УХВАЛА

04 липня 2016 року м.Харків Справа № 913/915/15

Провадження №14/913/679/16

За позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 23513997 грн. 05 коп.

Суддя господарського суду Луганської області Лісовицький Є.А.

Секретар судового засідання - помічник судді Дохняк І.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №14-88 від 18.04.2014;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність №01-026-875 від 14.12.2015.

в с т а н о в и в:

Обставини справи: постановою Вищого господарського суду України від 10.05.2016 справу №913/915/15 направлено на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Предметом нового розгляду справи є стягнення з Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат» (далі відповідач) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі позивач) заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу від 25.12.2013 № АМК-2599-2013-кпр-ПР в загальному розмірі 23513997 грн. 05 коп., з яких:

- 11841473 грн. 78 коп. - пеня;

- 11672523 грн. 27 коп. 7% штрафу.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 01.06.2016 справу №913/915/15 прийнято до розгляду.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 21.06.2016 розгляд справи №913/915/15 відкладено на 04.07.2016.

У судове засідання 04.07.2016 прибули представники сторін.

Від відповідача на адресу суду надійшли заперечення на пояснення позивача №026-32/1 від 01.07.2016. Відповідач виклав заперечення враховуючи висновки, викладені в Постанові Вищого господарського суду України від 10.05.2016 по справі (далі - Постанова від 10.05.2016), а також пояснення позивача б/н від 17.06.2016.

В запереченнях відповідач зазначив, що постановою від 10.05.2016 Вищий господарський суд скасував в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення пені та штрафу постанову Донецького апеляційного господарського суду від 29.02.2016 у справі та рішення Господарського суду Луганської області від 22.12.2015. Справу в цій частині направив на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Відповідно до п. 11 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України» від 24.10.2011 №11, якщо у справі було заявлено дві чи більше позовних вимог і недодержання судом першої або апеляційної інстанцій закону мало місце у розгляді лише однієї чи деяких з них, касаційна інстанція скасовує судові рішення попередніх інстанцій з передачею справи на новий розгляд саме у частині такої вимоги (вимог), а в решті позовних вимог приймає постанову відповідно до своїх повноважень, передбачених пунктами 1, 2, 4 - 6 статті 111-9 ГПК.

Так, Вищий господарський суд України при касаційному перегляді справи визнав рішення судів першої та апеляційної інстанції законними та обґрунтованими в частині стягнення з відповідача на користь позивача суму боргу 165 750 332 грн. 40 коп., 3% річних в сумі 5 382 009 грн. 15 коп., інфляційні втрати в сумі 90 365 084 грн. 61 коп., а також розстрочення виконання рішення на 1 (один) рік зі сплатою починаючи з січня по листопад 2016 року включно щомісячно по 21 804 700 грн. 00 коп., в грудні 2016 року 21804683 грн. 70 коп.

Зокрема щодо надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду Вищий господарський суд України в Постанові від 10.05.2016 зазначив:

- «Разом з тим, підстав для скасування судових рішень в частині надання господарськими судами розстрочення виконання рішення з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачається (абз. 6 стор. 9 Постанови від 10.05.2016)

- «Доводи касаційної скарги щодо процесуальних порушень, допущених судами (зокрема, порушення принципу рівності сторін, відсутності в судових рішеннях мотивів, з яких відхилено доводи та докази позивача, порушення балансу інтересів сторін при наданні розстрочення судового рішення) спростовуються змістом судових рішень, з яких вбачається викладення аналізу фінансового стану та обставин господарської діяльності кожної сторони, обставин, які враховані судами, як виняткові, клопотання відповідача про розстрочення виконання рішення задоволено частково, з урахуванням наслідків відтермінування виконання рішення для позивача» (абз. 2 стор. 9 Постанови від 10.05.2016).

Відповідач вважає такі висновки суду справедливими, законними та обґрунтованими, а відповідно доводи позивача щодо скасування рішення в частині надання розстрочки виконання рішення, які викладені в поясненнях б/н від 17.06.2016, безпідставними.

