ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2016 р. Справа № 925/600/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Спаських Н.М. з секретарем судового засідання Волна С.В., за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю у справі;

від відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Спільне" до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області про визнання поновленим договору оренди землі

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 14 лютого 2011 року, що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі (про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 квітня 2011 року за № 00720), укладений між Орендодавцем Золотоніською райдержадміністрацією та Орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" на право користування земельною ділянкою загальною площею 38,8587 га ріллі із земель запасу державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, оскільки відповідачем вимоги ст. 33 Закону України "Про оренду землі" не дотримано, договір оренди не відповідає вимогам чинного законодавства, про що, зокрема, надано відзив на позов № 9-23-0.6-9037/2-16 від 13.06.2016 (а.с. 37-40).

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи та пояснення представників сторін, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з такого:

З матеріалів справи вбачається:

02 березня 2006 року між Золотоніською районною державною адміністрацією (Орендодавець), в особі першого заступника голови районної державної адміністрації ОСОБА_4, який діє відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з одного боку та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" (Орендар, позивач по справі) в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту, з другого боку було укладено договір оренди землі (а.с. 23-25, далі - Договір), у відповідності до якого Орендодавець на підставі розпорядження голови Золотоніської райдержадміністрації від 24.02.2006 року № 69 надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради за межами населеного пункту (п. 1 Договору).

Договір укладено на 5 років, по 31.12.2010. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію (п. 7 Договору).

Договір зареєстрований у Золотоніському районному райвідділі Черкаської регіональної філії ДП "Центр ДЗК при Держкомземі України", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20 березня 2006 року за № 02.

Після закінчення дії вказаного договору, 14 лютого 2011 року між Золотоніською районною державною адміністрацією (Орендодавець) в особі голови районної державної адміністрації ОСОБА_6, яка діє відповідно до Закону України "Про місцеві державні адміністрації", з одного боку та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" (Орендар, позивач по справі) в особі директора ОСОБА_5, який діє на підставі статуту, з другого боку було укладено договір оренди землі (а.с. 12-15, далі - Договір), у відповідності до якого Орендодавець на підставі ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", розпорядження Золотоніської РДА від 31 грудня 2010 року за № 581, поновляє, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради за межами населеного пункту (п. 1 Договору).

Договір оренди зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 квітня 2011 року за № 00720.

За змістом договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 38,8587 га ріллі із земель запасу (п. 2 Договору).

Відповідно до п. 4 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки загальною площею (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,2) складає 718287,84 грн.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України).

За змістом частини другої статті 792 Цивільного кодексу України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору найму регулюються актами земельного законодавства - Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі".

Відповідно до статті 13 Закону України "Про оренду землі" під договором оренди землі розуміється договір, за яким Орендодавець зобов'язаний за плату передати Орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а Орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Об'єктом оренди є земельна ділянка.

Згідно частини 2 статті 33 Закону України "Про оренду землі" орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

Як вбачається з п. 7 Договору, Договір від 14.02.2011 року укладено терміном 5 років (з урахуванням ротації культур згідно з проектом землеустрою). Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

В ході розгляду справи між сторонами виникло питання про порядок обрахунку 5річного терміну дії договору оренди від 14.02.2011 року -- з дати його підписання (14.02.2011) чи з дати його державної реєстрації (08.04.2011).

Станом на дату укладення договору оренди землі від 14.02.2011 року була чинною норма ЗУ "Про оренду землі", якою визначено, що договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (ст. 18) .

З 01.01.2013 року набрали чинності зміни до ст. 6 вказаного Закону, останнім абзацом якої визначено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону, а ст. 18 було виключено.

Суд вважає, що вирішальною в даному випадку є обставина, що договір оренди землі від 14.02.2011 року був не первинно укладеним позивачем договором на користування земельною ділянкою, а був поновленням відносин, тобто узгодженим продовженням дії попередніх договірних стосунків між сторонами договору, оскільки про це прямо вказано у п. 1 цього договору.

Отже, на думку суду, з урахуванням особливостей правовідносин сторін, обрахунок 5річного терміну дії договору від 14.02.2011 року слід проводити з дати підписання договору - 14.02.2011 року.

