8 грн.;

акт № 3 за січень 2015 року на загальну суму 417024 грн..

Таким чином, підрядник виконав, а замовник прийняв роботи на загальну суму 1244154,00 грн..

Вартість даних робіт була оплачена позивачем, що підтверджується наявними у справі платіжними доручення та визнається сторонами.

Згідно з актом Державної фінансової інспекції в Київській області № 05-27/03 від 10.06.2015 позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Володимирський ринок» вартість робіт завищена на 677291,05 грн..

Розглянувши заперечення та зауваження комунального підприємства «Володимирський ринок» 10.07.2015 Державна фінансова інспекція в Київській області надала висновки на заперечення до акта позапланової ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Володимирський ринок» від 10.06.2015 № 05-27/03 за період з 01.01.2014 по завершений період 2015 року, згідно з яким вартість робіт завищена на 586305,11 грн. (з яких 3783,60 грн. відшкодовано в ході ревізії).

Інспекторами у акті зазначені наступні порушення:

- рівень середньомісячної заробітної плати на одного робітника в режимі повної занятості не відповідає середньомісячній заробітній платі, рекомендованій Держбудом згідно з листом від 29.12.2011 № 7/15-18443, яка становить 3400 грн. та вимог п. 6.1.1.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 «Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва»;

- в актах приймання робіт необґрунтовано зазначені витрати на ремонт штукатурки залізобетонних будівельних конструкцій торгівельної зали ринку;

- необґрунтовано визначені витрати на ґрунтування поверхонь під фарбування землі з риштувань;

- необґрунтовано зазначені витрати на протравлення цементної штукатурки нейтралізуючим розчином в об'ємі 628 кв.м. з подальшим виконанням робіт по поліпшеному фарбуванню у об'ємі 619,5 кв.м.;

- необґрунтовано завищено витрати дисперсії полівінілацетатної в нормах розцінок РН12-49-3;

- при розрахунку загальновиробничих витрат, які включені у собівартість виконаних будівельно-монтажних робіт, не виконано уточнення усереднених показників додатків 3 та 4 ДБН Д.1.1-1-2000 шляхом застосування до показників даних додатків занижуючи коефіцієнтів, що призвело до завищення показників (величини) загальновиробничих витрат;

- відсутність розробленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, погоджень та дозволів, проектно-технічної та виконавчої документації, технічного нагляду, прийняття об'єкту після закінчення виконаних робіт.

Дані обставини були предметом оцінки судового експерта, що здійснювалась за рішенням суду (висновок № 14477/15-43 від 06.04.2016 судової будівельно-технічної експертизи).

Оцінюючи дані документи за правилами ст. 43 ГПК України суд приходить до такого.

Згідно з актом Державної фінансової інспекції в Київській області № 05-27/03 від 10.06.2015, виконані за Договором роботи є капітальним ремонтом. З огляду на це висновок про відсутність розробленої та затвердженої проектно-кошторисної документації, погоджень та дозволів, проектно-технічної та виконавчої документації, технічного нагляду, прийняття об'єкту після закінчення виконаних робіт, зроблений у зв'язку оцінюванням робіт на відповідність нормативним актам, що регулюють порядок виконання капітального ремонту. До даного висновку інспектори дійшли в зв'язку з тим, що предметом Договору є виконання робіт з влаштування покрівлі та ремонту стелі.

Згідно з висновком № 14477/15-43 від 06.04.2016 судової будівельно-технічної експертизи, у відповідності до п. 3.7 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України 15.07.2009 N 9/9-1056, Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд (зі змінами від 26.11.2014), перелік та об'єми робіт, які передбачені договором №03/11-14 від 03.11.2014 на виконання комплексу загально-будівельних робіт по ремонту стелі на об'єкті: КП «Володимирський ринок» за адресою вул. Антоновича, 115 у м. Києві та зазначені в актах виконаних будівельних робіт, відносяться до поточного ремонту.

