ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016р. cправа№ 914/1412/16

за позовом: публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком», м. Львів

до відповідача: комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго», м. Червоноград Львівська область

про стягнення 5 220,28 грн.

cуддя Юркевич М.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: не зявився

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» до комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» про стягнення 5 017,93 грн. основного боргу, 201,02 грн. пені, 1,21 грн. інфляційних втрат та 0,13 грн. 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 26.05.2016р. порушено провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 07.06.2016р.

В судовому засіданні 07.06.2016р. представник позивача розяснив та підтримав позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову не заперечив, однак подав суду відзив, в якому просив суд при винесенні рішення по даній справі зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій на 90% та відстрочити його виконання на 6 місяців.

Ухвалою суду від 07.06.2016р. розгляд справи було відкладено на 21.06.2016р.

В судове засідання 21.06.2016р. зявився представник позивача, підтримав заявлені раніше позовні вимоги, додаткових заяв та клопотань не подавав.

Відповідач явку свого уповноваженого представника в засідання не забезпечив, причини неявки суду не повідомив.

Із врахуванням наведеного, матеріалів у справі, господарським судом дотримано встановлених ст.129 Конституції України, ст.ст.4-2,4-3 ГПК України засад здійснення судочинства та забезпечено відповідачу передбачені ст. 22ГПК України права, як сторони в процесі (зокрема відкладався розгляд справи для надання можливості реалізації своїх прав відповідачем), а тому суд, в межах процесуального Закону (ст.ст.43,69,75 ГПК України) вбачає за можливе розглянути спір за відсутності представника відповідача за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовано:

05.01.2009р. між публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» (позивачем) та комунальним підприємством «Червоноградтеплокомуненерго» (відповідачем) було укладено договір про надання послуг електрозвязку №490200, за умовами якого позивач зобовязався надавати відповідачу послуги електрозвязку, а відповідач в свою чергу сплачувати отримані послуги у терміни встановлені договором.

В п. 4.3., 4.5. договору передбачено термін сплати за послуги електрозвязку до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Як стверджує позивач, за період з січня 2016р. по квітень 2016р. відповідач неналежно та несвоєчасно здійснював оплату за отримані послуги внаслідок чого допустив заборгованість в розмірі 5 017,93 грн. (згідно розрахунку заборгованості а.с.9).

Згідно п. 5.8 договору, у разі несплати за надані послуги електрозвязку понад установлений термін) (з 21-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Так, у звязку з порушенням строків оплати за послуги, позивачем було нараховано відповідачу за період прострочення (з січня квітня 2016р.) 201,02 грн. пені, 1,21 грн. інфляційних втрат та 0,13 грн. 3% річних.

З огляду на те, що станом на час розгляду спору відповідач свою заборгованість не погасив, позивач просить стягнути зазначені вище суми в судовому порядку.

У своєму відзиві на позов відповідач проти позовних вимог не заперечує та визнає, що мало місце прострочення по оплаті. Однак, останній зазначає, що підприємство не було спроможним вчасно оплачувати отриманих послуг, оскільки працює на одноставкових тарифах, а в міжопалювальний сезон поступають незначні кошти на рахунки, переважно від боржників за теплопостачання.

Крім того, враховуючи незначне прострочення з боку відповідача по оплаті, а також важке фінансове становище підприємства, останній просить суд при винесенні рішення по даній справі зменшити розмір підлягаючої до стягнення пені на 90%, а також відстрочити виконання рішення на 6 місяців.

Розглянувши доводи позовних вимог, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають до задоволення частково. При цьому, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 175 ГК України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 174 ГК України визначено, що господарські зобовязання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон повязує настання правових наслідків у сфері господарювання.

В силу приписів статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Між сторонами у справі виникли договірні відносини на підставі договору №490200 від 05.01.2016р.

В п. 4.3., 4.5. договору передбачено термін сплати за послуги електрозвязку до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом, на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що відповідачем допущено прострочення по оплаті за послуги електрозвязку з січня по квітень 2016р. Так, за результатами вивчення представлених сторонами розрахунків, судом встановлено, що основний борг відповідача за спірний період складає 5 017,93 грн.

В той же час, наявну заборгованість в розмірі заявленої до стягнення сумі визнає і сам відповідач у своєму відзиві на позов.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимога про стягнення з відповідача 5 017,93 грн. основного боргу підлягає до задоволення.

Згідно п. 5.8 договору, у разі несплати за надані послуги електрозвязку понад установлений термін) (з 21-го числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством.

Відповідно ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі наведених вище норм позивач здійснив нарахування відповідачу у звязку з порушенням термінів та умов оплати за послуги 201,02 грн. пені, 1,21 грн. інфляційних та 0,13 грн. 3% річних.

За результатами перерахунку вказаних сум судом встановлено, що такі розраховано правильно і підлягають до задоволення.

В той же час, господарський суд, розглянувши клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованої та підлягаючої до стягнення пені та відстрочення виконання даного рішення суду, дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення частково. При цьому, суд виходить з наступних мотивів.

Пунктом 3 статті 83 ГПК України надано право господарському суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

ГПК України не містить переліку випадків, що дають право господарському суду зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В п.3.17.4. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 зазначено, що господарський суд вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, порушення зобовязання відповідачем не потягло значних втрат для позивача (у матеріалах справи відсутні докази про розмір завданих позивачу збитків). Крім того, заборгованість перед позивачем виникла внаслідок несвоєчасного виконання своїх зобовязань боржниками як бюджетними установами так і споживачами перед відповідачем, про що свідчить згаданий фінансовий звіт КП «Червоноградтеплокомуненерго» станом на 31.03.2016р. та за І квартал 2016р.

Майновий стан відповідача - наявність як дебіторської так і кредиторської заборгованості згідно фінансового звіту (а.с.34-35). Крім того, станом на час розгляду спору стосовно підприємства відповідача відкрито 8 виконавчих проваджень, якими накладено арешти на всі кошти, що знаходяться на його рахунках. (а.с. 26-33).

Суд також звертає увагу на те, що відповідач є комунальним підприємством, яке здійснює надання послуг з теплопостачання споживачам, бюджетним установам.

Враховуючи вищенаведене, господарський суд вважає за можливе зменшити розмір підлягаючої до стягнення пені на 50% та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 100,51 грн.

Пунктом 4.4. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 21.02.2013 року №7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України зазначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

В той же час, суд розглянувши клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду на 6 місяців дійшов висновку відмовити в його задоволенні, з огляду на те, що останнім не було представлено суду жодних належних документальних доказів в обґрунтування даної вимоги. Крім того, відповідач не навів суду жодних переконливих аргументів стосовно винятковості обставин для відстрочення виконання даного рішення. А тому, таке клопотання відповідача не може бути задоволено.

За умовами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення частково з врахуванням зменшеної підлягаючої до стягнення пені на 50%.

Витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 43 ,33,34,44,49,82,82-1,п.3 ст.83,84,85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» задоволити частково.

2. Зменшити розмір підлягаючої до стягнення з комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» пені на 50%.

3. Стягнути з комунального підприємства «Червоноградтеплокомуненерго» (80100, Львівська обл., м. Червоноград, вул. Промислова, 1, ) на користь публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Львівської філії ПАТ «Укртелеком» (01030, м. Київ, бульвар Шевченка, 18, 10, кв. 3, ) 5 017,93 грн. основного боргу, 1,21 грн. інфляційних втрат, 0,13 грн. 3% річних, 100,51 грн. пені та 1378,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст.116 та 117 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

У судовому засіданні 21.06.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.06.2016р.

Суддя Юркевич М. В.