ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р.Справа № 915/357/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

секретар судового засідання: Полінецька В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 01.03.2016)

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал

на рішення господарського суду Миколаївської області від 19 травня 2016 року, повний текст якого складено та підписано 20 травня 2016 року

по справі № 915/357/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ ЮГ

до відповідача ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал

про стягнення 1 414 630,00

В С Т А Н О В И В :

29.03.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ ЮГ (далі по тексту позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал (далі по тексту відповідач), в якій просить суд стягнути з останньої заборгованість у розмірі 1 414 630,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за Договором поставки № 03/11-15 від 03.11.2015 та Додаткової угоди до нього, в частині повної та своєчасної оплати поставленого товару.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 19.05.2016 року по справі № 915/357/16 (суддя Семенчук Н.О.) позов задоволений. Стягнуто з ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ-ЮГ заборгованість в сумі 1 414 630,00 грн.

Такий висновок суду мотивований тим, що відповідач порушив норми чинного законодавства та умови укладеного між сторонами Договору та додаткової угоди до нього, позивачем це встановлено та підтверджено відповідними доказами, а тому заявлені позовні вимоги є правомірними і обґрунтованими.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Міське комунальне підприємство Миколаївводоканал звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задовольнити позовних вимог відмовити у повному обсязі. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, у звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням апелянта, судом першої інстанції були порушені права відповідача, в розумінні положень ст.22 ГПК України, а саме суд не відклав розгляд справи відповідно до ст.77 ГПК України, оскільки представник відповідача не мав можливість бути присутнім в судовому засіданні 19.05.2016 року під час прийняття оскаржуваного рішення.

Позивачем надано до суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого просив залишити апеляційну скаргу ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим та відповідаючим матеріалам справи.

Відповідач в судове засідання 23.06.2016 року не зявився без поважних причин, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про що свідчить відповідне поштове повідомлення, а тому колегія суддів вважає розглянути справу за його відсутністю.

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 03 листопада 2015 року між ОСОБА_2 комунальним підприємством Миколаївводоканал (далі - покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ-ЮГ (далі постачальник) було укладено Договір поставки № 03/11-15 (далі Договір), відповідно до умов якого постачальник зобовязується у 2015 році поставити покупцеві товари, зазначені в п. 1.2 Договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари. (п. 1.1 Договору) (а.с.09-11).

Відповідно до п. 1.2 Договору, найменування товару: паливо рідинне та газ, оливи мастильні (код 19.20.2 за ДК 016-2010). Найменування, максимальна кількість, одиниці виміру, асортимент товару, що підлягає поставці за Договором: бензин А -92 налив, дизельне пальне наливом, бензин розчинник БР-1 Галоша.

Згідно п. 3.1 Договору, загальна ціна цього Договору становить 3 531 653,00 грн.

У відповідності до п. 4.1 Договору, поставка товару здійснюється у строк 3 робочі дні з дня подання заявки покупцем, наданої або у письмовій або за допомогою факсимільного звязку або електронною поштою.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що оплата за договором здійснюється на підставі виставленого рахунку постачальника протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару шляхом перерахування на поточний рахунок постачальника 100 % вартості товару, що передається згідно поданої заявки.

Відповідно до п. 5.3 Договору, до видаткової накладеної на поставку товару постачальником додаються сертифікат відповідності та/або паспорт якості товару. Ціни на товар, встановлюються в національній валюті України.

Згідно п. 6.1 Договору, цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2015 року та може бути розірваним за згодою сторін.

У пункті 8.1 Договору визначено, що покупець зобовязаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати поставлений товар.

30.11.2015 між ОСОБА_2 комунальним підприємством Миколаївводоканал та Товариством з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ-ЮГ була укладена додаткова угода № 1 до Договору № 03/11-15, відповідно до якої сторони продовжили дію Договору на строк, достатній для проведення замовником у 2016 році процедури закупівлі палива рідинного та газу; олив мастильних за кодом 19.20.2 ДК 016-2010 (продуктів нафтоперероблення рідких за кодом 23.20.1 ДК 016-97), та в обсязі, що не перевищує 20 % суми, визначеної в Договорі про закупівлю товарів № 03/11-15 від 03.11.2015, що дорівнює 706 330,60 грн. (п. 1 додаткової угоди) (а.с.12).

