УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.06.2016Справа № 910/11745/16

Суддя Мандриченко О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Городокконсервмолоко" в особі ліквідатора Тихончук Лесі Хотіївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Мілк-Маркет"

про стягнення 6 904 682,41 грн.

ВСТАНОВИВ:

Пункти 4, 5 частини 1 статті 63 ГПК України - не подано доказів сплати судового збору у встановлениx порядку та розмірі та порушено правила об'єднання вимог чи об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ судовий збір справляється у відповідному розмірі від місячної мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» мінімальна місячна заробітна плата станом на 1 січня 2016 року становить 1 378,00 грн.

Таким чином, за позовні заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат (менше 1 378,00 грн. і не більше 206 700,00 грн.). За позовні заяви немайнового xарактеру судовий збір сплачується у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1 378,00 грн.).

У поданій до господарського суду позовній заяві вих. № 01-20/318 від 21.06.2016 р. ціна позову визначена у сумі 6 904 682,41 грн., тому позивачем повинно бути сплачено 103 702,24 грн. судового збору.

Як вбачається з платіжного доручення № 1947 від 26.04.2016 р., доданого як доказ сплати судового збору, позивачем сплачено 1 378,00 грн. судового збору.

Позивач просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі, враховуючи тяжке фінансове становище у відділенні.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі; зменшити розмір судового збору або звільнити його від сплати.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійснення оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на заінтересовану сторону.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Такі доводи у поданій позовній заяві не містяться, будь-які докази вказаного у додатках позову відсутні.

Згідно з ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою треба розуміти матеріально - правову вимогу, тобто предмет позову, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права.

У відповідності до чинного законодавства, дозволяється об'єднувати вимоги, які пов'язані між собою підставами виникнення. Підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

У поданій позовній заяві заявник об'єднав позовні вимоги, за якими просить стягнути з відповідача 6 904 682,41 грн за наступними договорами:

- Договором від 01.03.2012 № 03/01,

- Договором від 20.11.2011 № 20/11-О,

При цьому, для встановлення фактичних обставин справи, судом має бути досліджено фактично два окремі договори. При вирішенні спору судом мають бути оцінені всі докази для дослідження обставин, на які посилається заявник як на підстави для задоволення позову, окремо по кожному з договорів.

Відповідно до ч. 3 пункту 3.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду міста Києва № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо позивач порушив правила об'єднання вимог або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву (стаття 58 та пункт 5 частини першої статті 63 ГПК).

За поданою позивачем позовною заявою фактично підлягають вирішенню два окремих спори між тими ж сторонами, підставами виникнення спірних правовідносин сторін є різні господарські договори, на підставі яких позивач виконував різні види ремонтних робіт.

Таким чином, враховуючи все викладене вище в сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем порушено правила об'єднання позовних вимог, що суперечить вимогам ст. 58 ГПК України, внаслідок чого дана позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Вказану правову позицію також висловлено в постанові Вищого господарського суду України № 905/2792/13 від 18.07.13., постанові Вищого господарського суду України № 917/207/13-г від 30.04.13.

Окрім того, жодних перешкод у зверненні позивача до суду з окремими позовами за кожним з договорів окремо не існує.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню. Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п.п. 4, 5 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Мандриченко