ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" червня 2016 р.Справа № 924/413/16

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Гладія С.В., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 м. Хмельницький

до товариства з обмеженою відповідальністю "Комунпостачсервіс" м. Хмельницький

про стягнення вартості частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства

про стягнення частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році

Представники сторін:

позивач ОСОБА_2- довіреність від 20.05.2016р.

ОСОБА_1- фізична особа

відповідач Друченко А.Ю. - за довіреністю від 20.05.2016р.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з ТОВ «Комунпостачсервіс» вартість частини майна товариства, пропорційну частці в статутному капіталі товариства , визначену на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та стягнути частку прибутку одержаного товариством у 2015 році.

В обґрунтування позову посилається на те, що 28.12.2015 року позивачем на адресу ТОВ «Комунпостачсервіс» було надіслано заяву про вихід зі складу учасників товариства з вимогою виплатити вартість належної позивачу частки в статутному капіталі (фонді) товариства, яка отримана відповідачем 29.12.2015 року.

Не зважаючи на дану заяву, товариство не здійснило виплату вартості частини майна, пропорційної належній позивачу частці у статутному капіталі ТОВ «Комунпостачсервіс», а також частки прибутку, одержаного товариством у 2015 році, чим порушило права позивача й зумовило звернення останнього з позовом до суду.

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що 29.12.2015 року ТОВ «Комунпостачсервіс» отримано заяву позивача від 28.12.2015р. Зі змісту даної заяви вбачається, що позивач цією заявою повідомляє про вихід зі складу учасників ТОВ «Комунпостачсервіс» та просить виплатити вартість належної йому частки у розмірі 11460 грн., що становить 30% в статутному капіталі товариства.

У відповідності до ч. 1 ст. 148 ЦК України, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Відповідно до п. 11.1 Статуту, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши, товариство про свій вихід не пізніше ніж за один місяць до виходу. Проте, позивач у заяві від 28.12.2015р. дату його бажаного виходу з ТОВ «Комунпостачсервіс» не зазначив.

Не зважаючи на це, відповідачем було запропоновано вирішити питання у позасудовому порядку, а саме, провести загальні збори учасників ТОВ «Комунпостачсервіс» на яких визначити та в подальшому сплатити ймовірний розмір частки у статутному капіталі товариства позивачу. Проте, позивач ні яким чином на вказану пропозицію не відреагував.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 148 ЦК України, порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Вказане узгоджується з п. 11.5 статуту. У відповідності до п. 30 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008р., при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати, господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. Враховуючи дані норми права та те, що позивач подав заяву 28.12.2015р., останній до спливу 12 місяців з дня виходу з товариства не набув права вимагати сплати вартості частини майна товариства у судовому порядку, оскільки його право до закінчення цього строку не може вважатись порушеним товариством.

На підставі викладеного просить в позові відмовити.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 5.1 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Комунпостачсервіс» затвердженого протоколом загальних зборів учасників товариства № 2 від 04.03.2009 року, для забезпечення діяльності товариства за рахунок вкладів учасників створюється Статутний фонд товариства в розмірі 38200 грн., який розподіляється серед учасників наступним чином: ОСОБА_4 - 26740 грн., що складає 70% статутного фонду; ОСОБА_1 - 11460 грн., що складає 30% статутного фонду.

Вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю «Комунпостачсервіс», згідно п. 6.1 Статуту, є загальні збори його учасників або призначених ними представників.

До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства належить, серед іншого і затвердження річних звітів та бухгалтерських балансів, розподіл прибутку, затвердження порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частини прибутку (дивідендів) (ч. «ж» п. 6.7 Статуту), виключення учасника із товариства (ч. «з» п. 6.7 Статуту).

Відповідно до пунктів 11.1, 11.2 Статуту, учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за один місяць до виходу. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному фонді товариства.

Згідно з п. 11.5 Статуту, при виході учасника товариства , у випадку його виключення із товариства йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді, яка обчислюється на дату подання заяви про вихід з товариства чи прийняття рішення загальними зборами про виключення з нього. Вартість майна обчислюється у дійсних, реальних цінах, які існували на дату подання заяви про вихід, на дату прийняття рішення про виключення з товариства.