Згідно п. 4 Додаткової угоди № 1, дія цієї Додаткової угоди розповсюджується на правовідносини, що виникли між сторонами з 14 грудня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору позивач у період з 12.11.2015 по 23.12.2015 поставив відповідачу товар на загальну суму 4 235 330,00 грн., про що свідчать наявні в матеріалах справи видаткові накладні за підписом уповноваженої особи на них згідно довіреностей, на підставі чого, позивачем для оплати поставленої відповідачеві продукції були виставлені рахунки. (а.с.13-30).

В свою чергу, відповідач оплату поставленого товару здійснив частково перерахувавши 2 820 700,00 грн., у звязку з чим розмір заборгованості відповідача за поставлений по Договору товар становить 1 414 630,00 грн. (4 235 330,00 грн. 2 820 700,00 грн.).

17.02.2016 року позивач направив на адресу відповідача лист-вимогу № 48, відповідно до якого просив у 5-ти денний строк сплатити грошові кошти, за Договором поставки № 03/11-15 у сумі 1 414 630,00 грн. Зазначений лист був отриманий відповідачем 18.02.2016.

Однак зазначена вимога була залишена відповідачем без відповіді і задоволення, що і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ ЮГ та вважає, що доводи, заперечення і вимоги ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал, викладені в апеляційній скарзі, задоволенню не підлягають, а оскаржуване рішенням місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Положення ст.ст. 173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов'язаннями, включаючи виконання грошових зобов'язань, визначаються зобов'язання, що виникають між суб'єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання в разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Загальними умовами зобов'язання є те, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).

Дїї сторін (передача продавцем товару покупцю за видатковими накладними, прийняття товару покупцем) свідчать про виникнення між ними правовідносин поставки.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини першої статті 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, між сторонами ТОВ «АЗИМУТ-ЮГ» як постачальником, та МКП Миколаївводоканал як покупцем, склалися правовідносини повязані з поставкою/покупкою товару, про що 03.11.2015 року було укладено відповідний договір № 03/11-15.

Так, зазначений вище Договір є підставою для виникнення у сторін господарських зобов'язань відповідно до ст.ст.173, 174 ГК України (ст.ст.11, 202, 509 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов'язковими для виконання сторонами.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем своїх зобовязань за Договором, в частині повної та своєчасної оплату товару, в результаті чого утворилась сума заборгованості у розмірі 1 414 630,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується виконання Постачальником, умов Договору № 03/11-15 від 03.11.2015року, про що свідчать видаткові накладні, довіреність уповноваженої особи на отримання товару, банківські виписки про часткову сплату отриманого товару, рахунки-фактури та не спростовано відповідачем, у звязку з чим позовні вимоги товариства про стягнення зазначеної суми основного боргу є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того в матеріалах справи наявний Акт звіряння за період з 01.12.2015 року по 21.03.2016 року, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками, відповідно до якого станом на 21.03.2016 року відповідач підтвердив заборгованість по Договору поставки № 03/11-15 від 03.11.2015 року у сумі 1 414 630,00 грн.

Посилання скаржника на порушення місцевим господарським судом прав відповідача у відповідності до ст.22 ГПК України, оскільки суд не відклав розгляд позовної заяви на іншу дату, до уваги колегією суддів, як на підставу для скасування судового рішення по даній справі, відповідно до положень ст.104 ГПК України не приймається, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.77 ГПК України, розгляд справи відкладається за обставин, зазначених в цій статті, якщо спір при цих обставинах не може бути вирішено в даному засіданні. У звязку з чим судова колегія вважає, що місцевий господарський суд враховуючи наявні в матеріалах справи докази вважав за можливе здійснити розгляд позивної заяви за відсутністю належним чином повідомленого представника відповідача. До того ж судова колегія вважає, що відповідач не довів належними доказами неможливість прибуття його представника в судове засідання, а тому не доведено належними доказами поважність причини неявки в судове засідання.

Більш того, в матеріалах справи є поштове повідомлення (а.с.44), з якого вбачається, що ухвалу суду першої інстанції про призначення до слухання справи на 19.05.2016 року відповідач отримав 05.04.2016 року. При цьому, як було вище зазначено, відповідач належним чином не повідомив місцевий господарський суд про неможливість прибуття представника в судове засідання 19.05.2016 року, що суперечить вимогам ст.22 ГПК України.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АЗИМУТ ЮГ.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 19.05.2016 року по справі № 915/357/16 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_2 комунального підприємства Миколаївводоканал залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „19 травня 2016 року по справі № 915/357/16 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „24 червня 2016 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров