РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016Справа №910/8115/16
За позовом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр розвитку енергетики»

про стягнення 932 917,17 грн. та розірвання договору

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача: Федонюк М.І. - представник за довіреністю;

від відповідача: Мельник А.В. - представник за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство обслуговування повітряного руху України (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр розвитку енергетики» (далі - відповідач, ТОВ «Міжнародний центр розвитку енергетики») про розірвання договору № 7.1-314/2013 від 23.04.2013 «Про надання послуг» та стягнення з відповідача 932 917,17 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/8115/16, розгляд справи призначено на 01.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.06.2016 розгляд справи відкладено до 15.06.2016.

В судове засідання 15.06.2016 з'явився представник позивача, який підтримав заявлений позов у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача наявне право на одностороннє розірвання спірного договору згідно зі ст. 907 Цивільного кодексу України. У зв'язку з розірванням договору відповідач має повернути позивачу сплачений ним аванс у розмірі 932917,17 грн. на підставі п. 10.4 договору.

Представник відповідача в судовому засіданні 15.06.2016 проти заявленого позову заперечував. В обґрунтування заперечень відповідач у поданому через канцелярію суду відзиві, наголошував на тому, що підстави для розірвання спірного договору відсутні, оскільки відповідача належним чином виконує умови укладеного договору. Крім того, призупинення надання послуг відбулось внаслідок невиконання саме позивачем своїх зобов'язань за договором і таке призупинення, обумовлене сторонами зокрема у пункті 5.4.3. договору, не є порушенням умов договору саме з вини відповідача. Таким чином, відсутні підстави і для стягнення перерахованої попередньої оплати в розмірі 932 917,17 грн.

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013 між позивачем - Державним підприємством обслуговування повітряного руху України, як замовником, та відповідачем - ТОВ «Міжнародний центр розвитку енергетики», як виконавцем, укладено договір на надання послуг від 23.04.2013 № 7-1-314/2013 (далі - Договір) відповідно до предмету якого відповідач зобов'язується надати і здати позивачу, а останній зобов'язується прийняти та оплатити надані послуги зі створення корпоративної системи управління (КСУ) Украероруху відповідно до Додатку № 2 до Договору, далі - послуги (п. 1.1 Договору).

За умовами пункту 3.1. Договору, ціна послуг становить 3.821.768,00 грн без ПДВ, ПДВ 20 % - 764.353,60 грн. Ціна Договору є звичайною та складає з урахуванням ПДВ - 4.586.121,60 грн.

Згідно з пунктом 3.2. Договору, позивач здійснює попередню оплату у розмірі 30 % від повної ціни послуг протягом 20-ти робочих днів з дати отримання від відповідача рахунку-фактури, оформленого належним чином після набуття чинності Договору.

Остаточну оплату у розмірі 70 % вартості кожного окремого етапу (підетапу) позивач сплачує відповідачу за фактом надання послуг по етапу (підетапу), протягом 20-ти робочих днів з дати отримання від відповідача рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг по етапу (підетапу) (далі за текстом Договору - акт). Вартість конкретного виду та етапу (підетапу) послуг визначені в Додатку № 1 до Договору (п. 3.4 Договору).

В рамках надання послуг, відповідач бере на себе виконання завдання, зокрема, дотримання строків, передбачених календарним планом (Додаток № 1 до Договору) та обсягів, передбачених технічними вимогами (Додаток № 2 до Договору) (п. 4.2.1.1 Договору).

Пунктом 5.2.1 Договору обумовлено право замовника достроково розірвати договір у разі невиконання зобов'язань виконавцем, повідомивши його у строк не пізніше як за 30 календарних днів до дня такого розірвання

Відповідно до пункту 5.3.1. Договору, відповідач зобов'язаний, зокрема, надати послуги у строки, встановлені Договором.

У разі невиконання зобов'язань позивачем, відповідач має право достроково розірвати Договір, повідомивши про це позивача у строк не пізніше 30 календарних днів до очікуваної дати припинення (призупинення) дії Договору (п. 5.4.3 Договору).

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 10.1 Договору).

Позивач має право в односторонньому порядку розірвати Договір у випадках, коли відповідач допускає відставання від календарного плану на період понад 100 календарних днів (п.п.10.3.1), не усуває виявлені позивачем недоліки, або допускає прострочення строків їх усунення (п.п. 10.3.2 Договору).

Пунктом 10.4 Договору визначено, що у разі наявності попередньої оплати при розірвання договору в односторонньому порядку, виконавець повертає замовнику кошти (з врахуванням суми фактично наданих та оформлених актами послуг) протягом 3 днів з дня розірвання договору.

