КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 910/1087/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Рябухи В.І.

за участю представників сторін:

від позивача: Маслянікова І.О. - представник, дов. б/н від 08.10.2015;

від відповідача: Таран М.В. - представник, дов. б/н від 11.12.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016

у справі № 910/1087/16 (суддя Маринченко Я.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше мобіліті"

про стягнення 92 206,36 грн.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.04.2016 визначено склад колегії суддів: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Калатай Н.Ф., Пашкіна С.А.

Розпорядженням Начальника відділу Київського апеляційного господарського суду від 04.05.2016 № 09-52/1269/16 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 04.05.2016 визначено склад колегії суддів: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Синиця О.Ф., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.05.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 прийнято до розгляду та порушено апеляційне провадження; розгляд апеляційної скарги призначено на 06.06.2016.

Розпорядженням Начальника відділу Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 № 09-52/2014/16 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 06.06.2016 визначено склад колегії суддів: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Рябуха В.І., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 прийнято до провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 06.06.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/1087/16 до 15.06.2016.

Розпорядженням Начальника відділу Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 № 09-52/2296/16 призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.06.2016 визначено склад колегії суддів: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Сітайло Л.Г., Рябуха В.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 прийнято до провадження.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 15.06.2016 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги у справі № 910/1087/16 до 29.06.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 у позові відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що суд дійшов висновку, що сторонами виконувались умови кредитного договору з додатками щодо надання, використання та сплати кредиту та нарахованих відсотків; відповідачем при виставленні рахунків позивачу нараховувалась сума до сплати, виходячи з розміру чергового платежу у доларах США, зазначеному у графіку погашення заборгованості з перерахування у національну валюту за курсом банку, визначеного сторонами, станом на час виставлення рахунку; при цьому, відповідачем у відповідності до положень п.1.3.1 та 3.1 Загальних умов кредитування здійснювалось коригування вказаних сум; наданий відповідачем розрахунок платежів, здійснених позивачем за кредитним договором відповідає по розмірах сплачених сум даним з платіжних доручень позивача та умовам кредитного договору; судом не встановлено нарахування та виставлення позивачу до сплат сум за кредитним договором у розмірі, що перевищували б встановлений кредитним договором; враховуючи те, що сплачені позивачем грошові кошти, зокрема, і в розмірі 92 206,36 грн, було сплачено на підставі договору, розмір платежів відповідачем визначено відповідно до положень договору, суд дійшов висновку, що спірна сума не є надмірно сплаченою позивачем грошовою сумою відповідачу без достатніх правових підстав, відтак підстави для задоволення позову відсутні; розрахунок надмірно сплаченої позивачем суми, судом до уваги не приймається, оскільки вказаний розрахунок проведено позивачем без урахування положень кредитного договору, зокрема щодо розміру щомісячних платежів, встановлених графіком, щодо розрахунку суми платежу із застосування еквіваленту в іноземній валюті та перерахунку платежу в національну валюту із застосуванням коригувань відповідно до положень договору; крім того розрахунок проведено на всю суму кредиту та додаткового кредиту без урахування зменшення вказаної суми, у зв'язку з погашенням частини кредиту щомісячними платежами.

В апеляційній скарзі позивач просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 змінити з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального права та стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що загальними умовами кредитування передбачений порядок дострокового повернення кредиту, а довідкою від 15.12.2015 відповідачем повідомлено позивачу про відсутність заборгованості за кредитним договором від 09.07.2013, таким чином, строк користування позивачем грошовими коштами склав 18 місяців, з липня 2013р. по грудень 2014р., при цьому слід зазначити, що сума повернення грошових коштів (включаючи проценти за користування) склала 522 731,25 грн.; позивач у справі, самостійно провівши розрахунок повернутих сум, дійшов висновку про перерахування на користь відповідача надмірно сплачених коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти доводів скарги, зазначає, що сторони в п. 1.3.1 загальних умов кредитування погодили порядок розрахунку платежів за кредитним договором, а отже, розрахунок, вказаний скаржником у позовній заяві, є необґрунтованим, оскільки був проведений без врахування умов кредитного договору.

30.05.2016 та 13.06.2016 позивачем через відділ документального забезпечення суду подані письмові пояснення, у яких позивач наголошує на тому, що сторонами погоджено, що розмір платежів підлягатиме перерахунку в національну валюту України, виходячи зі встановленого кредитним договором обмінного курсу, що було зафіксовано на рівні 8,1625 грн./дол. США, отже, відповідачем із самого початку було невірно сформовано суми платежів у гривнях, оскільки відповідачем було застосовано інший (більший) обмінний курс, ніж погоджено сторонами при підписанні кредитного договору, тому виставлялись рахунки-фактури з неправильно визначеними сумами платежів, а відтак, позивачем було надмірно сплачено суми в гривневому еквіваленті на користь відповідача. Також позивачем у письмовому поясненні, поданому 13.06.2016, наведено контррозрахунок сплачених за договором коштів та скаржник стверджує, що позивачем було переплачено на користь відповідача 14 357,96 дол.США, що на сьогодні згідно із курсом НБУ 25,2237 грн./дол. складає 362 160,88 грн.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, враховуючи доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмові пояснення, колегія суддів встановила наступне.