Виплата вартості частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному фонді та належна йому частка прибутку, одержаного товариством в даному році до моменту виходу проводиться тільки після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу (п. 11.6 Статуту).

Днем виходу учасника з товариства є дата рішення загальних зборів про його виключення з товариства, закінчення місячного строку після подання учасником заяви про вихід з товариства (п. 11.10 Статуту).

Спори,що виникають у зв'язку з виходом учасника із товариства з обмеженою відповідальністю, у тому числі спори щодо порядку визначення частки у статутному капіталі, її розміру і строків виплати, вирішуються судом (п. 11.14 Статуту).

28 грудня 2015 року ОСОБА_1 надіслав на адресу ТОВ «Комунпостачсервіс» заяву засвідчену приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу, згідно якої повідомив про вихід зі складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Комунпостачсервіс» та просив виплатити вартість належної йому частки, яка складає 11460 грн., що становить 30% в статутному капіталі товариства.

29 грудня 2015 року зазначена заява отримана товариством з обмеженою відповідальністю «Комунпостачсервіс».

25 січня 2016 року відбулися загальні збори учасників ТОВ «Комунпостачсервіс», результати яких викладені у протоколі № 1.

На загальних борах розглядалися наступні питання:

1. Про виключення зі складу учасників товариства ОСОБА_1;

2. Про затвердження змін до статуту.

По першому питанню за результатами його розгляду було вирішено виключити зі складу учасників товариства ОСОБА_1 та виплатити йому частку в статутному капіталі товариства відповідно до чинного законодавства.

У зв'язку з невиплатою позивачу вартості частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році, останній звернувся з позовом до суду 06.05.2016 року в якому просить стягнути з відповідача вартість частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році.

З метою визначення вартості частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році позивачем заявлено клопотання про витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області реєстраційної справи ТОВ «Комунпостачсервіс», у Головному управлінні статистики у Хмельницькій області - копію фінансової звітності (в тому числі: баланс та звіт про фінансові результати) ТОВ «Комунпостачсервіс» за 2015 рік, у ТОВ «Комунпостачсервіс» перелік необоротних і оборотних активів, що обраховувалися по бухгалтерському обліку товариства станом на 29.12.2015 року, а також для визначення дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів ТОВ «Комунпостачсервіс» та його зобов'язань станом на 29.12.2015 року, а також суми прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» до вказаної дати, призначити у справі судову експертизу.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається наступне.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

За приписами ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової); визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до п. 10.11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року № 13 «Практику розгляду судами корпоративних спорів», при вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання.

Судам при вирішенні корпоративних спорів необхідно звернути увагу на неможливість застосування таких способів захисту прав та законних інтересів осіб, не передбачених чинним законодавством, зокрема статтею 16 ЦК України та статтею 20 ГК України та не випливають із положень законодавства.

Позивачем заявлено позов про стягнення з відповідача суми, яка дорівнює частці позивача в установчому фонді, а також частки майна товариства визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році

У позовній заяві позивач не визначив суму вартості частини майна, пропорційно його частці у статутному фонді, яку він вимагає стягнути. Фактично позивач вимагає визначити вартість належної йому частки майна у судовому порядку, тому суд дійшов висновку, що такий спосіб захисту порушеного права ст. 16 ЦК України не передбачено.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право вийти в установленому порядку з товариства.

Аналогічні положення містяться в п. 3 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України, відповідно до якого учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, вийти з товариства.

Статтею 148 Цивільного кодексу України визначено, що учасник товариства з обмеженою відповідальністю має право вийти з товариства, повідомивши товариство про свій вихід не пізніше ніж за три місяці до виходу, якщо інший строк не встановлений статутом. Учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці учасника у статутному капіталі, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Згідно зі ст. 54 Закону України «Про господарські товариства», при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі.

Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. Аналогічні умови містять і пункти 11.2, 11.6 Статуту товариства.

У відповідності до п. 30 постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» № 13 від 24.10.2008р., при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати, господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства.

У рішенні Конституційного Суду України № 18-рп/2004від 01.12.2004 року у справі №1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначено, що «акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства».