Обґрунтовуючи свій висновок експерт послався на те, що Договором:

- не передбачено комплексу робіт по заміні, відновленню конструкцій чи інженерних систем, тому у відповідності до п. 3.7 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», роботи не відносяться до капітального ремонту;

- функціонування Володимирського ринку під час виконання робіт не призупинялося, тому, у відповідності до п. 3.7 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» та листа Міністерства регіонального розвитку та будівництва України 15.07.2009 N 9/9-1056, роботи відносяться до поточного ремонту;

- передбачені роботи, які у відповідності до п. 1.2.9.3. «Часткове побілення та фарбування стін та стель» та п. 1.2.9.1. «Ремонт пошкодженої в окремих місця штукатурки стін та стель» примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд (зі змінами від 26.11.2014), відносяться до поточного ремонту, оскільки об'єми робіт, що зазначені в договорі та актах, не охоплюють всієї площі стелі та стін приміщень будівлі критого ринку.

Дані висновки судової експертизи не спростовані під час розгляду справи, є повними та допустимими в контексті їх оцінки за приписами ст. 34 ГПК України, а тому визнаються судом достовірними та такими, що спростовують доводи позивача.

Також під час проведення експертизи не знайшли свого підтвердження інші порушення, які зафіксовані у акті Державної фінансової інспекції в Київській області № 05-27/03 від 10.06.2015 (в актах приймання робіт необґрунтовано зазначені витрати на ремонт штукатурки залізобетонних будівельних конструкцій торгівельної зали ринку; необґрунтовано визначені витрати на ґрунтування поверхонь під фарбування землі з риштувань; необґрунтовано зазначені витрати на протравлення цементної штукатурки нейтралізуючим розчином в об'ємі 628 кв.м. з подальшим виконанням робіт по поліпшеному фарбуванню у об'ємі 619,5 кв.м.; необґрунтовано завищено витрати дисперсії полівінілацетатної в нормах розцінок РН12-49-3).

Зокрема, вирішуючи питання про вартість фактично виконаних робіт експерт зазначив, що встановити за результатами проведених натурних обстежень стін та стелі будівлі критого торгівельного павільйону КП «Володимирський ринок» за адресою вул. Антоновича, 115 у м. Києві, об'єми та перелік всіх фактичних робіт за договором від 03.11.2014 №03/11-14, що були включені в акти виконаних робіт, не вбачається за можливе, оскільки переважна більшість робіт відноситься до прихованих робіт, або робіт, які можливо встановити лише у процесі їх виконання. Однак, встановлено, що фактично виконані роботи, які за назвою, переліком, застосованими матеріалами, які можливо було перевірити, співпадають з роботами в актах приймання виконаних будівельних робіт. Крім того, проведення поточного ремонту підтверджується додатково наданими матеріалами щодо технічного стану конструкцій станом на 03.11.2014. Тому, у відповідності до договору № 03/11-14 від 03.11.2014 та підписаних актів виконаних робіт з листопада 2014 по січень 2015 року, вартість виконаних робіт у відповідності до наданих на дослідження документів та з урахуванням проведених коригувань вартості та кількості матеріалів, становить:

- по роботам, об'єми яких відповідають площі поверхні - 1165508,40 грн. з ПДВ;

- по додатковим роботам, об'єми яких не відповідають площі поверхні, не мають відповідних підтверджень та обґрунтувань, тому встановити необхідність їх виконання, станом на час проведення дослідження, не вбачається за можливе, хоча ці об'єми передбачені договірною ціною - 52412,40 грн. з ПДВ.

Встановлюючи вартість загальновиробничих витрат, експерт зазначив, що у відповідності до договірної ціни та локального кошторису до договору №03/11-14 від 03.11.2014, розрахунок загальновиробничих витрат ТОВ «Ванбуд» прийнято за взаємною згодою сторін, по усередненим показникам без урахування знищуючих коефіцієнтів (Н38, Н39), оскільки коефіцієнти, які наведено в листі Держбуду України від 09.07.2002 за №7/7-630, застосовувались до ДБН Д.1.1-1-2000 «Правила визначення вартості будівництва», що втратив чинність 01.01.2014.

При цьому, не відповідають дійсності доводи позивача про те, що визначення експертом загальновиробничих витрат проведено без урахування положень пп.4.3.3 п. 4.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-3:2013 «Настанова щодо визначення загальновиробничих і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва», згідно з якими підрядник визначає показники загальновиробничих витрат розрахунково-аналітичним методом по об'єкту замовлення на підставі аналізу цих витрат за попередній звітний період за даними бухгалтерського обліку. Зокрема, проводячи дослідження експерт при вирішення даного запитання посилався на приписи даного документу, зазначивши, що на дослідження не надано розрахунку фактичних показників загальновиробничих витрат, їх величини і структури, а в Договорі жодних посилань щодо застосування понижуючих коефіцієнтів при розрахунку загальновиробничих витрат не зазначено. Однак, розмір загальновиробничих витрат, що передбачений договірною ціною до Договору, повністю відповідає розміру цих витрат, які розраховані за усередненими показниками в актах виконаних робіт.

