донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

22.06.2016 справа №905/3020/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддіМясищева А.М. Агапов О.Л., Ушенко Л.В.
при секретарі: за участю представників сторін: від скаржника (позивача): від відповідача: від третьої особи: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду відОСОБА_4 ОСОБА_5 за довіреністю; ОСОБА_6 за довіреністю; не з'явився; Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків Донецької області 23.02.2016р.
у справі№905/3020/15
за позовом до відповідача: за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаРегіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків фізичної особи ОСОБА_7, м. Краматорськ Донецької області Святогірської міської ради, м. Святогірськ Донецької області
пророзірвання договору купівлі - продажу та повернення майна до комунальної власності

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 23.02.2016р. по справі №905/3020/15 (головуючий суддя Тоцький С.В., судді Сковородіна О.М., Бокова Ю.В.) у позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харьків до ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Святогірська міська рада про розірвання договору купівлі-продажу №693 від 21.01.2010р. та повернення майна до комунальної власності - відмовлено повністю.

Рішення господарського суду Донецької області по справі №905/3020/15 від 23.02.2016р. мотивовано тим, що матеріалами справи та позивачем не доведено жодної з підстав, які можуть бути застосовані до спірних правовідносин щодо розірвання Договору купівлі-продажу та повернення майна.

Оскільки, зі спірного договору купівлі-продажу вбачається, що сторонами не передбачено розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на об'єкт приватизації.

Отже, у позивача немає підстав покладати на відповідача зобов'язання щодо переоформлення права володіння (користування) земельної ділянки, тому що під час укладення правочину, саме позивачем не визначено межі земельної ділянки під відчужуваним приміщенням на підставі договору купівлі-продажу та не присвоєно кадастровий номер, як це передбачено законодавчими актами.

На підставі наведеного господарський суд визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Оскаржуючи рішення господарського суду Донецької області від 23.02.2016р. по справі №905/3020/15, скаржник просить його скасувати та прийняти нову постанову якою позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до фізичної особи ОСОБА_7., м. Краматорськ Донецької області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Святогірська міська ради, про розірвання договору купівлі - продажу та повернення майна до комунальної власності - залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що рішення господарського суду Донецької області від 23.02.2016р. по справі №905/3020/15 ґрунтується не на фактичних обставинах справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору.

Крім того, відсутні докази на підтвердження цих обставин, тому з позицією суду, викладеною в рішенні категорично не погоджується.

Вважає оскаржуване рішення таким, що прийнято з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому посилається, на те, що позивачем до позовної заяви додано копію договору про відступлення права вимоги від 13.05.2013р., який не посвідчено нотаріально, про що свідчить відсутність напису про нотаріальне засвідчення договору, а також на тому, що договір, копію якого надано позивачем, викладено не на спеціальних бланках нотаріальних документів, як того вимагають приписи ст. 34 Закону України "Про нотаріат".

Тобто, договір про відступлення права вимоги відповідно до вимог ст. 21 ЦК України не є вчиненим, а недодержання вимог про його нотаріальне посвідчення відповідно до ст.220 ЦК України свідчить про його нікчемність, та підсумку про відсутність у Регіонального відділення права на позов.

Крім того, відповідно до п. 6 Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №671 від 26.05.2004р., державна реєстрація правочинів проводиться шляхом внесення нотаріусом запису до Реєстру одночасно з його нотаріальним посвідченням. При цьому, слід зазначити, що з 01.01.2013р. Тимчасовий порядок державної реєстрації правочинів припинив дію у зв'язку з прийняттям Постанови КМУ від 05.09.2012р. №824 "Деякі питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Тобто, на момент нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги Державний реєстр правочинів припинив своє існування.

У зв'язку з чим, на виконання вимог суду в судовому засіданні 02.02.2016р. Регіональним відділенням листом від 22.02.2016р. №07-10-00975 здійснено запит до Міністерства юстиції України з метою підтвердження у будь-який спосіб наявності нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги 13.05.2013р., за реєстровим №1339, згідно якого до Регіонального відділення перейшло право вимоги за договором №693 від 21.01.2010р.

Представник позивача 23.02.2016р. у судовому засіданні надав судовій колегії вищезазначений запит до Міністерства юстиції та наголосив, що цей запит спрямований на підтвердження факту нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги від 13.05.2013р. за реєстровим №1339, а також на остаточне встановлення наявності саме у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків порушеного права та охоронюваного законом інтересу.

Не зважаючи на наведені обставини, в мотивувальній частині рішення від 23.02.2016р. по справі №905/3020/15 судом першої інстанції встановлено, що у зв'язку із ліквідацією Північно-Донецького представництва Фонду державного майна України, на підставі договору про відступлення права вимоги посвідченого 13.05.2013р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. та зареєстрованого в реєстрі за №1339, до Регіонального відділення перейшло право вимоги за договором купівлі-продажу №693 від 21.01.2010р. на об'єкт комунальної власності - нежитлового приміщення загальною площею 149,3 кв. м., за адресою Донецька обл., м. Слов'янськ, АДРЕСА_1.