Додатком № 1 до Додаткової угоди від 25.12.2013 № 3 до Договору сторонами спору затверджений календарний план створення корпоративної системи управління (КСУ) Украероруху, яким, зокрема, були обумовлені наступні строки виконання етапів:

- етап 3.1.1 «Фінансовий та бухгалтерський облік» (FI) - строк виконання до 30.04.2014; вартість - 65 836,50 грн.;

- етап 3.1.3 «Облік податку на прибуток (SL)» - строк виконання до 30.04.2014; вартість - 65 836,50 грн.;

- етап 3.5 «Управління закупівлями та матеріально - технічним забезпеченням (ММ)» - строк виконання до 30.04.2014; вартість - 65 836,50 грн.;

- етап 3.7 «Технічне обслуговування та ремонт обладнання (ТОРО)» - строк виконання до 30.04.2014; вартість - 48 196,70 грн.;

- етап 4 «Розробка та узгодження концепції повноважень» - строк виконання до 30.05.2014; вартість - 180 947,7 грн.;

- етап 5 «Налаштування ролей користувачів» - строк виконання до 30.05.2014; вартість - 180 947,70 грн.;

- етап 6 «Підготовка завдань та виконання розробок» - строк виконання до 30.05.2014; вартість 1 982 183,60 грн.;

- етап 7 «Підготовка сценарію та проведення комплексних випробувань» (інтеграційного тестування)- строк виконання до 31.07.2014; вартість - 519 938,70 грн.

Так, позивач на виконання умов п. 3.3 Договору здійснив попередню оплату в розмірі 30 % від повної ціни послуг в розмірі 1 375 836,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.04.2013 № 2448, яке наявне в матеріалах справи. Вказана сума попередньої оплати є попередньою оплатою за усі етапи надання послуг за Договором, як тих, що вже виконані, так і тих, які мають бути виконані.

Як зазначав позивач у позові, загальна вартість послуг, які не були надані відповідачем за Договором, складає 3 109 723,90 грн., оскільки відповідачем всупереч умов укладеного Договору не було виконано у обумовлені строки етапи робіт зі створення корпоративної системи управління Украероруху (етапи 3.1.1, 3.1.3, 3.5, 3.7 - у строк до 30.04.2014; етапи 4, 6 - до 30.05.2014; етапи 5,7 - до 31.07.2014), у зв?язку з чим позивач просив достроково розірвати договір, посилаючись на припис ст. ст. 651, 907 Цивільного кодексу України, а також стягнути суму перерахованої попередньої оплати в розмірі 932 917,17 грн. на підставі ч. 4 ст. 653, ч. 1 ст. 907 Цивільного кодексу України та п. 10.4 укладеного договору.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі №910/11440/15, яке набрало законної сили, відмовлено Державному підприємства обслуговування повітряного руху України у задоволенні позову до ТОВ «Міжнародний центр розвитку енергетики» про стягнення 654 366,31 грн. заборгованості за Договором та штрафних санкцій.

Рішення суду у вказаній справі мотивовано наступним:

- оскільки 30 % вартості кожного етапу надання послуг вже було сплачено позивачем в якості попередньої оплати згідно п. 3.3 Договору, то остаточна оплата у розмірі 70 % вартості кожного етапу надання послуг сплачується позивачем по факту надання послуг за Договором відповідно до актів надання послуг;

- відповідач на виконання умов Договору надав позивачу послуги на загальну суму 1 476 397,70 грн., що підтверджується актами надання послуг, які підписані сторонами та скріплені відбитками їх печаток;

- враховуючи положення п. 3.4 Договору, сума коштів, яка повинна бути сплачена позивачем за надані послуги відповідно до вказаних вище актів надання послуг становить 1 033 478,39 грн., однак позивачем здійснена лише часткова оплата наданих відповідачем послуг за Договором в сумі 754 927,52 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій;

- таким чином, заборгованість позивача по остаточній оплаті за виконані етапи наданих відповідачем та прийнятих позивачем послуг становить 278 550,87 грн.;

- за таких обставин, відповідачем на виконання п. 5.4.3 Договору призупинено дію укладеного між сторонами спору Договору з 01.04.2014, про що позивач повідомлений належним чином, а саме: листом від 01.04.2014 № 61, якій отриманий позивачем 04.04.2014, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення;

- позивач не надав доказів направлення та отримання відповідачем листів про порушення умов Договору та пропозицію розірвання Договору.

- суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 654366,31 грн. є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки призупинення відповідачем надання послуг з 01.04.2014 не є порушенням зобов'язань за Договором і пов'язане з несплатою позивачем повної вартості фактично отриманих послуг по виконаних етапах та буде відновлено після здійснення останнім оплати вказаних послуг за Договором.

Також, рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі № 911/5035/15, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ТОВ «Міжнародний центр розвитку енергетики» до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України про стягнення 278 550,80 грн. основної заборгованості за Договором та штрафних санкцій.

