ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" червня 2016 р.Справа № 924/374/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Гладій С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Строймайстер" м. Старокостянтинів, Хмельницької області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід" м. Хмельницький

до агропромислового науково - виробничого підприємства "Візит" с. Тамашпіль, Хмільницького району, Вінницької області

про визнання біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009р. укладеної між ТОВ "Захід - Схід" та АНВП "Візит" недійсною

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- довіреність №30/40 від 30.04.2016р.

від відповідача 1: не з'явився

від відповідача 2: ОСОБА_2- довіреність від 21.12.2015р.

В судовому засіданні, відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Обставини справи:

Позивач ТОВ „Строймайстер, м. Старокостянтинів звернувся з позовом до відповідачів: ТОВ „Захід-Схід, м. Хмельницький, агропромислового НВП „Візит, с. Тамашпіль, Хмільницького району, Вінницької області про визнання біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009 року недійсною.

В обґрунтування позову, з посиланням на ч. 1, ч. 5 ст. 203, ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, зазначає, що право власності на внутрішньо площадкову підїзну залізничну колію належить йому, так як наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Хмельницькій області № 635 від 09.09.1997 року вирішено передати до статутного фонду ВАТ „Старокостянтинівський завод „Металіст вищезазначену залізничну колію, а 19.03.2009 року ВАТ „Старокостянтинівський завод „Металіст продав внутрішньо площадкову підїзну залізничну колію ТОВ „Бора Девелопмент, що підтверджується видатковою накладною № М-00000050 від 19.03.2009 року та податковою накладною № 186 від 19.03.2009 року, в свою чергу 23.04.2009 року ТОВ „Строймайстер відчужило у ТОВ „Бора Девелопмент внутрішньо площадкову підїзну залізничну колію, що підтверджується видатковою накладною № ЛНА-000097 від 23.04.2009 року.

Таким чином, ТОВ „Захід-Схід не мав права укладати біржову угоду з агропромисловим НВП „Візит у звязку з тим, що не мав права власності на внутрішньо площадкову підїзну залізничну колію.

В додаткових поясненнях позивач посилається на те, що право власності на внутрішньо площадкову підїзну залізничну колію в нього виникло на підставі договору про задоволення вимог Іпотекодержателя, за яким ТОВ „Бора Девелопмент передав, а ТОВ „Строймайстер прийняв у власність майновий комплекс № 5 загальною площею 665,6 кв. м., що знаходиться за адресою Хмельницька область, місто Старокостянтинів, вул. Франка, 20.

На підставі зазначеного просить позов задоволити.

Відповідач (ТОВ „Захід Схід) в судове засідання не зявився, вимоги суду не виконав, щодо подачі відзиву на позов, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач (АНВП „Візит) у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти позову заперечує та просить в позові відмовити. Посилається на те, що агропромислове науково-виробниче підприємство «Візит» правомірно здійснило купівлю залізничної підїзної колії при станції Старокостянтинів-1, довжиною 500м, Р-43, за 70000 грн. (протокол № 1 біржових торгів від 06.05.2009р.), на підставі біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна реєстраційний номер 0080 від 28.05.2009р. та акту приймання-передачі майна зо 28 травня 2009 року та отримало Технічний паспорт залізничної підїзної колії товариства з обмеженою відповідальністю «Захід-Схід» при станції Старокостянтинів-1. Починаючи з 28.05.2009 року дана колія перебуває на балансі АПНВП «Візит» довідка № 159 від 05.05.2016р. Придбання АНВП „Візит підїзної залізничної колії відбулось в процесі ліквідаційної процедури у справі № 5/145-Б.

На підставі наведеного просить в позові відмовити.

Відповідачем також заявлено клопотання про застосування позовної давності відповідно до ст. 256, 257 Цивільного Кодексу України до вимог позивача про визнання недійсною біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

При проведенні ліквідаційної процедури ТОВ „Захід-Схід арбітражним керуючим-ліквідатором ОСОБА_3 було виявлено належне ТОВ „Захід-Схід майно залізничну підїзну колію при станції Старокостянтинів-1 довжиною 505 м (ширина колії 1520 мм), яка складається з колії № 1 Р-43 корисною довжиною 481м та навантажувальної колії Р-50 корисною довжиною 24 м, що підтверджується актом інвентаризації від 03.02.2009 року.

Ліквідатором укладено з Хмельницьким представництвом „Південно-Західна універсальна товарна біржа угоду № 1/1602 від 16.02.2009 року на організацію проведення торгів.

Відповідно до протоколу № 1 біржових торгів від 06.05.2009 року продаж залізничної підїзної колії при станції Старокостянтинів-1 довжиною 500 м Р-43 здійснено за 70000 грн.

28.05.2009р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Захід-Схід м. Хмельницький (Продавець) та агропромисловим науково-виробничим підприємством „Візит (Покупець) укладено біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до п. 1 біржової угоди, Продавець продав, а Покупець придбав: Залізничну підїзну колію при станції Старокостянтинів-1 довжиною 500 м Р-43.