Як вбачається із матеріалів справи, Орендар-позивач намагався вирішити із відповідачем питання про поновлення дії договору оренди землі від 14.02.2011 року. В зв"язку із цим позивач звернувся до відповідача з листом № 2 від 08.02.2016 про поновлення договору оренди землі від 14.02.2014 (вхідний ОСОБА_3 управління № 592/0/1-16 від 08.02.2016), до якого була додана копія Договору оренди землі та копія попереднього витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі (а.с. 27).

Листом-повідомленням № 2029/2-16 від 09.02.2016 (а.с.28) Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області запропонувало Орендарю СТОВ "Спільне" укласти Додаткову угоду до Договору оренди землі від 14.02.2014 в місячний термін на нових умовах (зокрема, щодо зміни ставки орендної плати) та зазначило перелік документів, необхідних для укладення Додаткової угоди.

Висловлюючи згоду на внесення змін до договору оренди з листом-повідомленням СТОВ "Спільне" від 09.03.2016 (а.с. 29) позивач надав перелік документів на вимогу відповідача, необхідних для укладення Додаткової угоди, та проект Додаткової угоди до Договору оренди землі від 14.02.2014 на нових умовах (а.с. 42). Також в листі міститься клопотання позивача щодо продовження терміну надання витягу з нової технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, після її затвердження районною радою (вхідний ОСОБА_3 управління № 1303/0/1-16 від 09.03.2016).

Листом № 26 від 31.03.2016 (а.с. 30) позивач просив приєднати до документів, наданих в Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області для укладення додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі, витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (вхідний ОСОБА_3 управління № 1922/0/1-16 від 31.03.2016).

ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області до СТОВ "Спільне" (а.с. 31) повідомлено, що оригінал чи належним чином посвідчена копія договору оренди землі, в який СТОВ "Спільне" має намір внести зміни, в поданих на розгляд до ОСОБА_3 управління документах відсутні, тому не є можливим вирішення порушеного питання (вхідний ОСОБА_3 управління № 7039/2-16 від 27.04.2016).

При цьому ст. 30 ЗУ "Про оренду землі", на яку посилається відповідач у даному листі, не містить вимог про надання оригіналу договору, з чого відповідач зробив підставу для відмови позивачу у внесенні змін до договору.

У відповдіності до ч. 4 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін.

Однак представник відповідача в ході розгляду справи категорично заперечив, що листування з боку ГУ Держгеокадастру у Черкаській області з приводу внесення змін до договору оренди проводилося з метою поновлення дії договору оренди та у відповідності до ст. 33 ЗУ "Про оренду землі". Свої дії та необхідність збільшення орендної плати по договору із позивачем відповідач пояснює виконанням доручення Державної служби України з питань, геодезії, картографії та кадастру від 14.12.2015 року № ДС-22-28-0.13-17122/23-15 з метою недопущення втрат бюджету (на що є посилання у листі від 09.02.2016 року (а.с. 28).

Представник позивача вказав суду, що всі спроби поновити дію договору оренди землі від 14.02.2011 року, в т.ч. і шляхом внесення змін до цього договору, на які позивач повністю згідний та навіть виготовив за свій кошт технічну документацію про нову нормативну грошову оцінку земельної ділянки, ні до чого не привели. Відповідач відмовився вносити зміни до договору і поновлювати його дію, з чого і виник спір.

За доводами представника відповідача, Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області у листі від 09.03.2016 за № 4427/2-16 правомірно заперечило проти поновлення договору оренди землі, оскільки позивачем не дотримано вимог статей 15, 33 Закону України "Про оренду землі" та ст. 18 Закону України "Про оцінку земель".

З такими діями відповідача позивач не згідний, що і стало причиною звернення до суду.

В ході розгляду справи позивач наголосив, що внаслідок зволікання відповідача із вирішеннями питання про внесення змін до договору оренди та продовження його дії в порядку ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", позивач вже не має наміру доводити своє переважне право на поновлення дії договору в порядку ч. 1 ст. 33 вказаного Закону.

Позивач просить застосувати для захисту своїх прав ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", якою передбачено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відповідно до п. 2 ч. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2012 р. N 01-06/1821/2012 "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" до спірних правовідносин має застосовуватись саме та редакція закону, яка була чинною на момент їх виникнення, оскільки згідно зі статтею 58 Конституції України закон та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

У постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року по справі № 6-219цс14 викладено правову позицію про те, що стаття 33 Закону України "Про оренду землі" фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України, слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Відповідач не має заперечень та доказів проти того, що позивач протягом строку дії договору оренди належним чином виконував його умови, повністю вносив орендну плату і по даний час продовжує користуватися земельною ділянкою, яка не вилучалася у нього в установленому порядку.

