ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" червня 2016 р.Справа № 18/1544-10

Господарський суд Хмельницької області у складі головуючого судді Субботіної Л.О., судді Гладія С.В., судді Смаровоза М.В., розглянувши матеріали заяви ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколінія", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, Приватне підприємство "Рускус", м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, - Товариство з обмеженою відповідальністю "Подільський бройлер", с. Воробіївка, Дунаєвецький район, Хмельницька область

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Селянське фермерське господарство "Краєвид", с. Адамівка, Віньковецький район, Хмельницької області

про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 тон ріпаку 1 класу

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник за довіреністю № 5/А від 01.09.2015 р.

відповідача: ОСОБА_2 - за довіреністю від 20.01.2015 р.

третіх осіб: ТОВ "Подільський бройлер": не з'явився

СФГ "Краєвид": не з'явився

ПП "Рускус": не з'явився

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р., задоволено позов про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 тон ріпаку 1 класу, зобовязано відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. заяву ТОВ "Еколінія" від 10.10.2013р. про перегляд рішення суду від 27.11.2012р. за нововиявленими обставинами задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" до ТОВ "Еколінія за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ПП "Рускус", третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ТОВ "Подільський бройлер", СФГ "Краєвид", про зобов'язання відповідача виконати зобов'язання за договором та відвантажити 580,093 тон ріпаку 1 класу відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. апеляційну скаргу ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" задоволено. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. без змін.

25.08.2015 р. на адресу суду надійшла заява ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. у справі №18/1544-10 на стягнення з ТОВ "Еколінія" з рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення, вартості ріпаку 1 класу вагою 580,093 тон у розмірі 4872781,20 грн. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що 01.07.2015 р. головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_3 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, встановивши, що у боржника відсутнє майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, що підтверджується актом державного виконавця від 26.05.2015 року. Вказує, що згідно з довідкою боржника від 26.05.2015 р. станом на дату складання акту зерно ріпаку 1 кл. на його зберіганні дійсно відсутнє. Враховуючи вказані обставини заявник вважає, що під час виконання рішення виникли обставини, що роблять його виконання неможливим у спосіб, який визначений в його резолютивній частині, тому є необхідність змінити спосіб такого виконання. Вартість ріпаку 1 класу визначена заявником на підставі листа ТОВ "Центр Украгроконсалт" як середня ринкова вартість на ріпак 1 класу станом на 12.08.2015р. в Україні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. частково задоволено заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, змінено спосіб виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10, стягнуто із ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" 2018723,64 грн. вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. ухвала господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10 залишена без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.05.2016р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" задоволено частково, скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 12.10.2015р. та ухвалу господарського суду Хмельницької області від 03.09.2015р. у справі №18/1544-10, справу направлено на новий розгляд. Направляючи справу на новий розгляд, Вищий господарський суд України вказав, що судами попередніх інстанцій усупереч положенням статті 43 ГПК України не звернуто уваги та не надано відповідної правової оцінки конкретним обставинам справи, зокрема:

- не враховано, що у відповідності до положень статті 936 ЦК України поклажедавцем може бути лише власник чи інший законний володілець речі. Поклажодавцем за договором про надання послуг по прийманню, очищенню, сушінню довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції від 11.06.2010 №13/10 був ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Проте, вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013 встановлено факт належності цього зерна ріпаку ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид", яке вибуло з їх володіння через шахрайські дії засуджених, які діяли, нібито від імені ПП "Рускус" і передали зерно ТОВ "АДМ Трейдінг Україна". Також вироком установлено, що договори ТОВ "Подільський бройлер" та СФГ "Краєвид" із ПП "Рускус" були укладені з порушенням публічного порядку і спрямовані на незаконне заволодіння зерном, яке у подальшому постановою суду повернуто власникам як речові докази;

- не з'ясовано, чи підлягає виконанню наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 щодо відвантаження ТОВ "Еколінія" на користь ТОВ "ОСОБА_4Топфер Інтернешенал" 580,093 тон ріпаку 1 класу, з урахуванням того, що спірне майно вилучено у поклажозберігача примусово у визначений законом спосіб і поза його волею.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.05.2016р. розгляд заяви ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. у справі №18/1544-10 призначено до розгляду у судовому засіданні господарського суду.

Ухвалою від 23.05.2016р. заявлений ТОВ "Еколінія" відвід судді господарського суду Хмельницької області Виноградовій В.В. у справі №18/1544-10 відхилено, задоволено заяви про самовідвід суддів Виноградової В.В., Танасюк О.Є., Музики М.В. у справі при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2016р. у зв'язку із задоволення самовідводу суддів, відповідно до ст.20 ГПК України призначено розгляд вищезазначеної заяви у складі колегії суддів: Олійник Ю.П. - головуючий, ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою суду від 01.06.2016р. заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. прийнято до провадження колегією суддів та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 08.06.2016р. задоволено заяву про самовідвід судді Олійника Ю.П. у справі №18/1544-10 при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення суду.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.06.2016р. у зв'язку із задоволенням самовідводу судді відповідно до ст.20 ГПК України призначено розгляд вищезазначеної заяви у складі колегії суддів: Магера В.В. - (головуючий), ОСОБА_6, ОСОБА_5

Ухвалою суду від 08.06.2016р. заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012р. прийнято до провадження колегією суддів та призначено її до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 16.06.2016р. заяву про самовідвід судді Магери В.В. від 16.06.2016р. у справі №18/1544-10 при розгляді заяви про зміну способу виконання рішення суду задоволено.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2016р. у зв'язку із задоволенням самовідводу судді відповідно до ст.20 ГПК України призначено розгляд вищезазначеної заяви у складі колегії суддів: Субботіна Л.О. - (головуючий), ОСОБА_5, ОСОБА_6

Ухвалою від 17.06.2016р. справу прийнято до провадження колегією суддів та призначено до розгляду в судовому засіданні.

Повноважний представник позивача вимоги заяви підтримує та наполягає на її задоволенні. У письмових поясненнях вказує, що питання законних прав стягувача щодо спірного зерна ріпаку вирішувалось судом під час розгляду справи № 18/1544-10 по суті, аналогічно як і питання законності вимог стягувача до боржника щодо повернення вказаного зерна із зберігання, зокрема, у рішенні господарського суду Хмельницької області від 27.12.2012р., постанові Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р., постанові Вищого господарського суду України від 15.05.2013р., в тому числі під час перегляду рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. за нововиявленими обставинами, де підставами перегляду боржником зазначались вказані судом касаційної інстанції обставини. Також вказує, що питання, чи підлягає наказ виконанню з'ясовується судом лише за ініціативою сторони справи, тобто законом не передбачено можливості господарським судом самовільно вирішувати питання, чи підлягає виконанню виданий ним же наказ. Також звертає увагу на приписи ч.2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012р. № 18-рп/2012, практику Європейського суду з прав людини.

Повноважний представник відповідача проти заяви позивача заперечує, вказуючи на відсутність вини відповідача у відсутності зерна. У письмових запереченнях (вих.№69/09-2015 від 01.09.2015 р.) вказує, що між ТОВ "Еколінія" та ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" 11 червня 2010 р. укладено договір №13/10 на надання послуг по прийманню, очищенню, сушінню, довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції, на підставі якого на зберігання відповідачу передано зерно ріпаку в кількості 580,093 тонн, яке згідно складських документів було переоформлено від ПП "Рускус" на "АДМ Трейдінг Україна". В подальшому стало відомо, що договір, як і інші угоди, укладались від імені ПП "Рускус" з метою вчинення шахрайських дій. Вказує, що вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська засуджено ОСОБА_7 і ОСОБА_8 за ч.4 ст.190 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі з випробовувальним терміном на 3 роки за те, що вони в липні 2010 року від імені ПП "Рускус" уклали з 8 сільськогосподарськими виробниками ряд угод про купівлю-продаж зерна рапсу (всього на 1,4 тис. т зерна на загальну суму 5,4 млн. грн.), не маючи дійсного наміру передати зерно у власність "АДМ Трейдінг Україна". Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29.08.2013р. по кримінальній справі №412/10985/2012 задоволено заяви представників цивільних позивачів по справі ТОВ "Подільський бройлер" і СФГ "Краєвид" і речовий доказ по справі - зерно рапсу 1 класу вагою 580 тон 093 кг, що знаходилося на зберіганні у відповідача, повернуто ТОВ "Подільський бройлер" і СФГ "Краєвид". Постановою відділу державної виконавчої служби Дунаєвецького районного управління юстиції від 2 грудня 2013 р. зерно вилучено у ТОВ "Еколінія" і передано законним власникам зерна: ТОВ "Подільський бройлер" і СФГ "Краєвид". З огляду на вказане вважає, що зміна способу виконання судового рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. і стягнення з відповідача грошових коштів буде покаранням відповідача за дії державних органів.