Рішення Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі № 911/5035/15 мотивовано тим, що у Державного підприємства обслуговування повітряного руху України наявна перед ТОВ «Міжнародний центр розвитку енергетики» непогашена заборгованість за Договором в сумі 278 550,80 грн., за прострочення оплати якої нараховано штрафні санкції.

Встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі № 910/11440/15 та рішенні Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі № 911/5035/15 обставини в силу приписів ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України мають преюдиціальний характер та повторного доказування не потребують.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 907 Цивільного кодексу України визначено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Статтею 538 Цивільного кодексу України визначено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання (ч. 1). При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону (ч. 2). У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі (ч. 3). Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок (ч. 4).

Згідно з приписами ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1). Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору (ч. 2). У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (ч. 3).

Частиною 4 ст. 653 Цивільного кодексу України визначено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач, на виконання умов п. 3.3 Договору здійснив попередню оплату в розмірі 30 % від повної ціни послуг в розмірі 1 375 836,48 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 26.04.2013 № 2448. Вказана сума попередньої оплати є попередньою оплатою за усі етапи надання послуг за Договором, як тих, що вже виконані, так і тих, які мають бути виконані.

В свою чергу, пунктом 3.4 Договору сторони узгодили, що остаточну оплату у розмірі 70 % вартості кожного окремого етапу (підетапу) позивач сплачує відповідачу за фактом надання послуг по етапу (підетапу), протягом 20-ти робочих днів з дати отримання від відповідача рахунку-фактури, оформленого належним чином після підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг по етапу (підетапу).

Проте, позивачем було допущено прострочення виконання своїх зобов'язань з повної оплати виконаних відповідачем етапів (підетапів) робіт за Договором, що встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 у справі № 910/11440/15 та рішенням Господарського суду Київської області від 26.02.2016 у справі № 911/5035/15. Зазначеними судовими рішеннями також встановлено, що відповідачем правомірно призупинено надання послуг позивачу, і таке призупинення не є порушенням зобов'язань за Договором, оскільки здійснене у зв'язку з несплатою позивачем повної вартості фактично отриманих послуг по виконаних етапах.

Статтями 651 та 907 Цивільного кодексу України передбачено право сторони договору здійснити односторонню відмову від договору, проте, вказані норми закону встановлюють, що таке право має бути обумовлено, зокрема укладеним сторонами договором.

При цьому, судом встановлено, що право замовника (позивача) за Договором в односторонньому порядку здійснити розірвання договору обумовлено наступними випадками:

- відповідач допускає відставання від календарного плану на період понад 100 календарних днів (п.п.10.3.1). Проте, позивачем не подано належних та допустимих доказів обумовленого даним пунктом відставання від календарного плану на період понад 100 календарних днів, адже, як встановлено судом вище, внаслідок прострочення позивачем свого обов'язку перед відповідачем щодо сплати вартості наданих послуг, відповідачем на виконання п. 5.4.3 Договору призупинено дію укладеного між сторонами спору Договору з 01.04.2014, що узгоджується зокрема і з приписами ч. 3 ст. 538 Цивільного кодексу України, і призупинення відповідачем надання послуг з 01.04.2014 не є порушенням зобов'язань за Договором, оскільки здійснене у зв'язку з несплатою позивачем повної вартості фактично отриманих послуг по виконаних етапах. Крім того, суд враховує і те, що пунктом 5.2.1 Договору обумовлено право замовника достроково розірвати договір у разі невиконання зобов'язань виконавцем, повідомивши його у строк не пізніше як за 30 календарних днів до дня такого розірвання. Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів такого повідомлення замовником виконавця. Вказані обставини також встановлені і вищенаведеними судовими рішеннями, які набрали законної сили.

- відповідач не усуває виявлені позивачем недоліки, або допускає прострочення строків їх усунення (п.п. 10.3.2 Договору). Як встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України заявлення позивачем, як замовником, відповідачу, як виконавцю, недоліків у виконаних роботах в порядку та на умовах встановлених п. 4.6., 4.6.4. 4.6.5 Договору щодо заявлення недоліків.

З огляду на викладене, оскільки обумовлені законом (ст. ст. 651, 907 Цивільного кодексу України) та Договором (п.п. 10.3.1 та п.п. 10.3.2 п. 10.3) підстави для одностороннього розірвання Договору замовником відсутні, як відсутні і підстави для такого розірвання в судовому порядку за результатами розгляду усіх обставин справи в сукупності та перевірки їх доказами, суд дійшов висновку, що підстав для повернення відповідачем сплаченого позивачем авансу в розмірі 932 917,17 грн. немає.

За таких обставин, позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається судом на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Видати наказ відповідно до ст. 116 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 01.07.2016.

Суддя Ю.М.Смирнова