Має місце неповнота при визначенні інспекторами Державної фінансової інспекції в Київській області рівня середньомісячної заробітної плати на одного робітника в режимі повної занятості. Констатуючи її на рівні 3400 грн. та посилаючись на лист Держбуду від 29.12.2011 № 7/15-18443 та вимог п. 6.1.1.3 ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013 «Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва», ними не бути враховані інші положення даного листа, які передбачають, що при виконанні робіт в умовах, що відрізняються від звичайних умов, розмір середньомісячної заробітної плати на стадіях складання інвесторської кошторисної документації та договірної ціни уточнюється на підставах відповідних обґрунтувань виходячи з конкретних умов (виконання робіт у стислі строки, за підвищеної інтенсивності праці, у нічних час, вихідні та святкові дні, технологічна та технічна складність виконання будівельно-монтажних робіт тощо).

Відповідно до протоколу узгодження середньомісячної заробітної плати від 03.11.2014 між позивачем та відповідачем, виконання робіт прийнято на рівні 4200 грн., оскільки роботи виконуються: у стислі строки, у нічних час, вихідні дні, за підвищеної інтенсивності правці, за технічною та технологічною складеністю.

А тому є правомірним висновок експерта про правомірне застосування при виконанні комплексу загально-будівельних робіт по ремонту стелі на об'єкті: КП «Володимирський ринок» за адресою вул. Антоновича, 115 у м. Києві, середньомісячної заробітної плати на рівні 4200 грн.

Також експерт зазначив, що встановити за результатами проведених натурних обстежень об'єм робіт по захисту торгових рядів плівкою та понесених витрат за договором № 03/11-14 від 03.11.2014 не вбачається за можливе, оскільки робота є супутньою та можливість перевірити виникає тільки під час її виконання. Однак, об'єм роботи та витрати плівки поліетиленової в кількості 10178 кв.м., що передбачені договором та включені до актів виконаних робіт, не перевищують обсяги передбачені технологічною схемою на виконання робіт по захисту торгових рядів з продовольчими товарами в приміщенні ринку.

Оцінюючи даний висновок суд вважає його повним та обґрунтованим, процедура призначення та проведення експертизи відповідала законодавству України і підстави, які би викликали сумніви у правильності висновку, відсутні. З цих підстав суд приймає як доказ висновок № 14477/15-43 від 06.04.2016 судової будівельно-технічної експертизи.

Таким чином, наявними доказами доведено сплату позивачем 52412,40 грн. за додаткові роботи, які не мають підтверджень та обґрунтувань.

Згідно з приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Дані положення застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні.

Отже, правомірними та обґрунтованими є вимоги про стягнення з відповідача 52412,40 грн..

В іншій частині позов задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, з позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів України, судовий збір сплачувався у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (станом на дату подачі позову до суду (01.07.2015) від 1827 грн. до 73080 грн.).

Частиною першою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається в разі зменшення розміру позовних вимог

Виходячи з вимог ст. 49 ГПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, на відповідача покладається 1827,00 грн. судового збору (з вимог про стягнення 52412,40 грн.) та 1932,77 грн. витрат на проведення експертизи.

Позивачу підлягає поверненню з Державного бюджету України 3523,01 грн. судового збору зі зменшеного розміру позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 49,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Ванбуд» (вул. Бориспільська, 9, м. Київ, 02093, код 25405583) на користь комунального підприємства «Володимирський ринок» (вул. Горького, 115, м. Київ, 03150, код 01565129) 52412,40 боргу, 1827,00 грн. судового збору, 1932,77 грн. витрат за проведення судової експертизи.

В іншій частини позову відмовити.

Повернути комунальному підприємству «Володимирський ринок» (вул. Горького, 115, м. Київ, 03150, код 01565129) з Державного бюджету України 3523,01 грн. судового збору.

Рішення підписано 29.06.2016.

Суддя С. А. Ковтун