ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.06.16 Справа № 904/3388/16

За позовом комунального підприємства "ДНІПРОВОДОКАНАЛ" ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОСОБА_1", м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "МІСІЯ-1", м. Дніпропетровськк

про стягнення 208 941,44 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №09/28-06 від 04.01.2016

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність б/н від 04.01.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство «ДНІПРОВОДОКАНАЛ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОСОБА_1» (далі Позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «МІСІЯ-1» (надалі Відповідач) про стягнення 208 941,44 грн. заборгованості за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судових засіданнях 19.05.2016, 02.06.2016 розгляд справи був відкладений на 02.06.2016, 16.06.2016, в судовому засіданні 16.06.2016 оголошувалась перерва до 23.06.2016 згідно зі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на порушення Відповідачем вимог діючого законодавства про охорону та раціональне використання водних ресурсів, а саме скид стічних вод з перевищенням встановлених нормативів забруднюючих речовин по вмісту БПК5, азоту амонійного, ортофосфатів, а також відмову Відповідача виділити відповідного співробітника та створення перешкод представникам Позивача при відборів та обстеженні мереж каналізації підприємства. У підтвердження своїх позовних вимог Позивач надав суду акт відбору проб стічних вод від 02.06.2015, протокол вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, лист вих. №6250/14-06 від 16.06.2015, розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями, рахунок №66862 від 31.07.2015, акт від 17.09.2015 про відмову підприємства виділити відповідального співробітника або створення перешкод представникам КП «Дніпроводоканал» при відборі проб та обстеженні мереж каналізації підприємства, лист вих. №13138/5901 від 05.11.2015, розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями, лист вих. №664/5901 від 01.02.2016, рахунок №114911 віл 31.12.2015, вимога вих. №15316/59-01 від 29.12.2015, вимога вих. №110/28-06 від 02.02.2016.

Відповідач позовні вимоги не визнав, 16.06.2016 надав відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень Відповідач посилається на недоведеність Позивачем факту повторного скиду стічних вод з понаднормативними забрудненнями, та відповідно, відсутністю підстав для нарахування плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненням за три календарні місяці, відсутність будь-яких непереборних обставин для відбору разових проб стічних вод, відсутність підстав для нарахування ПДВ, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки за твердженням Відповідача плата за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями є оперативно-господарською санкцією.

В судовому засіданні 23.06.2016 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

Згідно зі ст.15 цього Закону місцеві ради в межах своєї компетенції, зокрема, забезпечують реалізацію екологічної політики України, здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, а також здійснюють інші повноваження відповідно до цього закону та інших законів України.

З пп.5 п."а" ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вбачається, що вирішення питань водопостачання, відведення та очищення стічних вод; здійснення контролю за якістю питної води належить до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.02.2015 №129, на виконання п.п.1.5, 1.6 Правил прийняття стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України та п. 2.3. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №37 від 19.02.2002 (далі - Правила №37 та Інструкція №37), затверджено Правила приймання та скиду (водовідведення) стічних вод підприємств у систему каналізації м. Дніпропетровська (далі - Правила №129).

Пунктами 1.2 та 1.5. Правил №129 визначено, що умови даних правил поширюються на КП «Дніпроводоканал» (Позивача) та підприємства, установи, організації всіх форм власності, фізичних осіб-підприємців, що скидають усі види стічних вод у комунальну систему каналізації міста; Правила встановлюють вимоги до підприємств, які скидають стічні води до міської каналізації, регламентують взаємні права та обов'язки підприємств і Водоканалу, порядок визначення величини плати за скидання стічних вод у міську каналізацію, порядок контролю за виконанням цих правил, відповідальність та засоби впливу з їх порушення.

Отже, Правила №129 поширюються в тому числі і на товариство з обмеженою відповідальністю «МІСІЯ-1» (Відповідача), і дотримання вимог цих Правил є одним з його обов'язків.