Висловлені представником відповідача в останньому судовому засіданні доводи про те, що позивач в порушення п. 28 договору оренди не виділяв для утримання соціально-культурної сфери села не менше 20 грн. з 1 га землі, як доказ неналежного виконання умов договору оренди, суд відхиляє, виходячи з такого:

Відповідач не надав жодного доказу про невиконання позивачем цієї умови договору та не зміг пояснити суду, в якому порядку виділяють ці кошти - щомісячно, щорічно, щоквартально та як вони повинні сплачуватися і контролюватися для перевірки виконання цієї умови договору.

Також суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що лише позивач повинен забезпечувати внесення змін до договору оренди між сторонами та приводити його у відповідність до змін чинного законодавства, оскільки обидві сторони згідно законодавства є управненими для внесення таких змін, в т. ч. і в судовому порядку.

Позивач доводить, що протягом строку дії договору оренди землі від 14.02.2011 року, а також після закінчення дії договору і по даний час СТОВ "Спільне" належним чином виконує умови договору, сплачує орендну плату, докази про що надано у справу. Позивач також додатково надав суду довідку Ковтунівської сільської ради від 29.06.2016 № 310 за місцем розташування земельних ділянок про те, що позивач і надалі продовжує користуватися земельними ділянками, на яких в даний час знаходяться посіви кукурудзи. Позивач надав суду довідку про власні затрати на обробіток землі (зерно, добрива, паливо) за період з січня по червень 2016 року; акти на посів кукурудзи і внесення гербіцидів, їх придбання і використання дизпалива; статистичний звіт про посівні площі.

Як вказано вище, представник відповідача не має заперечень і доказів проти того, що відповідач і в даний час продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою, а протягом терміну дії договору належно виконував всі його умови.

В ході розгляду справи представник позивача неодноразово висловлював свою згоду на укладення додаткової угоди до договору оренди на умовах, які відповідач заявив як необхідні для внесення змін. Зі свого боку відповідач не може пояснити, чому ГУ Держгеокадастру ухиляється в даний час від внесення цих змін і нічим своїх дій не мотивує. З пояснень представника відповідача не можливо зрозуміти, чому відповідач виступає проти поновлення договірних стосунків із позивачем. Як повідомив відповідач, земельні ділянки у позивача не вилучені, нікому іншому не передані у користування і на них ніхто не претендує.

Як вказано вище, позивач просить задовольнити свої позовні вимоги на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" з підстав продовження користування орендованою земельною ділянкою та відсутності заперечень відповідача проти цього.

На думку суду, наявні у справі докази не доводять належного повідомлення відповідачем орендаря (позивача) про заперечення проти поновлення договору оренди землі в порядку ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" .

Так, відповідач вважає, що він належним чином повідомив позивача про відмову у поновленні договору оренди землі листами від 12.04.2016 року ( а.с. 45) та від 09.03.2016 року (а.с. 53), на які позивач навіть надав відповідь про свою незгоду з позицією відповідача, а тому підстав для поновлення договору немає.

Однак, зі змісту цих листів чітко вбачається, що відповідач аргументує свою відмову в поновленні договору оренди землі недотриманням позивачем саме процедури переважного права орендаря на поновлення договору, що передбачена ч. 1-5 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

Натомість, для застосування ч. 6 ст. 33 вказаного закону, відповідач протягом 1 місця після закінчення дії договору, із посиланням на факт продовження користування орендарем земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору, повинен висловити свою незгоду із продовженням дії договору.

Листа із запереченнями такого змісту, з якого б чітко вбачалося заперечення відповідача проти поновлення дії договору після його закінчення в порядку ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", у справі немає і відповідач його позивачу не направляв.

Отже, сукупність встановлених обставин справи вказує на правомірність доводів позивача, що фактично спірний договір оренди землі від 14.02.2011 року є поновленим на підставі ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі".

У відповідності до положень чинного законодавства, позивач на власний розсуд здійснює захист свої прав, обирає спосіб захисту, передбачений законом або договором (ст. 16 ЦК України).