Згідно п. 2 Угоди, продаж вчинено за 70000,00 грн. без ПДВ відповідно до протоколу біржових торгів № 1 проведених 06.05.2009 року Хмельницьким представництвом Південно-Західної універсальної товарної біржі, розрахунки між „Покупцем та „Продавцем здійснено, ще до підписання даної угоди.

Відповідно до п. 3 Угоди, Продавець свідчить, що зазначене майно на момент укладення цієї Угоди нікому іншому не продано, не подаровано, іншим способом не відчужено, під заставою, забороною (арештом) не перебуває, судового спору щодо нього а також прав і претензій щодо нього у третіх осіб, як у межах, так і за межами України, немає.

Угода набуває чинності з моменту її підписання та підлягає нотаріальному посвідченню за домовленістю сторін (п. 6 Угоди).

Біржова угода купівлі-продажу нерухомого майна зареєстрована на Південно-Західній універсальній товарній біржі, реєстраційний № 0080 від 28.05.2009 року.

Позивач, вважаючи, що спірна угода укладена в порушення вимог ч. 1, ч. 5 ст. 203, ч. 1, ч. 3 ст. 215 ЦК України, звернувся з позовом до суду в якому просить визнати її недійсною.

При цьому, в обґрунтування порушеного права та на підтвердження права власності на майно яке є предметом біржової угоди надав суду наказ регіонального відділення по Хмельницькій області Фонду державного майна України № 635 від 09.09.1997 року „Про створення відкритого акціонерного товариства Старокостянтинівського заводу „Металіст, копію видаткової накладної № М-00000050 від 19.03.2009 року за якою ТОВ „Бора Девелоппмент отримав від ВАТ „Старокостянтинівський завод „Металіст переїзну будку та внутрішньоплощадкову залізничну колію. Підставою видачі видаткової накладної є договір № М-00000036 від 04.03.2009 року, копію податкової накладної № 166 від 19.03.2009 року, копію видаткової накладної № ЛНА-000097 від 23.04.2009 року за якою ТОВ „Строймайстер отримав від ТОВ „Бора Девелопмент переїзну будку та внутрішньо площадкову залізничну колію. Підставою видачі видаткової накладної слугував договір № 1546 (ЗВД) від 23.04.2009 року.

Позивачем на підтвердження права власності також надано до матеріалів справи копію Договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23.04.2009 року, згідно умов якого ТОВ „Бора Девелопмент (Іпотекодавець) передав, а ТОВ „Строймайстер (Іпотекодержатель) прийняв у власність майновий комплекс № 5 господарський, загальною площею 665,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Франка, 20, блок 5 (п. 1 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору, майновий комплекс передається Іпотекодержателю в день підписання цього договору, згідно з актом прийому-передачі нерухомого майна. Названий акт містить перелік та вартість нерухомого майна, що входить до складу Майнового комплексу і переходить у власність Іпотекодержателя відповідно до цього Договору.

Відповідно до п. 1 акту прийому-передачі нерухомого та рухомого майна від 23.04.2009 року, Іпотекодавець передав, а Іпотекодержатель прийняв у власність майновий комплекс № 5 господарський, загальною площею 665,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, місто Старокостянтинів, вул.. Франка, 20, блок 5.

Згідно п. 2 Акту прийому-передачі, за даними Старокостянтинівського бюро технічної інвентаризації, оцінки та реєстрації (ОСОБА_2 з реєстру прав власності на нерухоме майновід 21.04.2009 року за № 22520761) майновий комплекс складається із: столярний цех (літ. А, № 1) площею 620,7 кв. м., кладова (літ. Б, № 1) площею 38,5 кв. м., переїзна будка (літ. В, № 1) площею 6,4 кв. м., а також рухомого майна підїзної залізничної колії до станції Старокостянтинів-1 довжиною 2636м.

Дослідженням наявних в матеріалах справи документів, доводів сторін суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав:

В силу ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно ст. 2 Закону України „Про судоустрій і статус суддів, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України.

Встановивши наявність у позивача субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

За положеннями абз. 5 п. 5 Постанови Пленуму ВСУ „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право чинів недійсними від 06.11.2009 року № 9, відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Згідно п. 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними № 11 від 29.05.2013р., якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, повязаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 ГПК.

Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Тобто, порушення або оспорювання прав та інтересів особи, яка звертається до суду за їх захистом, є обовязковими, тому обовязком позивача, відповідно до ст. 33 ГПК України є доведення (підтвердження) в установленому законом порядку наявності факту порушення або оспорювання його прав та інтересів.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне субєктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати обєктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги позивача направлені на визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009 року укладеного між ТОВ „Захід-Схід (Продавець) та АНВП „Візит (Покупець), з огляду на те, що власником майна, яке є предметом спірної угоди купівлі-продажу є Позивач ТОВ „Строймайстер.

