КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа№ 910/32736/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників сторін:

від позивача: Савченко Л.А. - представник

від відповідача: Корабльов Д.О.- представник, Максименко А.П. - представник

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 10.03.2016 року

у справі № 910/32736/15 (суддя Бондарчук В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Кіровоградавтотранс"

до Антимонопольного комітету України

про визнання недійсним рішень

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м.Києва від 10.03.2016 року у справі № 910/32736/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Кіровоградавтотранс" задоволено, визнано недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 603-р від 01.12.2015.

На підставі рішення суду з Антимонопольного комітету України на користь Публічного акціонерного товариства "Кіровоградавтотранс" підлягає стягненню 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову повністю, оскільки вважає, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, таким, що не відповідає обставинам справи, судом порушено норми матеріального права, а також статті 22 та 24 Закону України «Про захист економічної конкуренції», статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10.09.2003 № 1440, статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Апелянт зазначає, що дії ПАТ «Кіровоградавтотранс» у вигляді одержання з 01.01.2011 в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автобусної станції, що знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград та належить ТОВ «Домініон-Кіровоград», без отримання відповідного дозволу органів Комітету, наявність якого необхідна, є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Крім того, до Антимонопольного комітету України не надходила заява про надання дозволу на здійснення концентрації шляхом одержання ПАТ «Кіровоградавтотранс» в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автобусної станції (Автостанція № 2), що знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград та належить ТОВ «Домініон-Кіровоград», ні від ПАТ «Кіровоградавтотранс», ні від ТОВ «Домініон- Кіровоград», що згідно пункту 12 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення представників сторін, колегія встановила наступне.

01.12.2015 Антимонопольним комітетом України прийнято рішення № 603-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким визнано, що Публічне акціонерне товариство "Кіровоградавтотранс" вчинило порушення, передбачене пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді здійснення концентрації шляхом одержання з 01.01.2011 р. в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автобусної станції, що знаходиться за адресою: пр.-т. Правди 1, м. Кіровоград та належить ТОВ "Домініон-Кіровоград", без отримання відповідного дозволу органів Антимонопольного комітету України, наявність якого необхідна та накладено на ПАТ "Кіровоградавтотранс" штраф у розмірі 22 811 (двадцять дві тисячі вісімсот одинадцять) гривень.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням Антимонопольного комітету України, Публічне акціонерне товариство "Кіровоградавтотранс" звернулося до Господарського суду м.Києва з позовом про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 603-Р від 01.12.2015 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у розмірі 22 811 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що предметом договору оренди частини нежитлового приміщення №1 від 01.01.2011 між ВАТ "Кіровоградавтотранс" та ТОВ "Домініон-Кіровоград" була оренда частини нежитлового приміщення, яка не є цілісним майновим комплексом та/або структурним підрозділом суб'єкта господарювання; ВАТ "Кіровоградавтотранс" за підсумками 2010 року було єдиним суб'єктом господарювання, яке надавало автостанційні послуги пасажирам та автомобільним перевізникам в межах м. Кіровоград; ТОВ "Домініон-Кіровоград" ніколи не мало активів у вигляді автобусної станції та не могло передавати в оренду активи - цілісний майновий комплекс - автобусну станцію; дії ВАТ "Кіровоградавтотранс" та ТОВ "Домініон-Кіровоград" не підпадали під дію підпункту "а" пункту 2 частини 2 статті 22 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Крім того, позивач вважає, що відповідачем невірно застосовано визначення "цілісний майновий комплекс" до частини нежитлового приміщення (633,23 м2).

ПАТ "Кіровоградавтотранс" вважає, що з вищенаведених підстав спірне рішення відповідача підлягає визнанню недійсним.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Антимонопольний комітет України є державним органом зі спеціальним статусом та відповідно до частини першої статті 22 зазначеного Закону, розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України є обов'язковими для виконання у визначені ними строки.

Відповідно до ст. 3 "Про Антимонопольний комітет України" одними з основних завдань Антимонопольного комітету України, в тому числі є: здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції та запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 17 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, органи Антимонопольного комітету України мають, в тому числі, повноваження перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно - господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та, під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Положеннями статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; - недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; - невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; - порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Так, в оспорюваному рішенні Антимонопольного комітету України № 603-р від 01.12.2015 відповідачем було встановлено наступне.