Позивач вправі заявити позов про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 14.02.2011 року.

Таку вимогу було розглянуто та задоволено також і при розгляді справи № 925/1901/14 господарським судом Черкаської області, рішення якого залишено без змін постановою ВГСУ від 11.11.2015 року.

Частина 6,7,8 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" встановлюють, що якщо договір оренди поновлюється на підставі відсутності заперечень проти фактичного продовження користування орендарем земельною ділянкою, то укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); повноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу.

Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

При цьому ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" категорично не визначає, що при її застосуванні ініціатором укладення додаткової угоди повинен бути саме орендар, а не орендодавець. Також не вказано, що якщо додаткова угода не була укладена у місячний термін, то орендар автоматично втрачає свої права на земельну ділянку і договір вже не вважається поновленим.

Питання про укладення додаткової угоди сторони вправі вирішити між собою окремо, в т.ч. і в судовому порядку. На думку суду це питання може бути вирішено протягом загального строку позовної давності, якщо якась із сторін договору зволікатиме в укладенні додаткової угоди.

Як зазначено у позові, позивач просить суд визнати поновленим договір оренди від 14.02.2011 року на той самий строк і на тих же умовах, оскільки сторони не дійшли згоди щодо внесення змін до договору та не уклали запропоновану позивачем додаткову угоду (а.с. 42).

Суд не може використати вказані позивачем відомості про присвоєння земельним ділянкам позивача кадастрових номерів, оскільки вони відсутні у тексті договору від 14.02.2011 року, хоча позивач наполягає, що кадастрові номери були присвоєні ще на час укладення вказаного договору. Внесення до судового рішення відомостей про кадастрові номери ділянок суперечитиме рішенню суду про поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах. Це питання сторони можуть врегулювати шляхом приведення договору оренди до вимог чинного законодавства та внесення до нього всіх необхідних змін.

Заперечення відповідача проти поновлення позивачу договору оренди землі від 14 лютого 2011 року на новий термін і на тих же умовах зводяться не до існування доказів неналежного виконання позивачем умов цього договору, а до доводів про те, що договір не відповідає вимогам ст. 15 Закону України "Про оренду землі" щодо відсутності інформації про кадастровий номер, необхідності збільшення розміру орендної плати та збільшення нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Однак, сторони не позбавлені права внести всі необхідні зміни і доповнення до договору оренди землі від 14 лютого 2011 року навіть після поновлення його дії на тих же умовах і на той же строк.

При цьому за змістом ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" позивач повинен лише клопотати про поновлення дії договору оренди на той же строк і на тих же умовах, якщо він і далі продовжує користуватися орендованою земельною ділянкою.

Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області є належним відповідачем у даній справі з огляду на таке.

Відповідно до п.п. 2, 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 № 442 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" Державне агентство земельних ресурсів України реорганізоване шляхом перетворення в Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру. Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру, є правонаступником Державного агентства земельних ресурсів України.

Постановою Кабінет Міністрів України від 14.01.2015 р. № 5 "Про утворення територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру" утворені як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області; реорганізовані територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру, у тому числі і Головне управління Держземагенства у Черкаській області шляхом його приєднання до ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області. Встановлено, що територіальні органи Державного агентства земельних ресурсів, які реорганізуються, продовжують виконувати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру. 25 квітня 2015 року була проведена державна реєстрація ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наказом Держгеокадастру від 26.05.2015 № 84 "Про питання діяльності ОСОБА_3 управління Держгеокадастру у Черкаській області" погоджена можливість забезпечення здійснення покладених на Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області функцій і повноважень ОСОБА_3 управління Держземагенства у Черкаській області, що припиняється.

На підставі викладеного, вимога позивача про визнання поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договору оренди землі від 14 лютого 2011 року є такою, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим на той самий строк і на тих самих умовах договір оренди землі від 14 лютого 2011 року, що зареєстрований у міськрайонному управлінні Держкомзему у м. Золотоноша та Золотоніському районі (про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 08 квітня 2011 року за № 00720), укладений між Орендодавцем Золотоніською райдержадміністрацією та Орендарем Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Спільне" на право користування земельною ділянкою загальною площею 38, 8587 ріллі із земель запасу державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адміністративних межах Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області за межами населеного пункту.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Повне рішення складено 04 липня 2016 року

Суддя Н.М. Спаських