Приписами ст. 328 ЦК України унормовано, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

На підтвердження права власності на спірне майно позивачем надано копію видаткової накладної № М-00000050 від 19.03.2009 року за якою ТОВ „Бора Девелопмент отримав від ВАТ „Старокостянтинівський завод „Металіст внутрішньоплощадкову залізничну колію. Підставою видачі видаткової накладної є договір № М-00000036 від 04.03.2009 року, копію податкової накладної № 166 від 19.03.2009 року, копію видаткової накладної № ЛНА-000097 від 23.04.2009 року за якою ТОВ „Строймайстер отримав від ТОВ „Бора Девелопмент внутрішньоплощадкову залізничну колію. Підставою видачі видаткової накладної слугував договір № 1546 (ЗВД) від 23.04.2009 року, які не є належними правовстановлюючими документами, оскільки, зазначена в вищенаведених накладних внутрішньоплощадкова залізнична колія не містить ідентифікуючих ознак визначених в договорі купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009р., а саме „залізнична підїзна колія при станції Старокостянтинів-1 довжиною 500 м Р-43, відповідно, накладні № М-00000050 від 19.03.2009 року та № ЛНА-000097 від 23.04.2009 року не можуть бути належними доказами виникнення права власності у позивача на залізничну підїзну колію при станції Старокостянтинів-1 довжиною 500 м Р-43.

Наданий позивачем в матеріали справи договір про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23.04.2009 року, згідно умов якого ТОВ „Бора Девелопмент (Іпотекодавець) передав, а ТОВ „Строймайстер (Іпотекодержатель) прийняв у власність майновий комплекс № 5 господарський, загальною площею 665,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Франка, 20, блок 5 (п. 1 Договору) також не містить будь-яких посилань на залізничну підїзну колію при станції Старокостянтинів-1 довжиною 500 м Р-43.

При цьому, наданий позивачем акт прийому-передачі нерухомого та рухомого майна від 23.04.2009 року судом оцінюється критично, оскільки не відповідає умовам укладеного договору про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23.04.2009 року.

Так, відповідно до п. 1 Договору (Іпотекодавець) передав, а ТОВ „Строймайстер (Іпотекодержатель) прийняв у власність майновий комплекс № 5 господарський, загальною площею 665,6 кв. м., що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Старокостянтинів, вул. Франка, 20, блок 5, а відповідно до акту прийому-передачі майна (п. 2 Акту), майновий комплекс, що був переданий складається із: столярного цеху (літ. А, № 1) площею 620,7 кв. м., кладової (літ. Б, № 1) площею 38,5 кв. м., переїзної будки (літ. В, № 1) площею 6,4 кв. м., що разом складає 665,6 кв. м., крім того, за актом також передано підїзну залізничну колію до станції Старокостянтинів-1 довжиною 2636 м про що в договорі взагалі не зазначено.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Виходячи із змісту ст. ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України та Господарського процесуального кодексу України, застосування певного способу судового захисту вимагає доведеності належними доказами сукупності таких умов: наявності у позивача певного субєктивного права (інтересу); порушення (невизнання або оспорювання) такого права (інтересу) з боку відповідача; належності обраного способу судового захисту (адекватність наявному порушенню та придатність до застосування як передбаченого законодавством), і відсутність (недоведеність) будь-якої з означених умов унеможливлює задоволення позову.

Як вже зазначалось, підставою заявлених вимог ТОВ „Строймайстер є належність йому на праві власності майна, яке є предметом спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009 року.

Позивачем не доведено набуття права власності на окремо визначене майно, що є предметом спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009 року, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог суд відмовляє.

На підставі вищевикладеного судом відхиляються клопотання позивача про виклик посадових осіб для надання пояснень у справі та про зобовязання Південно-Західну універсальну товарну біржу надати інформацію про документи на підставі яких укладено Біржову угоду купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009 року.

Щодо поданої відповідачем заяви про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що заява відповідача про застосування позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки за змістом частини першої ст. 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен зясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє у позові у звязку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п. 2.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів).

Оскільки суд відмовляє в позові по суті в звязку з відсутністю порушеного права або охоронюваного інтересу позивача, тому питання порушення строку позовної давності (за даних обставин) не впливає на суть винесеного рішення.

Судові витрати покладаються на позивача у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 87 Господарського процесуального кодексу України, СУД

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю „Строймайстер м. Старокостянтинів, Хмельницької області до товариства з обмеженою відповідальністю "Захід-Схід" м. Хмельницький до агропромислового науково - виробничого підприємства "Візит" с. Тамашпіль, Хмільницького району, Вінницької області про визнання біржової угоди купівлі-продажу нерухомого майна від 28.05.2009р. укладеною між ТОВ "Захід - Схід" та АНВП "Візит" недійсною відмовити.

Повний текст складено 17.06.2016р.

Суддя С.В. Гладій

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (м. Старокостянтинів, Хмельницької обл., вул. І. Франка,20)

3 - відповідачу 1 (АДРЕСА_1 (простим.)

4 - відповідачу 2 (с. Томашпіль, Хмільницького р-ну, Вінницької обл., вул. І. Богуна,19)