РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016Справа №910/8409/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "ОТІС"

до Державного підприємства "Укржитлосервіс"

про стягнення 387 581, 25 грн.

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Мацюк В.В.;

від відповідача: Хіміч Б.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ОТІС" (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Укржитлосервіс" (далі-відповідач) про стягнення 387 581, 25 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором D21 OM №0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.06.2016 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

27.05.2016 через загальний відділ діловодства суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому Державне підприємство "Укржитлосервіс" не заперечує проти факту наявності заборгованості перед позивачем за договором, однак вказує, що не має фінансової можливості виконати умови договору у зв'язку з арештом коштів та значною заборгованістю місцевого бюджету перед останнім, тому просить суд розстрочити виконання рішення суду в рівних частках на один рік. Також, від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду даної справи у зв'язку із перебуванням головного бухгалтера на лікарняному, що унеможливлює проведення звірки взаєморозрахунків між сторонами.

Розгляд справи відкладався згідно п.п. 1-2 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву.

Представник відповідача визнав позовні вимоги та просив суд задовольнити клопотання про розстрочення виконання рішення суду на один рік.

Представник позивача не заперечував проти розстрочення виконання рішення суду на шість місяців.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.06.2016 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 між Державним підприємством "Укржитлосервіс" (далі - замовник) та Приватним акціонерним товариством "ОТІС" (далі - виконавець) укладено договір D21 ОМ № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, умовами якого передбачено, що виконавець зобов'язується надати замовникові послуги з технічного обслуговування і ремонту ліфтів, зазначені в технічному завданні замовника та у додатку № 1 до цього договору «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників», а замовник - прийняти і оплатити вказані послуги.

Виконавець повинен надати замовнику послуги, якість яких відповідає вимогам чинних «Правил будови та безпечної експлуатації ліфтів» в частині обов'язків обслуговуючої організації та відповідної форми ТО і впродовж строку дії договору (п. 2.1. договору).

Відповідно до п. 3.1. договору, щомісячна вартість послуг за договором визначена сторонами згідно акцептованої пропозиції у відповідності з додатком № 1 «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників», який складає невід'ємну частину даного договору та на день укладення договору за кожен місяць технічного обслуговування становить 32 452, 81 грн., в тому числі ПДВ - 5 408, 80 грн.

Згідно п. 3.2. договору, вартість договору у розрахунку на 12 двадцять місяців становить: 389 433, 72 грн., у тому числі ПДВ: 64 905, 60 грн.

Вартість даного договору може бути змінена за взаємною згодою сторін (п. 3.3. договору).

Пунктом 4.1. договору встановлено: щомісяця виконавець надає замовнику для підпису акти виконаних робіт. Оформлення актів виконаних робіт замовник здійснює до 25 числа поточного місяця, але не пізніше ніж у 3 (три) денний термін з моменту їх вручення. Всі зупинки ліфтів з вини виконавця за період з 26 числа до кінця місяця враховуються зменшенням обсягів в актах виконаних робіт наступного місяця.

Розрахунки за надані послуги здійснюються шляхом оплати замовником після підписання сторонами актів виконаних робіт у розмірі щомісячної вартості робіт, на умовах відстрочки платежу 30 (тридцять) календарних днів з дня підписання акту виконаних робіт. При перевищенні загальної оплати над обсягами виконаних робіт різниця зараховується замовнику як погашення заборгованості попередніх періодів, а при відсутності заборгованості - як авансування майбутніх платежів (п. 4.2. договору).

У відповідності до п. 5.2. договору, місце надання послуг (адресний перелік будинків) визначено технічним завданням замовника та додатком № 1 до даного договору «Відомість об'єктів та обсягів робіт з технічного обслуговування ліфтів та підйомників».

Умовами п. 6.1.1. договору передбачено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати надані послуги.