В силу п. 2.1.6. Правил №129 Водоканал має право здійснювати позаплановий (в будь-яку годину доби), непогоджений з підприємством заздалегідь, відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються, та застосовувати на підставі результатів контролю (при виявленні порушень Правил приймання та умов договору на надання послуг водопостачання та водовідведення) відповідні заходи. Присутність представника підприємства при відборі проб обов'язкова.

Судом встановлено, що 02.06.2015, відповідно до п. 7.8 Правил №37, співробітниками Позивача було проведено відбір разових проб в каналізаційних мережах Відповідача, про що був складений ОСОБА_4 відбору проб стічних вод від 02.06.2015. При цьому з ОСОБА_4 вбачається, що представник Відповідача відмовився від підпису зазначеного ОСОБА_4, про що є відповідна відмітка.

Згідно з п.7.12. Правил №129, у разі відмові підписати акт представником підприємства останній підписується представниками Водоканалу із зазначенням прізвища представника підприємства, який відмовився підписати акт. Такий акт має юридичну силу і є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень (у разі виявлення перевищення ДК).

Відповідно до п. 7.6 Правил №37 для визначення вмісту забруднень у стічних водах було Позивачем проведено вимірювання показників складу та властивостей стічних вод. За результатами аналізу встановлено перевищення допустимих концентрацій по показникам: азот амонійний 38,07 (при ДК 9,31), БСК5 186,50 (при ДК 155,0) та ортофосфати 24,08 (при ДК 7,59), що зафіксовано в Протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод.

В звязку з перевищенням у стічних водах допустимих концентрацій забруднюючих речовин, відповідно до глави 3 Інструкції №37, Позивачем здійснений Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за квітень-червень 2015 та нараховано до сплати додаткову плату в сумі 162 025,68 грн. за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах.

31.07.2015 Позивачем був виставлений рахунок №66862 на суму 162 025,68 грн., який 30.12.2015 був направлений Відповідачу разом із вимогою вих. №15316/59-01 від 29.12.2015

Проте Відповідач рахунок за скид понаднормативних забруднень не оплатив.

17.09.2015 представники Позивача з'явились на об'єкт водокористування Відповідача за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Боброва, 1, з метою здійснення контролю якості стічних вод шляхом відбору проби стічної води. Представник Відповідача - головний інженер ОСОБА_4 повідомив представників Позивача, що керівництво підприємства Відповідача відмовляє у доступі до відбору проб у зв'язку із підготовкою до судового процесу з Позивачем. Вказаний факт зафіксовано представниками Позивача в акті від 17.09.2015 про відмову підприємства виділити відповідального співробітника або створення перешкод представникам КП «Дніпроводоканал» при відборі проб та обстеженні мереж каналізації підприємства. Період часу, протягом якого представники Позивача знаходились на підприємстві Відповідача - з 10:45 по 11:20. Від підпису вказаного акту представник Відповідача відмовився.

Відповідно до п.7.13. Правил №129, при відмові підприємства виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на його територію (більше ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у відборі проб і обстеженні мереж каналізації Водоканал виставляє підприємству рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 з розрахунковий місяць, у якому було вчинено дане порушення.

В зв'язку з викладеним, на підставі п.7.13 Правил №129, Позивачем здійснений розрахунок плати за вересень 2015 року за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5.

31.12.2015 Позивачем був виставлений рахунок №114911 на суму 42 337,02 грн., який був направлений Відповідачу 03.02.2016 разом з вимогою вих. №110/28-06 від 02.02.2016.

Проте Відповідач рахунок №114911 не оплатив.

Статтею 175 Господарського кодексу України встановлено - майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України. Частиною 2 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Отже, зобов'язання Відповідача по оплаті рахунку №66862 на суму 162 025,68 грн. за скид стоків з перевищенням допустимих концентрацій шкідливих речовин повинно було бути виконане в строк до 11.02.2016, по оплаті рахунку №114911 на суму 42 337,02 грн. в строк до 19.03.2016 включно.