Треті особи ТОВ "Подільський бройлер", СФГ "Краєвид" та ПП "Рускус" повноважних представників у судове засідання не направили, пояснень щодо заяви не подали.

Суд під час розгляду матеріалів справи та заяви про зміну способу виконання рішення суду встановив наступне.

На виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 господарським судом Хмельницької області видано наказ від 19.03.2013р., яким визначено Товариству з обмеженою відповідальністю "Еколінія" відвантажити товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4Топфер Інтернешенал" (змінено назву на "АДМ Трейдінг Україна") 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Згідно інформації про виконавче провадження постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції від 24.02.2014р. було відкрито виконавче провадження з виконання наказу № 18/1544-10 від 19.03.2013р.

На виконання постанови начальника управління державної виконавчої служби у Хмельницькій області від 19.05.2015р. виконавче провадження щодо примусового виконання вищевказаного наказу передано на виконання до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області від 26.05.2015р. виконавче провадження прийнято до виконання.

26.05.2015р. державним виконавцем складено акт, яким встановлено, що в ході перевірки наявності на підприємстві ТОВ "Еколінія" на території підприємства (в складських приміщеннях) та згідно бухгалтерської документації зерна ріпаку 1 класу не виявлено.

Згідно довідки ТОВ "Еколінія" № 51 від 26.05.2015р. на зберіганні підприємства ТОВ "Еколінія" станом на 26.05.2016р. зерно ріпаку 1 кл. не зберігається (відсутнє).

В зв'язку із вказаними обставинами постановою державного виконавця від 01.07.2015р. наказ господарського суду Хмельницької області № 18/1544-10 від 19.03.2013р. повернутий стягувачу на підставі п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", у зв'язку із тим, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу.

Внаслідок вказаних обставин, позивач звернувся до суду із заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 12.05.2015р. у справі №924/588/14. На підтвердження вартості ріпаку, яку заявник просить стягнути з відповідача, в матеріали справи подано довідку ТОВ "Центр УкрАгроКонсалт" № 162/15 від 12.08.2015р., статут вказаного товариства та договір про надання інформаційних послуг № 15-001 від 02.01.2015р., укладений між ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" та ТОВ "Центр УкрАгроКонсалт".

Заперечуючи щодо задоволення заяви про зміну способу виконання, відповідач надав в матеріали справи акти вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, від 02.12.2013р., складені державним виконавцем органу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, згідно яких на підставі вироку Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська № 412/10985/2012 від 01.10.2013р. у ТОВ "Еколінія" вилучено зерно ріпаку 1 класу вагою 60 т 799 кг на користь СФГ "Краєвид" та зерно ріпаку 1 класу вагою 519 тон 294 кг на користь ТОВ "Подільський бройлер".

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступних висновків:

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10, яке залишено без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р., було зобовязано відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу, про що 19.03.2013р. видано відповідний наказ.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, зокрема, якщо у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом має передати стягувачу, або майно, на яке необхідно звернути стягнення з метою погашення заборгованості (крім коштів), а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Про наявність обставин, зазначених у частині першій цієї статті, державний виконавець складає акт (ч. 2 ст. 47 вищевказаного Закону).

26.05.2015р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області складено акт, яким встановлено, що в ході перевірки наявності на підприємстві ТОВ "Еколінія" на території підприємства (в складських приміщеннях) та згідно бухгалтерської документації зерна ріпаку 1 класу не виявлено, в зв'язку із чим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 01.07.2015р.