Даний договір діє з 01.01.2014 до 31.12.2016 (п. 10.1. договору).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем були надані послуги згідно умов договору на загальну суму 387 581, 25 грн., а відповідачем прийняті надані послуги, що підтверджується актами приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів:

за січень 2015 року від 30.01.2015;

за лютий 2015 року від 27.02.2015;

за березень 2015 року від 31.03.2015;

за квітень 2015 року від 30.04.2015;

за травень 2015 року від 29.05.2015;

за червень 2015 року від 30.06.2015;

за липень 2015 року від 31.07.2015;

за серпень 2015 року від 31.08.2015;

за вересень 2015 року від 30.09.2015;

за жовтень 2015 року від 30.10.2015;

за листопад 2015 року від 30.11.2015;

за грудень 2015 року від 31.12.2015, які підписані представниками сторін і скріплені їх печатками (в матеріалах справи).

Матеріалами справи також підтверджується, що відповідач за надані послуги не розрахувався, внаслідок чого за останнім утворилась заборгованість у сумі 387 581, 25 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг, зокрема погашення заборгованості у розмірі 387 581, 25 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору D21 ОМ № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором про надання послуг.

Так, згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 Цивільного кодексу України визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ст. 902 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за договором належним чином, надав передбачені договором послуги, які прийняті відповідачем без зауважень по актам приймання виконаних робіт з технічного обслуговування ліфтів.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач оплати наданих позивачем послуг не провів, доказів зворотного суду не надав.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, враховуючи строки оплати, встановлені п. 4.2. договору, відповідач зобов'язаний був оплатити надані позивачем послуги у розмірі 387 581, 25 грн., на умовах відстрочки платежу 30 (тридцять) календарних днів з дня підписання актів виконаних робіт.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач не надав суду жодних доказів належного виконання свого зобов'язання щодо оплати наданих послуг, при цьому, у судовому засіданні повністю визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору D21 ОМ № 0444 про закупівлю послуг з технічного обслуговування та ремонту ліфтів від 02.01.2014 та положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 387 581, 25 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Разом з тим, розглянувши відзив відповідача, в якому останній просив суд розстрочити виконання рішення, суд відзначає наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Приймаючи до уваги наведене, зважаючи не те, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України накладено арешт на кошти Державного підприємства "Укржитлосервіс" у виконавчому провадженні № 48064487 (у зв'язку з неможливістю відповідачем самостійно виконати рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2015 у справі № 910/4811/15-г), а також зважаючи на те, що позивач не заперечує проти розстрочення виконання рішення суду на шість місяців, суд визнає клопотання відповідача обґрунтованим частково та розстрочує виконання рішення у справі на шість місяців, шляхом сплати заборгованості у розмірі 387 581, 25 грн. та судового збору у сумі 5 813, 72 грн., наступним чином: до 31.07.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.08.2016 - 65 565, 83 грн., до 30.09.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.10.2016 - 65 565, 83 грн., до 30.11.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.12.2016 - 65 565, 83 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ОТІС" задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укржитлосервіс" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 24-А, ідентифікаційний код - 32207896) на користь Приватного акціонерного товариства "ОТІС" (03062, м. Київ, вул. Чистяківська, буд. 32, ідентифікаційний код - 14357579) 387 581 (триста вісімдесят сім тисяч п'ятсот вісімдесят одну) грн. 25 коп. - заборгованості та 5 813 (п'ять тисяч вісімсот тринадцять) грн. 72 коп. - судового збору.

3. Розстрочити Державному підприємству "Укржитлосервіс" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 24-А, ідентифікаційний код - 32207896) виконання рішення суду на шість місяців, шляхом сплати заборгованості у розмірі 387 581, 25 грн. та судового збору у сумі 5 813, 72 грн., наступним чином: до 31.07.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.08.2016 - 65 565, 83 грн., до 30.09.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.10.2016 - 65 565, 83 грн., до 30.11.2016 - 65 565, 83 грн., до 31.12.2016 - 65 565, 83 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 01.07.2016.

Суддя Бондарчук В.В.