Відповідно до договору оренди частини нежитлового приміщення від 01.01.2011 № 1, укладеного між ТОВ "Домініон-Кіровоград" та ПАТ "Кіровоградавтотранс", Акта приймання-передачі нежитлового приміщення, що був підписаний 01.01.2011, ПАТ "Кіровоградавтотранс" одержало в оренду активи - автобусну станцію, яка належить ТОВ "Домініон-Кіровоград" і знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград (Автостанція № 2),

Розділом 1 договору визначено, що орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове користування за плату частину нежитлового приміщення, що розташоване в місті Кіровограді на проспекті Правди, будинок 1 (Автостанція № 2), загальною площею 633,24 кв. метри (далі - Об'єкт оренди);

Об'єкт, що орендується, являє собою частину приміщення площею 633,24 кв. метри, що розташоване в нежитловій будівлі автовокзалу літера "А-А3а1а2" на інвентарному плані ОКП "Кіровоградське ООБТІ", яке знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград (Автостанція № 2).

За висновком Антимонопольного комітету України відповідні показники учасників концентрації за підсумками 2010 року перевищували порогові значення, визначені пунктом 2 частини першої статті 24 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за критерієм "частка на ринку", а саме: ПАТ "Кіровоградавтотранс" було єдиним суб'єктом господарювання, який надавав автостанційні послуги пасажирам та автомобільним перевізникам у межах міста Кіровограда через власну автостанцію, що розташована за адресою: шосе Олександрійське, 1, м. Кіровоград.

Отже, одержання ПАТ "Кіровоградавтотранс" у січні 2011 року в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автобусної станції (Автостанція № 2), що знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград та належить ТОВ "Домініон- Кіровоград", потребувало попереднього отримання дозволу органів Антимонопольного комітету України.

Антимонопольним комітетом України зазначено, що одержання ПАТ "Кіровоградавтотранс" в оренду активів у вигляді цілісного майнового комплексу - автобусної станції (Автостанція № 2), що знаходиться за адресою: просп. Правди, 1, м. Кіровоград та належить ТОВ "Домініон-Кіровоград" є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Разом з тим, у рішенні Антимонопольного комітету України зазначено, що підтвердженням того, що активи, одержані ПАТ "Кіровоградавтотранс", призначені для надання автостанційних послуг, є свідоцтво про атестацію Автостанції №2 від 21 листопада 2013 року № 0074 та паспорт Кіровоградської автостанції №2.

Відповідно до паспорта Автостанція № 2 була побудована у 1962 році, площа приміщення становить 633,24 кв. метри, кількість квиткових кас - 5, кількість облаштованих місць для сидіння пасажирів з метою очікування - 85, загальна кількість платформ для прибуття, відправлення автобусів - 10, кількість машино-місць для відстою автобусів - 12, кількість машино-місць для стоянки легкових таксомоторів - 14.

Колегія вважає вищезазначені висновками Антимонопольного комітету України помилковими, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України "Про захист економічної конкуренції" концентрацією визнається: 1) злиття суб'єктів господарювання або приєднання одного суб'єкта господарювання до іншого; 2) набуття безпосередньо або через інших осіб контролю одним або кількома суб'єктами господарювання над одним або кількома суб'єктами господарювання чи частинами суб'єктів господарювання, зокрема, шляхом:

а) безпосереднього або опосередкованого придбання, набуття у власність іншим способом активів у вигляді цілісного майнового комплексу або структурного підрозділу суб'єкта господарювання, одержання в управління, оренду, лізинг, концесію чи набуття в інший спосіб права користування активами у вигляді цілісного майнового комплексу або структурного підрозділу суб'єкта господарювання, в тому числі придбання активів суб'єкта господарювання, що ліквідується;

б) призначення або обрання на посаду керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особи, яка вже обіймає одну чи кілька з перелічених посад в інших суб'єктах господарювання, або створення ситуації, при якій більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів двох чи більше суб'єктів господарювання обіймають одні й ті самі особи;

3) створення суб'єкта господарювання двома і більше суб'єктами господарювання, який протягом тривалого періоду буде самостійно здійснювати господарську діяльність, але при цьому таке створення не призводить до координації конкурентної поведінки між суб'єктами господарювання, що створили цей суб'єкт господарювання, або між ними та новоствореним суб'єктом господарювання.

