ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"04" липня 2016 р. Справа № 918/1029/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна"

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина"

про розірвання договору, стягнення заборгованості та повернення орендованого майна

за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина"

до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна"

про спонукання до внесення змін до договору оперативного лізингу обладнання шляхом підписання додаткової угоди та про спонукання до надання оригіналів рахунків, оригіналів актів виконаних робіт, оригіналів податкових накладних

Склад суду:

головуючий суддя Андрійчук О.В.

суддя Романюк Р.В.

суддя Торчинюк В.Г.

Представники учасників судового процесу:

від позивача (стягувача): не з'явився

від відповідача (боржника, скаржника): ОСОБА_2 дов. № 1 від 01.01.2016 року

від органу ДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" про розірвання договору, стягнення заборгованості та повернення орендованого майна за зустрічним позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" про спонукання до внесення змін до договору оперативного лізингу обладнання шляхом підписання додаткової угоди та про спонукання до надання оригіналів рахунків, оригіналів актів виконаних робіт, оригіналів податкових накладних.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 21.12.2015 року (головуючий суддя Андрійчук О.В., суддя Павленко Є.В., суддя Політика Н.А.) , яке залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.02.2016 року, первісний позов задоволено частково.

Стягнено з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (вул. Варшавська,9а, м. Сарни, Рівненська область, 34500, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" (вул. Кільцева дорога,22, м. Київ, 03134, ) 13 633,29 грн. заборгованості з орендної плати.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (вул. Варшавська,9а, м. Сарни, Рівненська область, 34500, ) передати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" (вул. Кільцева дорога,22, м. Київ, 03134, ) лізингове обладнання за описом у додатку "А" до договору оперативного лізингу обладнання № 09/09 від 02.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Журавлина" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна", а саме: світлове табло (код 1592704), каркас кріплення (код 1592720), табло (код 1596062), табло (код 1595959).

У задоволенні позовних про розірвання договору оперативного лізингу обладнання № 09/09 від 02.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Журавлина" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна", відмовлено.

Стягнено з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (вул. Варшавська,9 а, м. Сарни, Рівненська область, 34500, ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" (вул. Кільцева дорога,22, м. Київ, 03134, ) судовий збір в розмірі 3 045,00 грн.

У задоволенні зустрічної позовної заяви відмовлено.

10.02.2016 року на виконання рішення суду від 21.12.2015 року видано накази.

04.04.2016 року через службу діловодства господарського суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" надійшла скарга на постанову державного виконавця державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 25.02.2016 року ВП № 50317334.

Розпорядженням керівника апарату від 05.04.2016 року №01-04/109/2016 відповідно до п. 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 7.5. Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Рівненської області, здійснено заміну судді Павленка Є.В., який входив до складу колегії суддів, яка розглядала справу № 918/1029/15.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів господарського суду від 05.04.2016 року визначено такий склад колегії суддів: Андрійчук О.В. - головуючий суддя, суддя Качур А.М., суддя Політика Н.А.

09.06.2016 року через службу діловодства господарського суду від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" надійшла скарга на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції ОСОБА_3 при винесенні постанови від 18.04.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу у ВП № 50317334.

Розпорядженням керівника апарату суду від 09.06.2016 року № 01/04/124/2016 у зв'язку з перебуванням судді Політики Н.А. у відпустці з 08.06.2016 року по 24.06.2016 року, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду скарги здійснено заміну судді Політики Н.А., яка входить до складу колегії суддів, що розглядає справу № 918/1029/15.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів господарського суду від 09.06.2016 року визначено такий склад колегії суддів: Андрійчук О.В. - головуючий суддя, суддя Качур А.М., суддя Романюк Р.В.

Ухвалою суду від 10.06.2016 року справу № 918/1029/15 прийнято до провадження в складі колегії суддів: Андрійчук О.В. (головуючий), ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою суду від 10.06.2016 року скаргу призначено до розгляду в судовому засіданні на 21.06.2016 року.

Ухвалою суду від 21.06.2016 року розгляд скарги відкладено на 04.07.2016 року.

02.07.2016 року через службу діловодства господарського суду від органу ДВС надійшли заперечення на скаргу, в яких останній зазначає, що 26.05.2016 року від стягувача повторно надійшов документа виконавчий документ для примусового виконання, за яким 31.05.2016 року органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. За таких обставин, на думку органу ДВС, підстав для задоволення скарги немає.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 04.07.2016 року № 01/04/146/2016 у зв'язку з припиненням повноважень судді Качура А.М. (закінчення п'ятирічного строку призначення вперше), з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду скарги здійснено заміну судді Качура А.М., який входить до складу колегії суддів, що розглядає справу № 918/1029/15.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів господарського суду від 04.07.2016 року визначено такий склад колегії суддів: Андрійчук О.В. - головуючий суддя, суддя Романюк Р.В., суддя Торчинюк В.Г.

Ухвалою суду від 04.07.2016 року справу №918/1029/15 прийняти до провадження у складі колегії суддів: Андрійчук О.В. (головуючий), ОСОБА_5, ОСОБА_6

Суд, розглянувши скаргу, встановив таке.

