УХВАЛА

15.06.2016Справа № 910/8945/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ ГРУП»
до про Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ» визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання
Суддя Чинчин О.В.

Представники сторін:

від Позивача: Хлівнюк О.О. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Шевчук В.В. (представник за Довіреністю);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ ГРУП» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ» про визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/8945/16, судове засідання призначено на 01.06.2016 року.

31.05.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення.

01.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли пояснення по справі.

01.06.2016 року в судове засідання з'явились представники сторін. В судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав вимоги та доводи позовної заяви. Суд зазначає, що представник позивача вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 18.05.2016 року виконав не в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, якими визнав позовні вимоги в частині визнання права власності на будівельні матеріали та обладнання, однак заперечив проти визначення суми такого обладнання та матеріалів.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача:

- надати письмові пояснення чи заперечення з посиланням на належні докази з урахуванням письмових пояснень Товариства з обмеженою відповідальністю "Український торговий дім "КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ";

- надати в оригіналі докази на підтвердження облікування господарського операції з придбання будівельних матеріалів та обладнання за видатковими накладними від 28.04.2016 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 01.06.2016 року відкладено розгляд справи на 15.06.2016 року, у зв'язку з невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

10.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла довідка, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

10.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшли додаткові письмові пояснення по справі.

14.06.2016 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Сторін надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди по справі №910/8945/16.

В судовому засіданні 15 червня 2016 року представники Сторін просили суд затвердити мирову угоду по справі №910/8945/16 та припинити провадження у справі.

Суд, розглянувши спільну заяву Сторін про затвердження мирової угоди по справі №910/8945/16, зазначає наступне.

Відповідно до статті 78 Господарського процесуального кодексу України, відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами. Мирова угода може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмету позову. Про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Законодавцем визначено, що мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Мирова угода не призводить до вирішення спору по суті. Сторони не вирішують спір, не здійснюють правосуддя, що є прерогативою судової влади, а, досягнувши угоди між собою, припиняють спір. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне (без державного втручання) врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

Як зазначено у п. 3.19 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК).

Господарський суд відмовляє в затвердженні мирової угоди, якщо вона суперечить закону або порушує права й законні інтереси інших осіб.

Суд також відмовляє в затвердженні мирової угоди, якщо: а) мирова угода не відповідає загальним вимогам норм матеріального права щодо змісту угод; б) мирову угоду підписано представником, який не має на це повноважень; в) мирова угода містить умови, які виходять за межі предмета спору; г) мирова угода не містить відомостей про умови, розмір і строки виконання зобов'язань сторін; д) мирова угода стосується осіб, які не є сторонами спору.

Ознайомившись з текстом Мирової угоди у справі № 910/8945/16, Суд приходить до висновку, що Мирова угода суперечить закону, а тому не може бути затверджена судом. Як вбачається з пункту 2 мирової угоди, Відповідач визнає за Позивачем право власності на будівельні матеріали та обладнання на суму 667 939 грн. 20 коп., перелік яких визначений в видаткових накладних №№А-00504079, А-00504080 від 28.04.2016 року, проте під час розгляду справи №910/8945/16 Судом не встановлено, що Відповідач будь - яким чином оспорює або не визнає право власності Позивача на будівельні матеріали та обладнання на суму 667 939 грн. 20 коп., перелік яких визначений в видаткових накладних №№А-00504079, А-00504080 від 28.04.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення спільної заяви Сторін про затвердження мирової угоди по справі №910/8945/16, оскільки мирне врегулювання спору та ліквідація правового конфлікту між сторонами неможливі, а тому спір між сторонами повинен бути вирішений судом по суті.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 78, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні спільної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ ГРУП» та до Товариства з обмеженою відповідальністю «Український торговий дім «КАДІЛЛАК, ШЕВРОЛЄ» про затвердження мирової угоди по справі №910/8945/16 - відмовити.

Суддя О.В. Чинчин