4) безпосереднє або опосередковане придбання, набуття у власність іншим способом чи одержання в управління часток (акцій, паїв), що забезпечує досягнення чи перевищення 25 або 50 відсотків голосів у вищому органі управління відповідного суб'єкта господарювання.

Згідно ст. 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" контроль - вирішальний вплив однієї чи декількох пов'язаних юридичних та/або фізичних осіб на господарську діяльність суб'єкта господарювання чи його частини, який здійснюється безпосередньо або через інших осіб, зокрема завдяки: праву володіння чи користування всіма активами чи їх значною частиною; праву, яке забезпечує вирішальний вплив на формування складу, результати голосування та рішення органів управління суб'єкта господарювання; укладенню договорів і контрактів, які дають можливість визначати умови господарської діяльності, давати обов'язкові до виконання вказівки або виконувати функції органу управління суб'єкта господарювання; заміщенню посади керівника, заступника керівника спостережної ради, правління, іншого наглядового чи виконавчого органу суб'єкта господарювання особою, яка вже обіймає одну чи кілька із зазначених посад в інших суб'єктах господарювання; обійманню більше половини посад членів спостережної ради, правління, інших наглядових чи виконавчих органів суб'єкта господарювання особами, які вже обіймають одну чи кілька із зазначених посад в іншому суб'єкті господарювання. Пов'язаними особами є юридичні та/або фізичні особи, які спільно або узгоджено здійснюють господарську діяльність, у тому числі спільно або узгоджено чинять вплив на господарську діяльність суб'єкта господарювання. Зокрема, пов'язаними фізичними особами вважаються такі, які є подружжям, батьками та дітьми, братами та (або) сестрами.

Як передбачено частиною 1 статті 22 Закону України "Про захист економічної конкуренції" з метою запобігання монополізації товарних ринків, зловживання монопольним (домінуючим) становищем, обмеження конкуренції органи Антимонопольного комітету України здійснюють державний контроль за концентрацією суб'єктів господарювання.

Тобто, головною підставою для проведення органами Антимонопольного комітету України державного контролю за концентрацією суб'єктів господарювання, є проведення суб'єктами господарювання господарських операцій, що монополізують товарний ринок, зловживають монопольним (домінуючим) становищем, обмежують конкуренцію на товарному ринку, а такі суб'єкти господарювання відповідно мають здійснювати діяльність в межах одного товарного ринку.

Як вбачається з витягу Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ПАТ "Кіровоградавтотранс" є "Допоміжне обслуговування наземного транспорту", код КВЕД 52.21.

Водночас, згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом економічної діяльності ТОВ "Домініон-Кіровоград" є "Будівництво житлових і нежитлових будівель", код КВЕД 41.20.

Таким чином, ВАТ "Кіровоградавтотранс" та ТОВ "Домініон-Кіровоград" станом на 2011 рік не проводили однакового виду економічної діяльності в межах одного товарного ринку - надання автостанційніх послуг пасажирам та автомобільним перевізникам в межах м. Кіровоград.

Крім того, Антимонопольний комітет України у спірному рішенні дійшов висновку, що ВАТ "Кіровоградавтотранс" за підсумками 2010 року було єдиним суб'єктом господарювання, яке надавало автостанційні послуги пасажирам та автомобільним перевізникам в межах м. Кіровоград. Однак доказів того, що ТОВ "Домініон-Кіровоград" здійснювало надання послуг пасажирам та автомобільним перевізникам в межах м. Кіровоград до матеріалів справи сторонами не надано.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт" автостанція - споруда або комплекс будівель, споруд, стоянок та під'їздів для прийняття, відправлення, управління рухом автобусів та обслуговування пасажирів.

Діяльність автостанцій у 2011 році регулювалася відповідним Порядком регулювання діяльності автостанцій, що затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 27 вересня 2010 року № 700 (надалі - Порядок №700).

Згідно пункту 1.3.-1.4. вказаного порядку умовою функціонування автостанції як суб'єкта надання автостанційних послуг є наявність свідоцтва про атестацію.

Відкриття автостанції передбачає:

- розроблення та затвердження власником автостанції (далі - власник) паспорта автостанції;

- проведення за зверненням власника до Державтотрансадміністрації обстеження автостанції;

- включення автостанції до переліку атестованих автостанцій, який ведеться Державтотрансадміністрацією;

- видачу свідоцтва про атестацію автостанції.