Проте, як було зазначено вище, Відповідач плату за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями в загальній сумі 204 362,70 грн. не вніс.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем не виконані зобовязання з перерахування суми додаткової плати за скид понаднормативних забруднень, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 204 362,70 грн. (з якої 162 025,68 грн. відповідно до рахунку №66862 від 31.07.2015, 42 337,02 грн. відповідно до рахунку №114911 від 31.12.2015) є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За розрахунком Позивача, наданим 16.06.2016, сума інфляційних втрат складає 965,67 грн. (за загальний період прострочення з 12.02.2016 по 12.04.2016), сума 3% річних 895,86 грн. (а загальний період прострочення з 12.02.2016 по 12.04.2016).

В той же час, з позовної заяви вбачається, що Позивач просить суд стягнути 2 684,93 грн. інфляційних втрат та 1 443,81 грн. 3% річних.

Враховуючи, що Позивачем доведено шляхом надання належних доказів, що Відповідачем допущено порушення строків внесення плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, наданий 16.06.2016, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково, а саме, підлягають стягненню 965,67 грн. інфляційних втрат та 895,86 грн. 3% річних.

Заперечення Відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, суд вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вищевикладеним, та виходячи з такого.

Відповідно до п. 8.6. Правил №129, плата за скид понаднормативних забруднень стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих підприємством протягом місяця, в якому було зафіксовано перевищення ДК. У випадку повторного встановлення факту перевищення ДК забруднюючих речовин - три календарних місяця (місяця, у якому відібрана проба і було зафіксовано перевищення ДК, та двох попередніх).

Так, з наданих 23.06.2016 Позивачем пояснень вбачається, що 26.08.2014, відповідно п. 7.8 Правил №37, співробітниками Позивача було проведено відбір разових проб в каналізаційних мережах Відповідача, про що був складений акт від 26.06.2014.

У відповідності до п. 7.6 Правил №37, для визначення вмісту забруднень у стічних водах, Позивачем було проведено аналіз. За результатами аналізу встановлено перевищення допустимих концентрацій по показникам: амоній-іонів, що зафіксовано в Протоколі вимірювань показників складу та властивостей стічних вод. Внаслідок чого, відповідно до глави 3 Інструкції №37, був проведений Розрахунок величини плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням за серпень 2014 року та нараховано до сплати додаткову плату за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах в сумі 19 102,36 грн.

Нарахована сума додаткової плати була сплачена Відповідачем добровільно 10.10.2014 (відомість оплачених платіжних вимог міститься в матеріалах справи).

Отже, в результаті проведеного аналізу проби стічної води, відібраної 02.06.2015, було зафіксовано факт повторного перевищення ДК забруднюючих речовин, що є підставою для проведення розрахунку за три календарних місяці - місяця, в якому відібрано пробу, та двох попередніх місяців.

Що стосується нарахування інфляційних втрат та 3% річних суд звертає увагу на таке.

Нарахування плати за перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин є наслідком неналежного виконання Відповідачем умов Правил №129, (п. 2.4.4. та п. 7.13 Правил) Таким чином, додаткова плата за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням є зобов'язанням, що виникає з норм Правил, а не штрафною господарською санкцією (аналогічна правова позиція в постанові Вищого господарського суду України викладена і від 22.12.2015 у справі №904/4671/15).

Обсяги скинутих стічних вод, використані при розрахунку плати за скид стічних вод в квітні-червні 2015 року та вересні 2015 року із актів-рахунків за послуги водопостачання та водовідведення. Вказані рахунки були оплачені Відповідачем добровільно (виписки додаються).

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «МІСІЯ-1» (49038, м. Дніпро, вул. Боброва, 1, ) на користь комунального підприємства «ДНІПРОВОДОКАНАЛ» ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОСОБА_1» (49101, м. Дніпро, вул. Червона, будинок 21-А, ) 204 362,70 грн. заборгованості, 965,67 грн. інфляційних втрат, 895,86 грн. 3% річних, 3 093,36 грн. судового збору.

Видати наказ.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 29.06.2016.

Суддя ОСОБА_5