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, згідно поданої заяви від 28.12.2015 року, просив виплатити вартість належної йому частки, яка складає 11460 грн., що становить 30% в статутному капіталі товариства.

Судом враховується, що позивачем було подано заяву 28.12.2015р., відповідно, дванадцятимісячний строк, з дня виходу позивача з товариства, протягом якого товариство зобов'язано провести виплати не сплив. Таким чином, позивач не набув права вимагати сплати вартості частини майна товариства у судовому порядку, оскільки його право до закінчення цього строку не може вважатись порушеним товариством.

З врахуванням вищенаведених норм права та положень Статуту товариства, суд дійшов висновку про відмову задоволенні вимог в частині стягнення 11460 грн. вартості належної позивачу частки у зв'язку з відсутністю порушення прав позивача відповідачем, внаслідок чого останній звернувся з позовом до суду.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році судом враховується наступне.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про господарські товариства», учасники товариства мають право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів.

Статтею 41 Закону України «Про господарські товариства» передбачено, що до компетенції загальних зборів належить затвердження річних результатів діяльності акціонерного товариства, включаючи його дочірні підприємства, затвердження звітів і висновків ревізійної комісії, порядку розподілу прибутку, строку та порядку виплати частки прибутку (дивідендів), визначення порядку покриття збитків.

Аналогічні положення містяться і в частині «ж» пункту 6.7 Статуту товариства.

Згідно Постанови № 13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», господарські суди вправі приймати рішення щодо виплати акціонеру (учаснику) частки прибутку (дивідендів) лише у разі невиплати господарським товариством дивідендів на підставі рішення загальних зборів або їх виплати в меншому розмірі, ніж передбачено відповідним рішенням.

Таким чином, суд вправі прийняти рішення про стягнення дивідендів лише за наявності рішення загальних зборів акціонерного товариства про спрямування прибутку на виплату дивідендів, виходячи з якого визначається розмір належних позивачу дивідендів, строки та порядок їх виплати.

Прийняття господарським судом рішення стосовно спрямування прибутку (частини прибутку) товариства на виплату дивідендів виходить за межі компетенції господарського суду.

Позивачем не надано доказів того, що на загальних зборах товариства приймалося рішення про спрямування прибутку на виплату дивідендів та взагалі розглядалося питання про виплату дивідендів позивачу. Стягнення дивідендів без наявності такого рішення є втручанням у діяльність товариства, оскільки розгляд даного питання відповідно до законодавства належить до виключної компетенції товариства.

З врахуванням наведеного та відсутності порушення прав позивача, у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства та про стягнення частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році суд відмовляє.

Приймаючи до уваги вищенаведене, не підлягають задоволенню і клопотання позивача про витребування у Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хмельницької області реєстраційної справи ТОВ «Комунпостачсервіс», у Головному управлінні статистики у Хмельницькій області - копії фінансової звітності (в тому числі: баланс та звіт про фінансові результати) ТОВ «Комунпостачсервіс» за 2015 рік, у ТОВ «Комунпостачсервіс» перелік необоротних і оборотних активів, що обраховувалися по бухгалтерському обліку товариства станом на 29.12.2015 року, а також для визначення дійсної (ринкової) вартості необоротних і оборотних активів ТОВ «Комунпостачсервіс» та його зобов'язань станом на 29.12.2015 року, а також суми прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» до вказаної дати, про призначення у справі судової експертизи.

Судові витрати у справі покладаються на позивача у зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 4-4, 4-5, 4-7, 12, 13, 33, 34 44, 49, 82-85, 87 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 м. Хмельницький до товариства з обмеженою відповідальністю «Комунпостачсервіс» м. Хмельницький про стягнення вартості частки у майні ТОВ «Комунпостачсервіс» визначеної на підставі дійсної (ринкової) вартості майна товариства, про стягнення частки прибутку, одержаного ТОВ «Комунпостачсервіс» у 2015 році відмовити.

Повне рішення складено 05.07.2016р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу (29000, АДРЕСА_1),

3 - відповідачу(29000, м. Хмельницький, вул. Проскурівська, буд 4)