Як вбачається зі скарги, в останній ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" просить суд визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві, а вказану постанову - скасувати.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем при примусовому виконанні наказу господарського суду про повернення майна не реалізовано усіх повноважень, визначених, зокрема, ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Судом з матеріалів справи встановлено, що 10.02.2016 року на виконання рішення суду від 21.12.2015 року видано наказ № 918/1029/15 такого змісту: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" (вул. Варшавська,9а, м. Сарни, Рівненська область, 34500, ) передати ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" (вул. Кільцева дорога,22, м. Київ, 03134, ) лізингове обладнання за описом у додатку "А" до договору оперативного лізингу обладнання № 09/09 від 02.04.2009 року, укладеного між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірмою "Журавлина" та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна", а саме: світлове табло (код 1592704), каркас кріплення (код 1592720), табло (код 1596062), табло (код 1595959).

22.02.2016 року стягувач звернувся із заявою до органу ДВС про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду № 918/1029/15 від 10.02.2016 року про передачу лізингового обладнання, а саме: світлове табло (код 1592704), каркас кріплення (код 1592720), табло (код 1596062), табло (код 1595959).

25.02.2016 року органом ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50317334.

06.04.2016 року постановою органу ДВС призначено представника Сарненського ПВ ГУНП України в Рівненській області для участі у проведенні виконавчих дій та забезпеченні правопорядку при примусовому виконанні виконавчого провадження.

11.04.2016 року складено акт державного виконавця, за яким встановлено, що виконати наказ господарського суду не вдалося, оскільки майна, яке потрібно передати за рішення суду, за адресою, вказаною у наказі, а саме: вул. Варшавська,9а, м. Сарни, не виявлено.

18.04.2016 року органом ВДС винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у порядку, передбаченому п. 6 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

За ч. 1 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" у разі ненадання боржником у строки, встановлені ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 32. Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є, зокрема вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні.

У силу вимог ч. 1 ст. 61 Закону України "Про виконавче провадження" у разі присудження стягувачу предметів, зазначених у виконавчому документі, державний виконавець вилучає ці предмети у боржника і передає їх стягувачу, про що складає акт передачі. У разі знищення предмета, що має бути переданий стягувачу в натурі, державний виконавець складає акт про неможливість виконання рішення, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

З наведених норм чинного законодавства вбачається, що виконавче провадження про вилучення майна в боржника і передача його стягувачу закінчується, якщо таке майно фізично перестало існувати, а також якщо воно у боржника відсутнє, а заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У свою чергу, ч.ч. 2-4 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача. Витрати, пов'язані з організацією розшуку боржника - юридичної особи або іншого майна боржника, стягуються з боржника у порядку, встановленому цим Законом. Незвернення державного виконавця до суду у випадках, передбачених ч. 1 цієї статті, а також інші дії та бездіяльність державного виконавця, пов'язані з розшуком боржника або його майна, можуть бути оскаржені у десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що державний виконавець при примусовому виконанні рішення суду про повернення майна стягувачу обмежився лише складанням акту про відсутність такого майна за адресою юридичного місцезнаходження боржника, як обов'язкового реквізиту виконавчого документа, вказаного в наказі господарського суду.

При цьому доказів вжиття заходів, спрямованих на розшук майна боржника, в матеріалах справи немає.

У свою чергу, як вказує боржник у своїй скарзі, територія останнього займає майже 2 га та складається з 3 комплексів будівель, однак державний виконавець на територію боржника не заходив, так само як не входив до жодного з приміщень, в яких боржник здійснює свою діяльність.

Тобто дії державного виконавця при примусовому виконанні судового рішення носили формальний характер та не були спрямовані на реальне та фактичне його виконання.

Крім того, суд вважає за необхідне також зазначити таке.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

До прав державного виконавця, передбачених у п.п. 4, 5, 16, 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", віднесено: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Усупереч наведеному, жодне з наведених прав, наданих державному виконавцю для своєчасного і повного виконання рішення суду, реалізоване не були, що не може вважатися законним.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з приписами ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України Про міжнародні договори України і ст. 4 ГПК України господарські суди у процесі здійснення правосуддя мають за відповідними правилами керуватися нормами міжнародних договорів, ратифікованих законами України.

У силу вимоги ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У зв'язку з ратифікацією Конвенції, протоколів до неї та прийняттям Верховною ОСОБА_5 України Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини господарським судам у здійсненні судочинства зі справ, віднесених до їх підвідомчості, слід застосовувати судові рішення та ухвали Суду з будь-якої справи, що перебувала в його провадженні.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 року у справі "Шмалько проти України" суд наголошує, що п. 1 ст. 6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст. 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і, водночас, не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право мирного володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу (справа ОСОБА_7 проти України, рішення від 15.10.2009 року).

Враховуючи викладене, неприпустимою є ситуація, за якої остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду стягувачу та мало наслідком порушення його права на суд та мирне володінням майном.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що дії органу ДВС носили виключно формальний характер та не були спрямовані на реальне, повне та своєчасне виконання судового рішення (оскільки державним виконавцем не реалізовані надані йому повноваження), суд вважає скаргу обґрунтованою та такою, яку належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" на дії та постанову ВП № 50317334 від 18.04.2016 року відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві задовольнити.

Визнати дії відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції при винесенні постанови від 18.04.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні № 50317334 незаконними.

Визнати недійсною постанову ВП № 50317334 від 18.04.2016 року відділу державної виконавчої служби Сарненського районного управління юстиції про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Головуючий суддя Андрійчук О.В.

Судді Романюк Р.В.

ОСОБА_6