ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.2016 Справа № 907/294/16

Господарський суд Закарпатської області у складі головуючого судді Ушак І.Г. у відкритому судовому засіданні розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця, м. Львів до Міського комунального підприємства житлово-комунального господарства Тиса, м. Чоп про стягнення заборгованості на суму 738 498,59 грн., в т.ч. 566308,81 грн. основного боргу, 9325,22 грн. 3% річних, 21182,15 грн. інфляційних втрат, 141682,41 грн. - пені

представники сторін:

позивача ОСОБА_1, представник за довіреністю;

відповідача не зявився

Позивач звернувся до суду із вказаними вимогами, оскільки відповідач не не повністю сплатив вартість наданих йому послуг з постачання холодної води, у звязку з чим виникла заборгованість на суму 566308,81 грн., що є предметом даного позову в частині основного боргу. Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог, зменшивши їх в частині пені, про що подав суду відповідну заяву. Дана заява прийнята судом як подана позивачем у межах його процесуальних прав до прийняття рішення по справі відповідно до приписів ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, тому предметом спору є стягнення суми 730603,83 грн., що складається із 566308,81 грн. основного боргу, 9325,22 грн. 3% річних, 21182,15 грн. інфляційних втрат та 133787,65 грн. - пені.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (докази чого містяться в матеріалах справи), участі уповноваженого представника у судовому розгляді справи не забезпечив та не надав суду письмового відзиву на позов.

За таких обставин справа вирішується в порядку передбаченому ст. 75 Господарського процесуального кодексу України без участі відповідача за документами наявними у матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно, повно та обєктивно розглянувши в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

При цьому суд виходив з наступного.

Сторони перебувають у договірних відносинах на підставі укладеного ними 01.01.2007р. договору за № 255 про постачання холодної води споживачам територіальної громади міста Чопа (далі договір), за умовами якого виконавець позивач у справі - зобовязався надавати замовнику відповідачу у справі - вчасно та відповідної якості послугами з постачання холодної води в межах встановленого ліміту до точок розбору в підвалах приміщень багатоповерхових будинків, а відповідач, у свою чергу, зобовязався здійснювати оплату у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця у термін не пізніше 20-ти числа місяця, що настає за розрахунковим (п.п.1.1, 3.1).

Умовами договору передбачено відповідальність сторін, зокрема, відповідача у справі за несвоєчасне внессення платежів за надані послуги, порушення зобов'язань встановлених договором та законодавством.

Матеріалами справи, зокрема, договором, додатками до договору, розрахунком ліміту водоспоживання та водовідведення житлового фонду МКП ЖКГ Тиса складеним та затвердженим керівником відповідача, рахунками-фактурами, та з пояснень представника позивача у ході судового розгляду встановлено, що позивачем за період з 01.06.15 по 31.08.15 надано відповідачу послуги з водопостачання на суму 597982,04 грн., яка відповідачем оплачена частково, в результаті чого станом на 01.03.16 виникла заборгованість у відповідача перед позивачем за спожиті послуги на суму 566308,81 грн., що становить суму основного боргу. Наведене не спростовано у ході судового розгляду справи відповідачем.

З огляду на викладене вимоги позивача щодо стягнення боргу на суму 566308,81 грн. правомірні та підлягають задоволенню судом на підставі ст.ст. 173, 175, 193 Господарського кодексу України, оскільки субєкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів.

За прострочення зобов'язань в частині оплати наданих послуг позивач нарахував пеню на суму 133787,65 грн., вимоги щодо стягнення якої відповідно до умов договору та за приписами ст.ст. 216-218, 231, 232 Господарського кодексу України, Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань підлягають задоволенню судом.

Вимоги щодо стягнення з відповідача нарахованих річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобовязань також є правомірними відповідно до приписів ст. 625 Цивільного кодексу України та підлягають задоволенню судом відповідно на суми 9325,22 грн. та 21182,15 грн.

Таким чином, всього до стягнення з відповідача на користь позивача належить сума 730603,83 грн.

За змістом ст.ст. 44-49 Господарського процесуального кодексу України відповідачеві належить відшкодувати позивачеві судовий збір на суму 10959,06 грн., решту суми сплаченого судового збору у зв'язку зі зменшенням позовних вимог належить відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір" повернути позивачеві за його клопотанням.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 173, 175, 193, 216-218, 230-232 Господарського кодексу України, ст. 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-3, 22, 33, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України,

суд вирішив:

1. Позов задоволити повністю.

1.1.Стягнути з міського комунального підприємства житлово-комунального господарства Тиса (88000 Закарпатська область, м. Чоп, вул. Залізнична, 2, ) на користь публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Львівська залізниця (79007 м. Львів, вул. Гоголя, 1, ) (одержувач коштів: виробничий структурний підрозділ "Ужгородська дистанція водопостачання") суму 730603,83 грн. (сімсот тридцять тисяч шістсот три грн. 83 коп.), включаючи 566308, 81 грн. основного боргу, 9325,22 грн. 3% річних, 21182,15 грн. інфляційних втрат, пені - 133787,65 грн. та у відшкодування судового збору 10959,06 грн. (десять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дев'ять грн. 06 коп.).

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до Львівського апеляційного господарського суду в порядку передбаченому цим же кодексом. Повний текст рішення складено 29.06.16

Суддя Ушак І.Г.