ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 червня 2016 р. Справа № 909/458/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Цюх Г. З., секретаря судового засідання Ломей Л. Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Спільного Українсько-Австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі ТзОВ "Бітунова Україна", юридична адреса: вул. Кутузова, 2-А, м. Бровари, Київська область, 07400; поштова адреса: вул. Симоненка, 4, м.Бровари, Київська область, 07400

до відповідача: Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області, вул. Петрушевича,1, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення заборгованості в сумі 2188033,76 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1-представник, довіреність № 5 від 04.01.16,

від відповідача: ОСОБА_2-провідний юрисконсульт, довіреність № 01-10-11/82 від 01.02.16,

встановив:

Спільне Українсько-Австрійське підприємство з іноземними інвестиціями у формі ТзОВ "Бітунова Україна" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості в сумі 2188033,76 грн.

Ухвалою суду від 06.06.16 порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.06.16.

Представник позивача позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача направив суду відзив на позовну заяву №01-10-08/250 (вх.№8744/16 від 21.06.16), в якому позов визнав та зазначив про те, що наявність заборгованості має місце у зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування. Також у вказаному відзиві просив відстрочити виконання рішення строком на три місяці.

Представник позивача щодо заявленого клопотання відповідача щодо відстрочення виконання рішення на 3 місяці не заперечує.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши зібрані докази відповідно до приписів ст.43 ГПК України, з"ясувавши обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, судом з"ясовано наступне.

Між сторонами по справі укладеноДоговір № 88 від 29.08.2013 р. на виконання послуг з поточного середнього ремонту автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення: Поточний середній ремонт автомобільної дороги загального користування державного значення Івано-Франківськ-Тернопіль на ділянці км 30+650 - км 33+266 (далі - договір).

Згідно з п. 1.1. Договору позивач зобов'язується у 2013 році надати відповідачу послуги, а відповідач прийняти і оплатити такі послуги. За п. 4.1. Договору розрахунки проводяться шляхом поетапної оплати відповідачем за надані послуги.

Відповідач здійснює щомісячні та проміжні платежі за надані послуги на підставі актів виймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), підписаних уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п. 4.3. Договору підрядник визначає обсяги та вартість наданих послуг, які підлягають оплаті, готує відповідні документи і подає їх для підписання замовнику. Замовник підписує подані підрядником документі, що підтверджують надання послуг, або обґрунтовує причини відмови від їх підписання протягом 5 днів з дня одержання.

За п. 4.6.1. Договору фінансування послуг здійснюється за рахунок коштів бюджету України.

На виконання умов договірних відносин, позивач виконав роботи на загальну суму 2188033,76 грн., що підтверджується актом прийняття виконаних підрядних робіт (ф. КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних підрядних робіт (ф.КБ-3), належним чином завірені копії містяться в матеріалах справи (а.с.20-25).

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Відповідно до ст.15-16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною першої статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 даного Кодексу і статтею 193 Господарського Кодексу встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України.

Згідно пункту 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з п. 2 ст.614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобовязання.

Враховуючи викладене та визнання позову відповідачем вимога позивача щодо стягнення 2188033,76 грн. заборгованості за виконані роботи є обґрунтована та така, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Згідно із ч.1, 2 ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Стосовно клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду на 3 місяців, слід зазначити наступне.

Згідно приписів п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до пункту 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування клопотання про відстрочку виконання рішення суду відповідачем зазначено, що постановою Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 р. №498 "Деякі питання використання у 2015-2017 роках коштів, залучених у попередні роки під державні гарантії Державним агентством автомобільних доріг"передбачено фінансування, в тому числі й у 2016 році об"єкту поточного ремонту автомобільної дороги державного значення Івано-Франківськ-Тернопіль на ділянці км 18+793 - км 19+323 в обсязі 2233,444 тис грн., що дасть можливість розрахуватися з підрядною організацією за виконані нею послуги .

Представник позивача щодо відстрочки виконання рішення суду на три місяці не заперечував.

За наведених обставин та правових норм, беручи до уваги пояснення представника відповідача, суд, враховуючи інтереси обох сторін, з метою реального виконання рішення, вважає за доцільне задоволити клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду терміном на три місяці.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, на нього відповідно до приписів, встановлених ст.49 ГПК України, слід покласти судові витрати, а саме: 32820,51 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.124,129 Конституції України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 509, 526, 530, 612, 614, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст.33, 34,43, 44, 49, ст. ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Спільного Українсько-Австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітунова Україна" до Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області про стягнення заборгованості в сумі 2188033,76 грн. - задоволити.

Стягнути з Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області (вул. Петрушевича,1, м. Івано-Франківськ, код 25825434) на користь Спільного Українсько-Австрійського підприємства з іноземними інвестиціями у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Бітунова Україна" (вул. Кутузова, 2А, м. Бровари, Київська область, код 31256895) - 2188033 (два мільйони сто вісімдесят вісім тисяч тридцять три) грн. 76 грн. та 32820 (тридцять дві тисячі вісімсот двадцять) грн. 51 коп. судового збору.

Видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відстрочити виконання рішення суду на 3 (три) місяці.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.06.16

Суддя Цюх Г.З.