Проте, суд першої інстанції проігнорував не тільки наведений вище запит, а і відсутність відповіді Міністерства юстиції України. Не прийняв до уваги, що Регіональним здійснено вичерпні заходи, направлені на підтвердження факту нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги від 13.05.2013р., а також спірного договору купівлі-продажу, тобто на момент винесення господарським судом першої інстанції рішення, інформація щодо підтвердження або спростування наявності нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги 13.05.2013р. за реєстровим №1339, та спірного договору купівлі-продажу у господарського суду-відсутня.

Таким чином, господарський суд під час винесення оскаржуваного рішення припустився хибних висновків, зокрема, суд не встановив факти наявності оригіналу спірного договору купівлі-продажу, а також факту нотаріального посвідчення договору про відступлення права вимоги від 13.05.2013р. за реєстровим №1339, не в повній мірі дослідив обставини, що мають значення для справи та не надав належної правової оцінки доказам у справі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника скаржника та відповідача судова колегія встановила.

Між Північно-Донецьким представництвом Фонду державного майна України та фізичною особою ОСОБА_7 09.12.2010р. укладено договір № 693 купівлі - продажу об'єкту комунальної власності - нежитлових приміщень першого поверху адміністративної будівлі - загальною площею 149,3 кв.м. (приміщення 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20), що складає 20/100 ід. часток, за АДРЕСА_1

Відповідно до умов п.1.1 договору продавець зобов'язувався передати у власність покупцю об'єкт комунальної власності - частку адміністративної будівлі, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Адміністративна будівля складається з цегляної споруди, зазначеної в плані літерою А-2, загальною площею 634,5 кв.м.

Відповідно до п.1.2 договору право власності на Об'єкт приватизації переходить до покупця з моменту сплати вартості придбаного Об'єкта приватизації.

Згідно п.2.1 договору покупець зобов'язаний внести 126619, 20грн. (в тому числі ПДВ - 21103,20грн.) за придбаний Об'єкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації цього договору. Строк оплати може бути продовжений ще на 30 календарних днів за умови внесення покупцем не менше 50 відсотків від продажу об'єкта приватизації з урахуванням податку на додану вартість.

Умовами п.3.2 договору передача Об'єкта приватизації продавцем і прийняття Об'єкта приватизації покупцем засвідчується актом приймання-передачі, який підписується сторонами в 3-денний термін після сплати вартості придбаного об'єкта приватизації.

Пунктом 5.1 Договору визначено такі обов'язки покупця:

- в установлений цим Договором строк сплатити податок на додану вартість

- в установлений цим Договором строк сплатити ціну продажу Об'єкта приватизації;

- в установлений цим Договором строк прийняти Об'єкта приватизації;

Крім того, пунктом 5.4 договору визначено, що подальше відчуження та передача в заставу покупцем Об'єкта приватизації в період чинності умов цього договору здійснюються за погодженням продавця із забезпеченням переходу до нового власника всіх зобов'язань, невиконаних покупцем на момент такого відчуження, відповідальності за їх невиконання, визначених законодавством та цим договором прав та обов'язків покупця згідно з законодавством України.

Цей договір підлягає нотаріальному посвідченню, державній реєстрації та реєстрації у відповідній місцевій раді.

Згідно матеріалів справи договір купівлі продажу №693 від 21.01.2010р. між Північно - Донецьким представництвом Фонду державного майна України та фізичною особою ОСОБА_7 нотаріально посвідчено 21.01.2010р. приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. за реєстровим №227. Факт оплати та прийняття об'єкта приватизації не оспорюється сторонами.

Відповідно до ч.7 с.23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію) абз.20 ч.2 ст. 27 Закону України "Про приватизацію державного майна" органи приватизації здійснюють контроль за виконанням покупцем умов договору купівлі - продажу.

Згідно з п.5 5.1 Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі - продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації" ,затвердженого наказом Фонду державного майна України від 10.05.2012 р. № 631 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 травня 2012р. № 815/21127 , зняття договору з контролю здійснюється державним органом приватизації у разі повного виконання умов договору , що підтверджується відповідним державним органом приватизації шляхом затвердження акта підсумкової перевірки.

Представником позивача із залученням представника органу місцевого самоврядування 05.08.2015р. проведена перевірка виконання умов договору №693 від 09.01.2010р. на об'єкті приватизації та складений акт поточної перевірки в якому зокрема зафіксоване порушення - не оформлене право володіння (користування) земельною ділянкою під об'єктом приватизації у відповідних службах - оскільки відповідач до них не зверталася.

Як вбачається зі змісту спірного договору купівлі-продажу сторонами не визначений розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на об'єкт приватизації. Разом з тим, чинним законодавством не передбачений перехід права власності на земельну ділянку при переході права власності на частину будівлі , споруди чи вбудоване приміщення., а відповідно умов п.1.1 договору купівлі - продажу відчуджувалася саме 20/100 частини адміністративної будівлі у складі приміщень 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20).