Відсутність у відповідача зерна ріпаку 1 класу в кількості 580,093 тон, яке він зобов'язаний був відвантажити позивачу, підтверджується також довідкою ТОВ "Еколінія" № 51 від 26.05.2015р., актами вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, від 02.12.2013р., складеними державним виконавцем органу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції.

За приписами ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти вжиття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленим. Наприклад, заміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх до покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 вищевказаної постанови).

Згідно пункту 7.4 вищевказаної постанови за відсутності у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі, засвідченої державним виконавцем (наприклад, його постановою про повернення виконавчого документа з підстави відсутності майна), господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про стягнення вартості цього майна. При цьому господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.06.2004 у справі "Півень проти України" суд вказав, що право на судовий розгляд, гарантований ст. 6 Концепції, захищає також виконання остаточних та обов'язкових судових рішень, які в країні, що поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи при цьому шкоди одній зі сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У рішенні від 17.05.2005 у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії § 1 ст. 6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п. 1 ст. 6 Конвенції ("ОСОБА_9 проти Італії", заява № 22774/93, § 74, ЄСПЛ 1999-V).

Враховуючи викладене, виконання судового рішення є значимим етапом відновлення порушених прав людини, підприємства або установи.

Пунктом 3 рішення Конституційного Суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 у справі № 1-12/2012 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_10 щодо офіційного тлумачення положень пункту 20 частини першої статті 106, частини першої статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України у взаємозвязку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України встановлено, що зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом, який спрямований на гарантування виконання судового рішення. За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року № 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

З огляду на усе вищевикладене, зважаючи на відсутність у відповідача спірного майна, суд дійшов висновку про наявність обставин, що роблять неможливим виконання рішення суду від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 встановленим способом, а саме: шляхом відвантаження товариством з обмеженою відповідальністю "Еколінія" товариству з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4Топфер Інтернешенал (Україна)" 580,093 тон ріпаку 1 класу. Тому вказані позивачем обставини можуть бути підставою для зміни способу виконання судового рішення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача вартості присудженого майна.

При цьому суд на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові від 04.05.2016р., враховує наступне.

Згідно ст. 124 Конституції України, ст.115 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, потрібно тлумачити в світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує принцип верховенства права як частину спільної спадщини держав-учасниць. Одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду (рішення Суду у справі "Брумареску проти Румунії" від 28 жовтня 1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало чинності, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (див. п.п. 51 - 52 рішення Суду у справі "Рябих проти Росії" від 24 червня 2003 року; ухвала Суду щодо прийнятності заяви N 62608/00 "Агротехсервіс проти України"; п.п. 42-44 рішення Суду у справі "Желтяков проти України" від 9 червня 2011 року).

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10, постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2013р. та постановою Вищого господарського суду України від 15.05.2013р. встановлено, що придбана позивачем сільськогосподарська продукція (ріпак 1 класу в кількості 580,093 тон) перебувала на зберіганні у відповідача, який є субєктом зберігання зерна в розумінні ст. 7 "Про зерно та ринок зерна в Україні", і відповідно до умов укладеного позивачем та відповідачем договору від 11.06.2010р. зобовязувався надати послуги по прийманню, очищенню, сушінню, довготривалому зберіганню та відвантаженню сільськогосподарської продукції - зернових урожаю 2010 року, в тому числі ріпаку та здійснити по письмовій вимозі замовника відпуск зерна. У позивача були наявні достатні правові підстави для предявлення вимоги до відповідача про відвантаження йому зерна ріпаку, а тому відмова відповідача відвантажити належне позивачу зерно, є порушенням п.3.4. Договору №13/10 від 11.06.2010 року та суперечить приписам ст.ст.525, 526 ЦК України. В звязку із вказаними обставинами суди прийняли рішення про зобовязання відповідача відвантажити позивачу 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.05.13р. у кримінальній справі №412/10985/2012, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 15.08.13р., громадяни ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнані винними у скоєні злочину за ч.4 ст. 190 КК України (привласнення майна в особливо великих розмірах) та засуджені до п'яти років позбавлення волі із відстрочкою виконання вироку на три роки. У вироці зазначено, що співучасники злочину ОСОБА_7, ОСОБА_8, а також інші невстановлені слідством особи вступили між собою в попередню злочинну змову, спрямовану на заволодіння шляхом обману майном суб'єктів господарювання-виробників сільськогосподарської продукції. Співучасники діяли від імені ПП "Рускус" та шляхом обману, не маючи намірів виконувати взяті зобов'язання по сплаті за майно його продавцям, укладали через підставних осіб фіктивні договори купівлі-продажу зерна рапсу з сільськогосподарськими підприємствами Хмельницької області і продали його позивачу. Діючи від імені ПП "Рускус", співучасники заволоділи шляхом обману і розпорядилися на власний розсуд зерном "рапса" на загальну суму 5439529,18 грн.

Постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012 задоволена заява цивільних позивачів ТОВ "Подільський Бройлер" та СФГ "Краєвид" про вирішення питання щодо речових доказів у даній кримінальній справі та вирішено питання щодо речових доказів, приєднаних до кримінальної справи № 412/10985/2012 та які належать ТОВ "Подільський Бройлер" та СФГ "Краєвид" наступним чином: речовий доказ по справі - зерно ріпаку 1-го класу, вагою 519 тон 294 кг., що знаходиться на зберіганні у ТОВ "Еколінія", повернуто за належністю ТОВ "Подільський бройлер", речовий доказ по справі - зерно ріпаку 1-го класу, вагою 60 тон 799 кг, що знаходиться на зберіганні у ТОВ "Еколінія", повернуто за належністю СФГ "Краєвид". Згідно актів вилучення у боржника предметів, зазначених у рішенні суду, від 02.12.2013р., складених державним виконавцем органу державної виконавчої служби Ярмолинецького районного управління юстиції, у ТОВ "Еколінія" вилучено зерно ріпаку 1 класу вагою 60 т 799 кг на користь СФГ "Краєвид" та зерно ріпаку 1 класу вагою 519 тон 294 кг на користь ТОВ "Подільський бройлер".

Факти, встановлені вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ у кримінальному проваджені №412/10985/2012 від 16.05.2013р. та постановою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012, стали підставою для звернення ТОВ "Еколінія" до господарського суду Хмельницької області із заявою про перегляд рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 року у справі №18/1544-10 за нововиявленими обставинами.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. заяву ТОВ "Еколінія" від 10.10.2013р. про перегляд рішення суду від 27.11.2012р. за нововиявленими обставинами задоволено, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 скасовано. Прийнято нове рішення, яким у позові відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. апеляційну скаргу ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" задоволено. Рішення господарського суду Хмельницької області від 24.07.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. скасовано, рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012р. залишено без змін. Постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015р. касаційну скаргу ТОВ "Еколінія" на постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.11.2014р. без змін.

Під час розгляду заяви ТОВ "Еколінія" про перегляд рішення за нововиявленими обставинами суди апеляційної та касаційної інстанції дійшли висновку, що обставини, які були встановлені згідно з вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровськ від 16.05.2013 р. у кримінальній справі № 412/10985/2012 щодо винних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які дючи від імені ПП "Рускус", заволоділи шляхом обману і розпорядилися на власний розсуд зерном "рапса" на загальну суму 5439529,18 грн., - не є такими, що мають значення для перегляду рішення за нововиявленими обставинами. Правовою підставою позовних вимог є договір зберігання сільгосппродукції та набуте позивачем як належним покупцем право власності на зерно. Обставини, які встановлені відповідно до постанови Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 29.08.2013 р. та постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 04.09.2013 р. у кримінальній справі №412/10985/2012 щодо розпорядження зерном передачі речових доказів іншим особам як власникам, - не є нововиявленими, а є фактами, які відбулись після прийняття та набрання законної сили рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. Такі обставини не існували на момент розгляду справи, тому не є нововиявленими обставинами у розумінні ст.112 ГПК України. Відповідно, не є такою обставиною, яка існувала і мала б значення у справі те, що зберігачу майна (відповідачу) необхідно здійснити відповідні дії щодо одного і того ж майна, тобто - повернути його як речовий доказ у кримінальній справі одним володільцям, а згідно рішення у господарському судочинстві повернути його іншому власнику позивачеві товариства "АДМ Трейдінг Україна".

Зважаючи на усе вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини, встановлені у вироку Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2013, та факт вилучення у відповідача спірного ріпаку у визначений законом спосіб і поза його волею згідно актів від 02.12.2013р. не звільняє ТОВ "Еколінія" від обовязку виконати судове рішення та відвантажити позивачу ріпак 1 класу в кількості 580,093 тон, а у разі його відсутності - сплатити кошти у розмірі його вартості.

При цьому суд також приймає до уваги, що на час розгляду заяви про зміну способу виконання рішення наказ господарського суду Хмельницької області від 19.03.2013 №18/1544-10 невиконаний та не визнаний судом таким, що не підлягає виконанню.

Як вбачається із змісту заяви, заявник просить змінити спосіб виконання рішення суду від 27.11.2012р. по справі №18/1544-10 на стягнення з ТОВ "Еколінія" вартості ріпаку 1 класу вагою 580,093 тон у розмірі 4872781,20 грн., обґрунтовуючи розмір стягнення середньою ринковою вартістю ріпаку 1 класу станом на 12.08.2015 р. в діапазоні 8400-8600 грн./т (з ПДВ) згідно з довідкою ТОВ "Центр Украгроконсалт" №162/15 від 12.08.2015р.

З приводу зазначеного суд враховує п. 7.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", яким передбачено, що при зміні способу виконання рішення господарський суд повинен виходити з вартості майна, визначеної ним у рішенні про його передачу (повернення).

Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. по справі №18/1544-10 встановлено, що на підставі виставленого рахунку №5182 від 27.07.2010р., згідно платіжного доручення №200382 від 28.07.10р. ТОВ "ОСОБА_4Топфер Інтернешенал (Україна)" сплатило ПП "Рускус" 2018723,64 грн. за ріпак 1кл. в кількості 580,093 т. за накладною № 5182 від 27.07.2010р. отримало зазначений товар та надало податкову накладну від 27.07.2011р. № 5182 на суму 2018723,64 грн., яке передано на зберігання відповідачу.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що державним виконавцем встановлено відсутність у відповідача присудженого позивачеві майна в натурі (580,093 тон ріпаку 1 класу), суд вважає за можливе задовольнити заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду частково, виходячи із вартості майна, визначеної у рішенні від 27.11.2012 р. по справі №18/1544-10, а саме: 2018723,64 грн.

При цьому суд бере до уваги зміну назви товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_4Топфер Інтернешенал (Україна)" на товариство з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна", а також зміну юридичної адреси відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "Еколінія", що встановлено ухвалою господарського суду Хмельницької області від 04.03.2015 р.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ТОВ "АДМ Трейдінг Україна" про зміну способу виконання рішення суду від 27.11.2012 р. у справі №18/1544-10 задовольнити частково.

Змінити спосіб виконання рішення господарського суду Хмельницької області від 27.11.2012 р. у справі №18/1544-10.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еколінія" (м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 2 А, офіс 510, код 32013204) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АДМ Трейдінг Україна" (м. Київ, вул. Петра Сагайдачного, буд 16-А, код 20027,64 грн. (два мільйони вісімнадцять тисяч сімсот двадцять три гривні 64 коп.) вартості 580,093 тон ріпаку 1 класу.

Головуючий суддя Л.О.Субботіна

Суддя С.В.Гладій

Суддя М.В.Смаровоз

Віддрук. 8 прим.:

1 - до справи;

2,3 - позивачу (вул. Петра Сагайдачного, 16-А, м. Київ, Подільський р-н,04070 та вул. Жилянська, 75, 5-поверх, м. Київ )

4, 5 - відповідачу (вул. Березнева, 10, офіс 1102, Дніпровський р-н, м. Київ, 02160 та 02002, м.Київ, вул.М.Раскової, будинок 2 А, офіс 510 )

6 - ТОВ „Подільський бройлер (вул. Молодіжна, 43, с. Воробіївка, Дунаєвецький р-н, Хмельницька обл.) - рек. з повід.,

7 - ПП „Рускус (вул. Романовського, 80, Самарський р-н, м. Дніпропотровськ, 49000) - рек. з повід.,

8 - СФГ „Краєвид (с. Адамівка, Віньковецький р-н, Хмельницька обл., 32511) - рек. з повід.