Крім того, враховуючи наявність набраного законної сили рішення господарського суду в частині надання розстрочки виконання рішення, а також направлення на новий розгляд справи тільки в частині стягнення пені та штрафу, відповідач вважає, що питання стосовно надання розстрочки виконання рішення по справі не може бути предметом нового розгляду справи.

ІЦодо засвідчення форс-мажорних обставин відповідач зазначає, що відповідно до Сертифікату (висновку) про настання обставин непереборної сили №2361/12.12-03 від 22.09.2014, виданого Донецькою торгово-промисловою палатою (далі - Сертифікат) засвідчено неможливість виконання відповідачем зобовязань по договору купівлі-продажу природного газу №АМК-2599-2013-кпр-ПР від 25.12.2013, укладеного між сторонами.

Відповідач також зазначив, що вважає законним та обгрунтованим наступний висновок Вищого господарського суду України:

«Перевіривши доводи касаційної скарги щодо порушення судами статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні», судова колегія звертає увагу позивача, що за змістом статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдинім належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» набрав чинності з 15.10.2014.

Натомість суди достовірно встановили, що сертифікат Донецької торгово-промислової палати про настання обставин непереборної сили (форс-мажору) видано 22.09.2014 відповідно до умов укладеного сторонами договору; доводи касаційної скарги щодо відсутності з наведених відповідачем обставин дії форс-мажору та можливість відповідача виконати умови укладеного договору в частині оплати продукції зводяться до переоцінки встановлених судами обставин, (абз. 4-5, стор. 9 Постанови від 10.05.2016)»

Проте, Вищий господарський суд зазначив, що суди не дослідили та не надали належної оцінки відповідності вказаного сертифікату/висновку вимогам Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними палатами форс- мажорних обставин (обставин непереборної сили) (у відповідній редакції) щодо порядку оформлення та підписання відповідного сертифікату, не перевірили статус особи, що його підписала. як уповноваженої особи; відсутні відомості щодо внесення вказаного сертифікату до відповідного Реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

З цього приводу відповідач надав пояснення щодо статусу особи, що підписала Сертифікат. Так, в запереченнях він зазначив, що згідно з п. 6.13 «Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) № 40(3) від 15.07.2014 (діючого на момент видачі сертифікату) (далі - Регламент) сертифікат підписується першим віце-президентом або віце-президентом Торгово-промислової палати України, відповідно - президентом, першим віце-президентом або віце-президентом регіональної торгово-промислової палати та уповноваженою особою, яка приймала рішення про засвідчення форс-мажорних обставин.

Сертифікат було підписано директором юридичного департаменту Донецької торгово-промислової палати ОСОБА_3

Відповідно до ОСОБА_2 №635/12.2-18-13 від 30.06.2016 Донецької торгово-промислової палати «станом на 22.09.2014 року директор юридичного департаменту Донецької торгово-промислової палати ОСОБА_3 відповідно до довіреності №30/12-21/01 від 05.05.2014 року була уповноважена видавати та підписувати від імені Донецької ТПП усі документи, що повязані з виконанням юридичним департаментом послуг, в тому числі сертифікати (висновки) про настання обставин непереборної сили. На підпис ОСОБА_3 ставилася печатка «Торгово-промислова палата України Донецька торгово-промислова палата 02944679».

Таким чином, особа, що підписала Сертифікат, є уповноваженою особою на підписання сертифікатів про настання обставин непереборної сили в розумінні п. 6.13 Регламенту, що також підтверджується печаткою Донецької торгово-промислової палати.

Щодо відомостей про внесення вказаного сертифікату до відповідного Реєстру сертифікатів форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідачем зазначено наступне.

Згідно з п. 5.1 Регламенту «ТПП України веде єдиний Реєстр сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними ТПП (Реєстр сертифікатів), про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) та Реєстр уповноважених осіб».