Отже, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у позивача відсутні підстави покласти на відповідача зобов'язання щодо переоформлення права володіння (користування) земельної ділянки, тому що під час укладення правочину саме позивачем не визначено межі земельної ділянки під відчужуваним приміщення на підставі договору купівлі-продажу та не присвоєно кадастровий номер, як це передбачено законодавчими актами. Цей факт саме підтверджується довідкою Святогірської міської ради №1069/02-31 від 17.09.2015р.

Ст.377 ЦК України визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Частиною 2 ст.9 ЦК України передбачено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

Отже господарський суд вірно визначив , що до спірних правовідносин необхідно застосувати вимоги Закону України "Про приватизацію державного майна".

Приписами ст.27 Закону України "Про приватизацію державного майна" визначено, що виключними умовами для розірвання договору купівлі-продажу об'єкта приватизації в порядку, передбаченому законодавством, є: 1) несплата коштів, визначених договором купівлі-продажу, протягом 60 днів з дня нотаріального посвідчення договору; 2) невиконання або неналежне виконання умов продажу об'єкта і зобов'язань покупця щодо основних напрямів розвитку і функціонування приватизованого об'єкта; 3) невиконання умов договору купівлі-продажу у зв'язку з банкрутством приватизованого підприємства або підприємства, до якого було передано приватизований об'єкт.

З матеріалів справи вбачається, що жодна із зазначених підстав не може бути застосовані до спірних правовідносин щодо розірвання договору купівлі-продажу та повернення майна і це не оспорюється сторонами.

Крім того, за приписами ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Однак доказів, що спірний правочин між позивачем та відповідачем по справі визнано судом недійсним, сторонами під час розгляду зазначеної справи не надано.

За таких обставин, господарський суд обґрунтовано визнав позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

На підтвердження своїх повноважень Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків на проведення перевірки виконання умов договору купівлі-продажу та застосування до фізичної особи ОСОБА_7 санкцій передбачених ЗК "Про приватизацію державного та комунального майна" посилається на договір про відступлення права вимоги укладений 13.05.2013р. між Північно - Донецьким Представництвом Фонду державного майна України та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області у зв'язку з ліквідацією.

При цьому у позовній заяві Регіональне відділення Фонду держмайна зазначає, що договір про відступлення права вимоги посвідчений 13.05.2013р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., та зареєстрований в реєстрі за №13339.

Згідно цього договору до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Харків перейшло права кредитора за договором купівлі - продажу.

Крім того, п. 2.1 договору про відступлення права вимоги визначено, що моментом переходу права вимоги Первісного кредитора до Нового кредитора за основними договорами є нотаріальне посвідчення договору про відступлення права вимоги.

Відповідно до умов договору зазначених у п. 3.2 зазначеного договору Регіональне відділення Фонду держмайна зобов'язано протягом п'яти робочих днів повідомити боржників про відступлення права вимоги.

П.1.6 "Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі - продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації" ,затвердженого наказом Фонду державного майна України від 10.05.2012 р. № 631 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 травня 2012р. № 815/21127 унормовано, що контроль за виконанням умов договору здійснює державний орган приватизації , який уклав такий договір. Такі функції можуть бути передані іншому державному органу приватизації , за спільним рішенням органу приватизації , який уклав договір , та органу приватизації , який буде здійснювати контроль.

Як вбачається з матеріалів справи позивач з незалежних від нього обставин не надав засвідченої копії договору про відступлення права вимоги від 13.05.2013р. він не посвідчену нотаріально, крім того договір викладено не на спеціальних бланках нотаріальних документів, які передбачено ст. 34 Закону України "Про нотаріат".

Разом з тим, враховуючи положення п.1.6 "Порядку контролю за виконанням умов договорів купівлі - продажу об'єктів приватизації державними органами приватизації" наявність договору про відступлення права вимоги укладеного 13.05.2013р., та неможливість надання його нотаріального посвідчення позивачем з поважних причин, не дає підстав вважати , що представником позивача із залученням представника органу місцевого самоврядування 05.08.2015р. проведена перевірка виконання умов договору №693 від 09.01.2010р. на об'єкті приватизації , та складений акт поточної перевірки здійснена з перевищенням повноважень, а відсутність нотаріально засвідченої копії договору не свідчить про відсутність у Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області права на позов.

З огляду на наведене рішення господарського суду Донецької області відповідає матеріалам справи, приписам чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 103,104,105 ГПК України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення господарського суду Донецької області від 23.02.2016р. у справі №905/3020/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення..

Головуючий А. М. М'ясищев

Судді О.Л. Агапов

Л.В. Ушенко

Надруковано 5прим.:

1 прим.- позивачу

1 прим. - відповідачу

1 прим. - третій особі

1 прим. - у справу

1 прим. - ДАГС