ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2016 р. Справа № 909/429/16
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго",

вул.Сталеварів, 14, м.Запоріжжя, 69035;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні енергетичні транзити",

вул. Галицька, 67, офіс 402, м.Івано-Франківськ, 76019;

про: стягнення 423 421,27грн., з яких: 178 619,31грн. - інфляційні втрати, 244 801,96грн. - 3% річних,

за участю:

від позивача: ОСОБА_1 - представник, (довіреність №57 від 31.12.2015р.);

від відповідача: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Відкрите акціонерне товариство "Запоріжжяобленерго", звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про стягнення з відповідача -Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні енергетичні транзити" 423 421,27грн., з яких:178 619,31грн. - інфляційні втрати, 244 801,96грн. - 3% річних.

Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- укладення між позивачем ВАТ "Запоріжжяобленерго" (Кредитор), відповідачем - ТОВ "Західні енергетичні транзити" (Новий боржник) та ТОВ "Запорізький титаново - магнієвий комбінат" (Первісний боржник) Договору про переведення боргу 117 від 07.12.15р., згідно умов якого, Первісний боржник, за згодою позивача, перевів відповідачу свій грошовий борг за електричну енергію в загальній сумі 35 982 938,93грн., який виник за Договором про постачання електричної енергії №76 від 01.12.12р.;

- порушення відповідачем п.2.1.Договору, яким встановлено строк виконання зобов"язання зі сплатити позивачу грошової суми за прийняття боргу - 35 982 938,93грн., до 31.12.15р. (зобов"язання з оплати коштів виконане відповідачем 29.04.16р.);

- положення п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, за порушення строків оплати коштів в сумі 35 982 938,93грн., у відповідача в наявності зобов"язання сплатити позивачу 178 619,31грн. - інфляційні втрати, 244 801,96грн. - 3% річних;

- приписи ст.ст. 525, 526, 527, 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача, в судове засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.06.16р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Між ВАТ "Запоріжжяобленерго" (Кредитор/позивач), ТОВ "Західні енергетичні транзити" (Новий боржник/відповідач) та ТОВ "Запорізький титаново - магнієвий комбінат" (Первісний боржник), на підставі статтей 520-522 Цивільного кодексу України та з метою погашення заборгованості відповідно до Порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартостітепловоїенергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України про погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, укладено Договір про переведення боргу №117 від 07.12.15р.

В порядку та на умовах визначених цим Договором, Первісний боржник, зі згоди Кредитора, переводить до Нового боржника свій грошовий борг за електричну енергію на загальну суму 35 982 938,93грн., який виник за Основним договором - Договором про постачання електричної енергії №76 від 01.12.2012р., а також з оплати штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3% річних які можуть бути нараховані у зв"язку із несвоєчасною оплатою заборгованості (п.1.1.Договору).

Згідно п. 1.3. Договору, Новий боржник замінює Первісного боржника у зобов'язанні з оплати суми заборгованості і приймає на себе обов'язки Первісного боржника за Основним договором щодо оплати суми заборгованості та з оплати штрафних санкцій, інфляційних нарахувань та 3% річних які можуть бути нараховані у зв'язку із несвоєчасною оплатою заборгованості на користь Кредитора.

Загальна сума заборгованості підтверджується протоколом погодження суми заборгованості, що є Додатком № 1 до цього Договору та його невід'ємною частиною (п.1.4.Договору). Протоколом погодження суми заборгованості за електроенергію до Договору про переведення боргу №117 від 07.12.15р., підписаним та скріпленим печатками сторін, визначено заборгованість ТОВ "Запорізький титаново - магнієвий комбінат" перед ВАТ "Запоріжжяобленерго" - 35 982 938,93грн.

За змістом п.п.2.1., 3.1., 4.1. Договору, Новий боржник зобов"язується оплатити на користь Кредитора грошову суму за прийняття боргу - 35 982 938,93грн., в строк до 31.12.15р.

Як вбачається з платіжного доручення №23 від 29.04.16р. (а.с.13), відповідачем - ТОВ "Західні енергетичні транзити", в повному обсязі виконано свої зобов"язання обумовлені Договором про переведення боргу №117 від 07.12.15р., а саме, перераховано на рахунок позивача - ВАТ "Запоріжжяобленерго" 35 982 938,93грн. - за електроенергію, що виникла за Договором №76 від 01.12.12р., проте з порушенням строку проведення оплати, обумовленого п.п.2.1., 3.1., 4.1. Договору.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача про застосування до відповідача наслідків прострочення виконання грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, а саме, 178 619,31грн. - інфляційних втрат, 244 801,96грн. - 3% річних.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з Договору.

В силу приписів ст.ст. 626, 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Договір про переведення боргу №117 від 07.12.15р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірними, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та суду не подано доказів визнання його недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Згідно ст. 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень вище зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов"язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене вище, а також встановлений судом факт несвоєчасного виконання відповідачем свого зобов"язання щодо оплати коштів в сумі 35 982 938,93грн., у строк обумовлений п.п.2.1., 3.1., 4.1. Договору про переведення боргу №117 від 07.12.15р., суд прийшов до висновку, про правомірність покладення позивачем на відповідача додаткових юридичних обов"язків, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, а саме, 178 619,31грн. - інфляційних втрат, 244 801,96грн. - 3% річних, у відповідності до розрахунків (а.с.9-10), які перевірено судом та визнано арифметично вірними.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданими йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, на основі вище викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача 178 619,31грн. - інфляційних втрат, 244 801,96грн. - 3% річних, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 509, 520, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625- 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов ВАТ "Запоріжжяобленерго" до відповідача ТОВ "Західні енергетичні транзити" про стягнення 423 421,27грн. - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західні енергетичні транзити", вул. Галицька, 67, офіс 402, м.Івано-Франківськ, 76019 (ідентифікаційний код 35276957) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", вул.Сталеварів, 14, м.Запоріжжя, 69035 (ідентифікаційний код 00130926) 178 619,31грн. (сто сімдесят вісім тисяч шістсот дев"ятнадцять грн. 31коп.) - інфляційних втрат, 244 801,96грн. (двісті сорок чотири тисячі вісімсот одну грн. 96коп.) - 3% річних, 6 351,32грн. (шість тисяч триста п"ятдесят одну грн. 32коп.) - судового збору

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складене 07.07.16р.

Суддя С.Кобецька