Відповідно до ОСОБА_2 №4342/05.0-7.1 від 13.06.2016 ТПП України та ОСОБА_2 №635/12.2-18-13 від 30.06.2016 Донецької ТПП «Відомості до єдиного реєстру сертифікатів, виданих ТПП України та регіональними торгово-промисловими палатами почали вноситися після 28.10.2014 року відповідно до рішення Президії ТПП України №42(3) від 21.10.2014 року та наказу Президента ТПП України від 28.10.2014 року № 25 «Про реєстр уповноважених осіб ТПП України та регіональних торгово-промислових палат». Тому інформація про сертифікат від 22 вересня 2014 року № 2361/12.12-03, виданий Донецькою торгово-промисловою палатою у єдиному реєстрі сертифікатів відсутня».

Щодо звільнення від відповідальності за порушення зобовязань через наявність Форс-мажорних обставин, то відповідач вважає законним та обгрунтованим висновок, викладений в Постанові від 10.05.2016 щодо застосування ст. 218, 219 Господарського кодексу України у правовідносинах між сторонами щодо виконання договору купівлі-продажу природного газу №АМК-2599-2013-кпр-ПР від 25.12.2013.

Відповідно до ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобовязання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 219 Господарського кодексу України сторони зобов'язання можуть передбачити певні обставини, які через надзвичайний характер цих обставин є підставою для звільнення від господарської відповідальності у випадку порушення зобов'язання через дані обставини, а також порядок засвідчення факту виникнення таких обставин.

Крім того, за змістом ст. 14 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (у редакції, чинній на момент засвідчення форс-мажорних обставин) Торгово-промислова палата України засвідчує обставини форс-мажору відповідно до умов договорів.

За визначенням, наданим Регламентом сертифікат (в певних договорах, законодавчих і нормативних актах згадується також як висновок, довідка, підтвердження) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - документ встановленої ТПП форми, який засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), виданий ТПП України або регіональною торгово-промисловою палатою згідно з чинним законодавством, умовами договору (контракту, угоди тощо) та цим Регламентом.

Таким чином Сертифікатом (висновком) про настання обставин непереборної сили №2361/12.12-03 від 22.09.2014, виданим Донецькою торгово-промисловою палатою, встановлено не тільки факт настання обставин непереборної сили, але і його вплив на реальну можливість виконання зобов'язань, які виникають по договору купівлі-продажу природного газу №АМК-2599-2013-кпр-ПР від 25.12.2013, що є підставою для звільнення відповідача від відповідальності у вигляді стягнення 7% штрафу та пені.

Враховуючи вищевикладене, Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» просить суд відмовити Публічному акціонерному товариству «НАК «Нафтогаз» в задоволенні позовних вимог .

Суд розглянув вищезазначені заперечення відповідача, прийняв їх до уваги та долучив до матеріалів справи разом з доданими до них документами.

У звязку з необхідністю витребувати додаткові документи, вирішити спір по суті у даному судовому засіданні не вбачається можливим, тому розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

1. Розгляд справи відкласти на 01.08.2016 о 10 год. 00 хв.

2. Судове засідання відбудеться у приміщенні господарського суду Луганської області за адресою: м. Харків, проспект Науки, буд. 5, каб. 205. /суддя Лісовицький Є.А./.

3. Зобовязати позивача надати:

- письмові пояснення (за наявності).

4. Зобовязати відповідача надати:

- оригінали відповідей Торгово-промислової палати України №4342/05.0-7.1 від 13.06.2016 та Донецької Торгово-промислової палати України №635/12.2-18-13 від 30.06.2016 на запити ПАТ «Алчевський металургійний комбінат» №026-01 від 31.05.2016 та №026-418 від 20.05.2016;

- письмові пояснення (за наявності).

Звертаємо увагу учасників судового процесу, що всі копії документів, що додаються до матеріалів справи та довіреності представників сторін повинні бути належним чином засвідчені відповідно до вимог п. 2 ст. 36 ГПК України. Крім того, п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) передбачено, що відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії; засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Явка у судове засідання повноважних та компетентних представників учасників процесу на їх розсуд.

Не зявлення повноважних та компетентних представників учасників процесу у судове засідання господарського суду Луганської області не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суддя Є.А. Лісовицький