Як вбачається з матеріалів справи, частина нежитлового приміщення площею 633,24 м2 за адресою: м. Кіровоград, пр.-т. Правди, буд. 1, отримала свідоцтво про атестацію автостанції лише 14.06.2011, тобто значно пізніше, ніж було укладено угоду про оренди частини нежитлового приміщення №1 від 01.01.2011 між ВАТ "Кіровоградавтотранс" та ТОВ "Домініон-Кіровоград".

Докази того, що частина нежитлового приміщення площею 633,24 м2 за адресою: м. Кіровоград, пр.-т. Правди, буд. 1 проходила атестацію та мала, зокрема, відповідну атестацію станом на 01.01.2011 у відповідності з Порядком №700, в матеріалах справи не містяться.

На підставі вищевикладеного колегія приходить до висновку про те, що частина нежитлового приміщення площею 633,24 м2 за адресою: м. Кіровоград, пр.-т. Правди, буд. 1, яка була отримана позивачем в оренду на підставі договору оренди частини нежитлового приміщення №1 від 01.01.2011, станом на 01.01.2011 не була об'єктом надання автостанційних послуг.

Крім того, Антимонопольним комітетом України неправильно застосовано визначення цілісний майновий комплекс до частини нежитлового приміщення (633,24 кв.м. від загальної площі однієї будівлі - 1022 кв.м. цілого комплексу будівель).

Згідно статті 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» Цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

Частина нежитлового приміщення, що була взята в оренду за адресою п-т Правди. 1 мала спільне з всією будівлею водопостачання, опалення, каналізацію та електромережу. Договори з постачальними організаціями відповідних послуг були укладені лише у ТОВ «Домініон - Кіровоград», а він весь термін оренди виставляв рахунки на відшкодування витрат всім орендарям, з якими було укладено договори оренди частин нежитлового приміщення за адресою п-т Правди, 1 у розмірах відповідно до орендних площ кожного орендаря, в тому числі і ВАТ «Кіровоградавтотранс».

Враховуючи наведені обставини, висновок Антимонопольного комітету України про те, що активи, які одержало ПАТ "Кіровоградавтотранс" призначені для надання автостанційних послуг, не відповідають дійсності та не підтверджуються належними доказами.

Разом з тим, суд відзначає, що свідоцтво про атестацію Автостанції №2 від 21 листопада 2013 року № 0074 та паспорт Кіровоградської автостанції №2 видавалися саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Кіровоградавтотранс".

Крім того, в матеріалах справи міститься угода від 02.09.2013 про розірвання договору оренди частини нежитлового приміщення №1 від 01.01.2011.

Як встановлено місцевим судом, ТОВ "Домініон-Кіровоград" не здійснювало у 2011 році діяльності з надання автостанційних послуг в межах товарного ринку м. Кіровоград, а частина нежитлового приміщення площею 633,24 м2 за адресою: м. Кіровоград, пр.-т. Правди, буд. 1 не була об'єктом надання автостанційних послуг дії суб'єктів господарювання, які були предметом розслідування у спірному рішенні, не могли розцінюватися відповідачем як концентрація, та жодним чином такі дії не монополізують товарний ринок чи обмежують конкуренцію на товарному ринку.

Таким чином, дії ВАТ "Кіровоградавтотранс" та ТОВ "Домініон-Кіровоград" по укладенню договору оренди частини нежитлового приміщення №1 від 01.01.2011 р. не потребували попереднього отримання дозволу органів Антимонопольного комітету України та не є порушенням, передбаченим пунктом 12 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

На підставі вищевикладеного колегія приходить до виснвовку про те, позовні вимоги про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України № 603-р від 01.12.2015 є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, а заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймає до уваги, оскільки останні не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого суду.

Крім того, в оскаржуваному рішенні Антимонопольного комітету України не наведено жодного доказу концентрації або зловживання монопольним (домінуючим) становищем в діях ПАТ «Кіровоградавтотранс» та ТОВ «Домініон -Кіровоград» при укладені договору оренди частини нежитлового приміщення № 1 від 01.01.2011 р., не зазначено яким чином оренда частини нежитлового приміщення могла призвести до обмеження конкуренції або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м.Києва відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування або зміни не вбачається, в зв'язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року у справі № 910/32736/15 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 року у справі № 910/32736/15 залишити без змін.

Матеріали справи 910/32736/15 повернути Господарському суду м.Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська