РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016Справа №910/8147/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс"

до відповідача: Міністерства оборони України

про: стягнення заборгованості в сумі 260 698,19 грн.

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача Гнатенко А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача Кривошея Д.А. (представник за довіреністю).

У судовому засіданні 05 липня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс", 04.05.2016 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 08.04.2016 року до відповідача, Міністерства оборони України, про: стягнення заборгованості в сумі 260 698,19 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/15/87 від 16.10.2015 року в частині здійснення оплати за поставлений товар.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.05.2016 року порушено провадження у справі № 910/8147/16 та призначено розгляд справи на 24.05.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року судом, за клопотанням представників сторін, відповідно до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, розгляд справи відкладено до 05.07.2015 року.

У судовому засіданні 05.07.2016 року представники сторін дали пояснення по суті спору. Позивач підтримав позовні вимоги, а відповідач заперечив проти їх задоволення в повному обсязі.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2015 року між Міністерством оборони України (далі - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс" (далі - постачальник) було укладено про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/15/86 (далі - Договір), відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язується у 2015 році поставити Міністерству оборони України (далі - Замовник) вироби дня ванн і кухні металеві, а саме: (візок для таць, візок сервіровочний, мийка двосекційна з бортом (довжина 1200 мм», ширина 700 мм» висота 850 мм), мийка двосекційна з бортом (довжина 1000 мм, ширина 700 мм, висота 850 мм), мийка односекційна з бортом (довжина 500 мм, ширина 700 мм, висота 850 мм), мийка односекційна з бортом (довжина 600мм, ширша 600мм, висота 850 мм), стелаж виробничий (довжина 1300мм, шириною 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина і 400 мм, щирішою 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина 1500мм, шириною 500 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина 2000 мм, шириною 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж для сушки посуду (довжина 700 мм, шириною 320 мм, висотою 1650 мм), стелаж для сушки посуду (довжина 1000 мм, шириною 320 мм, висотою 1650 мм), стіл виробничий з бортом і полицею (довжина 1100 мм, шириною 700 мм, висотою 150 мм), стіл виробничий з бортом: і полицею (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1100 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий і бортом і полицею (довжина 1600 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 700 мм. висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом і полицею (довжина 2000 мм, шириною 700мм, висотою 850 мм), стіл з мийкою з бортом (Довжина 1400 мм:, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл з бортом, мийкою та отвором дня відходів (довжина до 1100 мм, шириною до 700 мм, висотою до 850 мм), стіл з бортом, мийкою та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 600 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з двома бортами без полиці (довжина 400 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з двома бортами без полиці (довжина 1000 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл, з двохсекційною мийкою та бортом (довжина 1800 мм, шириною 700 ми, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом без полиці (довжина 1090 мм, шириною 600 мм. висотою 850 мм), поличка. 2-х ярусна навісна (1100 мм, ширшою 300 мм, висотою 300 мм) поличка 2- х ярусна навісна (довжина 1200 мм, ширино» 300 мм. висотою 300 мм), стіл-тумба з бортом (довжина 1300 мм, шириною 600 мм; висотою 850 мм), стіл-тумба з бортом (довжина. 1,800мм, шириною 600 мм, висотою 850 мм), стіл - тумба з мийкою та бортом (довжина 1700 мм, шириною 600 мм, висотою §50 мм), стіл з дерев'яною поверхнею (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотаю 850 мм), шафа для зберігання хліба, шафа для зберігання посуду, рама-накладка на шість конфорок, рама-накладка на дві конфорки, прилавок для приборів та підносів (довжина 800 мм, шириною 700 мм, висотою 1490 мм), прилавок для приборів та підносів (довжина 1500 мм, шириною 700 мм, висотою 900 мм), прилавок для приборів та підносі» (довжина 800 мм, шириною 700 мм, висотою 900 мм диспансер для тарілок без підігріву) (далі - товар), зазначений у специфікації, а Замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та строки, які визначені у Специфікації товару (п. 1.2.)

Згідно з пунктом 1.2. Договору ціна товару з ПДВ становить: 419 497,98 грн. і включає доставку та наладку обладнання.

Приймання товару за кількістю та якістю оформляється актом приймання, який складає одержувач замовника на кожну партію товару після закінчення приймання товару в трьох примірниках: перший примірник - замовнику, другий - одержувачу замовника, третій - постачальнику. Належним чином оформлені документи: акт приймання, видаткова накладна постачальника та повідомлення-підтвердження відповідно до наказу Міністра оборони України від 29.10.2012 року № 704 є підтвердженням приймання товару (пункт 2.4. Договору).

Пунктом 3.1. Договору сторони погодили, що ціна цього Договору становить: 419 497,98 грн., у тому числі : без ПДВ - 349 581,65 грн., ПДВ 69 916,33 грн.

Відповідно до пунктів 4.1., 4.2. Договору розрахунки за фактично поставлений товар проводяться протягом 20 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати підписання сторонами відповідного акту приймання товару та на підставі надання постачальником замовнику належним чином оформленого рахунка-фактури на відвантажений товар, підписаного керівником та головним бухгалтером підприємства. До рахунка-фактури додаються: акт приймання; видаткова накладна постачальника; повідомлення-підтвердження.

Згідно з пунктом 6.1.1. Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари протягом 20 банківських днів (за умов надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків) з дати надання постачальником замовнику належним чином оформлених документів, передбачених договором.

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2015 року, а в частині проведення розрахунків до повного їх завершення (пункт 10.1. Договору).

На виконання умов Договору позивачем здійснено поставку відповідачу товару на суму 419 497,98 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому № 66 від 13.11.2015 року, № 67 від 13.11.2015 року, № 76 від 03.12.2015 року, № 78 від 13.11.2015 року; видатковою накладною № 214 від 13.11.2015 року, видатковою накладною № 213 від 13.11.2015 року, видатковою накладною № 225 від 03.12.2015 року, видатковою накладною № 224 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 214 від 13.11.2015 року та акту-приймання № 66 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 213 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 224 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 225 від 03.12.2015 року.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 419 497,98 грн., однак Відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості в розмірі 160 087,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 286/2/4633 від 29.12.2015 року та № 286/2/4634 від 29.12.2015 року.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) № 286/2/15/86 від 16.10.2015 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений товар.

У поданому відзиві відповідач зазначив, що позивачем товар за умовами договору поставлено, однак всупереч умовам договору не проведено наладку обладнання, будь-яке документальне підтвердження проведення наладки обладнання позивачем не надано.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Нормами ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, інші юридичні факти.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Матеріалами справи підтверджується поставка позивачем товару за Договором та його прийняття відповідачем.

Статтею 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з пунктом 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як уже було встановлено судом, 16 жовтня 2015 року між Міністерством оборони України та Товариством з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс" було укладено про поставку товарів для державних потреб (за кошти Державного бюджету України) №286/2/15/86, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов'язується у 2015 році поставити Міністерству оборони України вироби дня ванн і кухні металеві, а саме: (візок для таць, візок сервіровочний, мийка двосекційна з бортом (довжина 1200 мм», ширина 700 мм» висота 850 мм), мийка двосекційна з бортом (довжина 1000 мм, ширина 700 мм, висота 850 мм), мийка односекційна з бортом (довжина 500 мм, ширина 700 мм, висота 850 мм), мийка односекційна з бортом (довжина 600мм, ширша 600мм, висота 850 мм), стелаж виробничий (довжина 1300мм, шириною 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина і 400 мм, щирішою 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина 1500мм, шириною 500 мм, висотою 1800 мм), стелаж виробничий (довжина 2000 мм, шириною 600 мм, висотою 1800 мм), стелаж для сушки посуду (довжина 700 мм, шириною 320 мм, висотою 1650 мм), стелаж для сушки посуду (довжина 1000 мм, шириною 320 мм, висотою 1650 мм), стіл виробничий з бортом і полицею (довжина 1100 мм, шириною 700 мм, висотою 150 мм), стіл виробничий з бортом: і полицею (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1100 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий і бортом і полицею (довжина 1600 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 700 мм. висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом і полицею (довжина 2000 мм, шириною 700мм, висотою 850 мм), стіл з мийкою з бортом (Довжина 1400 мм:, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл з бортом, мийкою та отвором дня відходів (довжина до 1100 мм, шириною до 700 мм, висотою до 850 мм), стіл з бортом, мийкою та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом та отвором для відходів (довжина 1200 мм, шириною 600 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з двома бортами без полиці (довжина 400 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл виробничий з двома бортами без полиці (довжина 1000 мм, шириною 700 мм, висотою 850 мм), стіл, з двохсекційною мийкою та бортом (довжина 1800 мм, шириною 700 ми, висотою 850 мм), стіл виробничий з бортом без полиці (довжина 1090 мм, шириною 600 мм. висотою 850 мм), поличка. 2-х ярусна навісна (1100 мм, ширшою 300 мм, висотою 300 мм) поличка 2- х ярусна навісна (довжина 1200 мм, ширино» 300 мм. висотою 300 мм), стіл-тумба з бортом (довжина 1300 мм, шириною 600 мм; висотою 850 мм), стіл-тумба з бортом (довжина. 1,800мм, шириною 600 мм, висотою 850 мм), стіл - тумба з мийкою та бортом (довжина 1700 мм, шириною 600 мм, висотою §50 мм), стіл з дерев'яною поверхнею (довжина 1200 мм, шириною 700 мм, висотаю 850 мм), шафа для зберігання хліба, шафа для зберігання посуду, рама-накладка на шість конфорок, рама-накладка на дві конфорки, прилавок для приборів та підносів (довжина 800 мм, шириною 700 мм, висотою 1490 мм), прилавок для приборів та підносів (довжина 1500 мм, шириною 700 мм, висотою 900 мм), прилавок для приборів та підносі» (довжина 800 мм, шириною 700 мм, висотою 900 мм диспансер для тарілок без підігріву), зазначений у специфікації, а Замовник забезпечити приймання та оплату товару в кількості та строки, які визначені у Специфікації товару (п. 1.2.)

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов Договору позивачем здійснено поставку позивачу товару на суму 419 497,98 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами прийому № 66 від 13.11.2015 року, № 67 від 13.11.2015 року, № 76 від 03.12.2015 року, № 78 від 13.11.2015 року; видатковою накладною № 214 від 13.11.2015 року, видатковою накладною № 213 від 13.11.2015 року, видатковою накладною № 225 від 03.12.2015 року, видатковою накладною № 224 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 214 від 13.11.2015 року та акту-приймання № 66 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 213 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 224 від 13.11.2015 року, повідомленням-підтвердженням № б/н до видаткової накладної № 225 від 03.12.2015 року.

З матеріалів справи випливає, що позивачем виставлено відповідачу рахунки на оплату на загальну суму 419 497,98 грн., однак Відповідачем здійснено часткову оплату заборгованості в розмірі 160 087,50 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями № 286/2/4633 від 29.12.2015 року та № 286/2/4634 від 29.12.2015 року, а відтак відповідач має сплатити позивачу 259 410,48 грн. З розрахунку: (419 497,98 грн./ вартість поставленої продукції/ - 160 087,50 грн./ часткова сплата/).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З положень п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, беручи до уваги положення укладеного між сторонами договору та наявні у справі докази, суд дійшов висновку про наявність факту несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань за договором в сумі 259 410,48 грн., а отже, про наявність заборгованості відповідача перед позивачем у цій частині. Зазначений факт відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано. Таким чином, суд вбачає підстави для задоволення позову в частині стягнення основного боргу в сумі 259 410,48 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до приписів Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

Зокрема, рекомендації Верховного Суду України, викладені в листі № 62-97р від 03.04.1997 року щодо порядку нарахування індексів інфляції при розгляді судових справ передбачають, що сума, яка внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з розрахунком травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17 грудня 2013 року № 14 визначено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Пунктом 1.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 року "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" визначено, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Таким чином, здійснивши перевірку розрахунку інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що він здійснений вірно, а тому стягненню з відповідача підлягає 1287,71 грн. інфляційних втрат.

У відповідності зі ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню про стягнення 260 698,19 грн., з них: основного боргу - 259 410,48 грн. та інфляційних втрат - 1287,71 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви було сплачено 3 910,60 грн. судового збору. Проте, відповідно до Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення позивача із позовом до суду, за подання позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.). Тобто позивач повинен був сплатити 3 910,47 грн. (260 698,19*1,5%). Таким чином, зайво сплачений судовий збір в розмірі 0,03 грн. підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Судові витрати позивача щодо сплати судового збору в сумі 3 910,47 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6, код ЄДРЮОФОП 00034022) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс" (04073, м. Київ, вулиця Сирецька, будинок 9, корпус 1-Ф, код ЄДРЮОФОП 39304165) грошові кошти: основного боргу - 259 410,48 грн. (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч чотириста десять гривень 48 копійок), інфляційних втрат - 1287,71 грн. (одна тисяча двісті вісімдесят сім гривень 71 копійка) та судовий збір в розмірі 3 910,47 грн. (три тисячі дев'ятсот десять гривень 47 копійок). Видати наказ.

3. Повернути зайво сплачений судовий збір на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Профітекс-Сервіс" (04073, м. Київ, вулиця Сирецька, будинок 9, корпус 1-Ф, код ЄДРЮОФОП 39304165) в розмірі 0,03 грн. з Державного бюджету України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку та в строки, передбачені нормами ст.ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.07.2016 року.

Суддя О.С. Комарова