донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

29.06.2016 справа №905/1873/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача ОСОБА_4, за довіреністю; не зявився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь, Донецька область
на рішення господарського суду Донецької області
від15.10.2015 р. (підписано 16.10.2015 р.)
у справі№ 905/1873/15 (суддя Тоцький С.В.)
за позовомСлужби автомобільних доріг у Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь, Донецька область
простягнення 19 136 616,71 грн.
В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до господарського суду звернулась Служба автомобільних доріг у Донецькій області, м. Красноармійськ, Донецька область (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь, Донецька область (Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 19 136 616,71 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.10.2015 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм процесуального права України, а також з неповним з'ясуванням судом обставини, що мають значення для справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції не досліджено питання дійсності додаткової угоди № 1 до спірного договору.

Крім того, скаржник посилається на передчасне прийняття рішення по справі та ненаправлення матеріалів справи до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 07.12.2015р. розгляд справи був відкладений на 17.12.2015 р.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.12.2015р. провадження у справі було зупинено на підставі ст. 79 ГПК України, через направлення матеріалів справи до Вищого господарського суду України.

Розпорядженням керівника апарату суду від 05.05.2016 р. призначено повторний автоматизований розподіл справи, змінено склад судової колегії, суддів Колядко Т.М., Радіонову О.О. було змінено на суддів Марченко О.А., Чернота Л.Ф.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.05.2016р. провадження у справі було поновлено, розгляд справи призначено на 29.06.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні вважав рішення суду законним та обґрунтованим, просив залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності відповідача, який не скористався правом участі в судовому засіданні, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України здійснювалась фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.04.2013 року між сторонами був укладений договір №4-53/5-718 про надання зворотної фінансової допомоги (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого позивач зобовязався надати відповідачу зворотну фінансову допомогу, а останній повернути її в порядку та у визначений даним Договором строк.

Відповідно до п. 2.1 Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.05.2013р.) сума допомоги становить за даним Договором 15 000 000,00 грн.

За змістом п. 2.2 Договору, допомога відповідачу надається на безвідсотковій (безоплатній) основі.

Згідно п. 4.1 Договору (редакції Додаткової угоди від 31.12.2013р.), строк надання допомоги відповідачу починається з моменту здійснення першого, від дати підписання даного Договору, переказу коштів позивача на розрахунковий рахунок відповідача і закінчується 31 грудня 2014р.

За умовами п. 5.1 Договору, по закінченні строку, вказаного в п. 4.1 Договору, відповідач зобовязаний протягом 5-ти банківських днів повернути суму допомоги.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його остаточного виконання, вказаного в приписах п. 5.1 (п. 6.1 Договору).

Отже за своєю правовою природою цей Договір є договором позики.

На виконання умов Договору, позивачем було перераховано грошові кошти в сумі 15 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: №41 від 26.04.2013р. на суму 5 000 000,00грн., №23 від 20.05.2013р. на суму 7 000 000,00грн. та №26 від 23.05.2013р. на суму 3 000 000,00грн. (а.с. 38-41).

Відповідач зобовязання за Договором виконав не в повному обсязі, повернувши позивачу грошові кошти в сумі 1 540 000,00 грн., що підтверджується виписками по особовому рахунку за: 23.09.2013р. на суму 1 000 000,00 грн., 08.10.2013р. на суму 500 000,00 грн. та 28.03.2014р. на суму 40 000,00 грн. (а.с. 42-44).

Позивач, через невиконання відповідачем умов Договору в повному обсязі, звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості у сумі 13 460 000,00 грн.

До теперішнього часу заборгованість не погашена.

Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За приписами ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Вимогами п. 4.1 Договору встановлений строк повернення коштів 31.12.2014р.

Доказів неналежного виконання позивачем свого обовязку за Договором відповідачем не надано, про наявність таких обставин не заявлено.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання згідно укладеного між сторонами Договору №4-53/5-718 від 26.04.2013 р. щодо своєчасного повернення суми позики, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача боргу в сумі

13 460 000,00 грн. та вважає його законним та обґрунтованим.

Заявник апеляційної скарги, не спростувавши факту отримання відповідачем коштів за Договором, посилається на недослідженість судом першої інстанції питання щодо дійсності укладеної між сторонами Додаткової угоди № 1 до Договору № 4-53/5-718 від 26.04.2013р. Зазначені доводи судова колегія вважає безпідставними, оскільки дане питання судом першої інстанції досліджено в повному обсязі.

Через порушення відповідачем умов п. 4.1 Договору позивачем нарахований та заявлений до стягнення на підставі п. 7.2 Договору штраф в сумі 134 600,00 грн.

Згідно п.п. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 7.2 Договору, при простроченні повернення допомоги (її частини) відповідач сплачує штраф у розмірі 1% від неповерненої суми допомоги.

Перевіривши висновок суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача штрафу в розмірі 134 600,00 грн., судова колегія вважає його вірним.

Крім того, позивач вимагає стягнути з відповідача 3% річних в сумі 252 236,71 грн., заявлених до стягнення за період з 15.01.2015р. по 31.08.2015р. та інфляційних в сумі 5 289 780,00 грн.

За змістом ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши висновок суду першої інстанції в частині стягнення 3% річних в сумі 252 236,71 грн., заявлених до стягнення за період з 15.01.2015р. по 31.08.2015р. та інфляційних в сумі 5 289 780,00 грн., судова колегія вважає його вірним.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно порушення судом першої інстанції норм процесуального права при вирішенні спору по суті, судова колегія зазначає наступне.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 106 ГПК України, окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про повернення позовної заяви.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 91 ГПК України, апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Місцевий господарський суд у триденний строк надсилає одержану апеляційну скаргу разом зі справою, а у випадках, передбачених частиною третьою статті 106 цього Кодексу, копіями матеріалів справи відповідному апеляційному господарському суду.

Частиною 4 ст. 106 ГПК України встановлено, що подання апеляційних скарг на ухвали місцевого господарського суду не перешкоджає продовженню розгляду справи цим судом.

За таких підстав доводи відповідача щодо передчасного винесення рішення у даній справі та ненаправлення судом першої інстанції апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 02.10.2015р. про повернення зустрічної позовної заяви ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" до суду апеляційної інстанції, судова колегія вважає безпідставними. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, апеляційна скарга відповідача була направлена у встановлений ст. 91 ГПК України строк (згідно штемпелю вхідної кореспонденції Донецького апеляційного господарського суду 16.10.2015р.).

Також, дотримання судом першої інстанції строку направлення апеляційної скарги на ухвалу суду не впливає на обовязок суду щодо розгляду справи по суті.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Донецької області від 15.10.2015 року у справі № 905/1873/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Маріуполь, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.10.2015 року у справі № 905/1873/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді О.А. Марченко

ОСОБА_3

Надр.5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. до справи

4. ДАГС

5. ГС