Позивач подав до Господарського суду міста Києва позовну заяву про стягнення з відповідача надмірно сплачених коштів у розмірі 92 206,36 грн.; судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, 09.07.2013 між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір № 50009627, відповідно до якого відповідач, за договором компанія, надає позивачу, за договором позичальнику, кредит у сумі 279 973,75 грн., що є еквівалентом 34 300 дол.США та додатковий кредит в сумі 94 591,15 грн., що є еквівалентом 11 588,50 дол.США строком на 60 місяців зі сплатою 9,90% змінної ставки відповідно до статті 2.3 Загальних умов кредитування; усі платежі за кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол.США, визначеному вище, відповідно до статті 1.3 Загальних умов кредитування.

Згідно із п.п. 1.1, 1.2 Загальних умов кредитування, які є додатком до кредитного договору, відповідач зобов'язується надати позивачу кредит у сумі, визначеній в кредитному договорі, в українських гривнях; в кредитному договорі сторони встановлюють еквівалент суми кредиту в іноземній валюті, прийнятній для сторін; відповідач також може надати позивачу додатковий кредит на страхування у сумі, визначеній у кредитному договорі; відповідач зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути відповідачу кредит та додатковий кредит у повному обсязі, а також сплатити проценти за використання кредиту та додаткового кредиту, а також інші платежі відповідно до кредитного договору.

В ч.1 ст.1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як передбачено в ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого саме роду та такої саме якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п.п. 1.3.1, 1.4.2, 1.4.4 Загальних умов кредитування розмір платежів, що підлягають сплаті позивачем у повернення кредиту та додаткового кредиту, визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у Графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною кредитного договору; в подальшому позивач сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту відповідно до виставлених відповідачем рахунків у гривні; при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунку обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі; позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору, по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору; якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний відповідачем, збільшиться більше, ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позивачем; додатково позивач зобов'язується компенсувати відповідачу витрати, що пов'язані зі сплатою податку з доходів фізичних осіб (або іншого аналогічного податку), у зв'язку з виникненням у позивача доходу, пов'язаного зі змінами курсу іноземної валюти, прийнятої сторонами у кредитному договорі, по відношенню до української гривні; повернення кредиту здійснюється позивачем у повному обсязі в терміни, встановлені Графіком погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими Загальними умовами кредитування передбачено інші строки повернення кредиту; кредит та додатковий кредит (платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій) вважається повернутим, а відповідний обов'язок позивача з повернення/сплати коштів - виконаним, з моменту зарахування грошових коштів у відповідному розмірі на банківський рахунок відповідача, вказаний в кредитному договорі або повідомлений відповідачем позивачу додатково.

Згідно із п. 3.1 Загальних умов кредитування позивач має право в будь-який час повернути достроково кредит та додатковий кредит у повному обсязі або у частині; для цього позивач зобов'язаний звернутись до відповідача не пізніше ніж за 30 (тридцять) календарних днів до запланованого дня повернення та отримати від відповідача відповідний рахунок для сплати (включаючи суму дострокового погашення, проценти і комісії); разом із рахунком позивач отримує від відповідача новий Графік погашення кредиту; такий Графік погашення кредиту вважається погодженим позивачем та набирає чинності з моменту отримання коштів від позивача на підставі зазначеного рахунка.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується ані позивачем, ані відповідачем, останнім виконано свої зобов'язання за кредитним договором та надано позивачу кредитні кошти на придбання автомобіля та додатковий кредит на сплату страхових платежів.

Позивач звертався до відповідача із заявами про дострокове погашення кредиту та додаткового кредиту, у зв'язку з чим відповідач виставив позивачу розрахунок № 00219098 від 31.10.2014 на суму 130 000,00 грн., розрахунок № 00225814 від 28.11.2014 на суму 130 000,00 грн. та рахунок-фактуру № 00231095 від 12.12.2014 на суму 97 384,82 грн.

Позивачем виконано достроково свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі в частині погашення сум кредиту та додаткового кредиту, нарахованих відсотків за користування кредитами.

У позовній заяві позивач вказує на те, що самостійно провівши розрахунок повернутих сум, дійшов висновку про перерахування на користь відповідача надмірно сплачених коштів, а саме у розмірі 92 206,36 грн.

Згідно із ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно; особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала; положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події; положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Однак, оскільки позивачем перераховано відповідачу грошові кошти за платіжними дорученнями (а.с. 45-56) у рахунок погашення кредиту згідно із кредитним договором № 50009627, то відсутні підстави для твердження про те, що ці кошти є безпідставно набутим майном, тому відсутні правові підстави для застосування норм ст. 1212 ЦК України.

Із змісту графи вищезгаданих платіжних доручень позивача: "Призначення платежу", не вбачається того, що кошти, перераховані за цими платіжними дорученнями, є помилково перерахованими; також, враховуючи матеріали справи, відсутні підстави для висновку про помилкове зарахування відповідачем зазначених коштів; також немає ознак неправомірності перерахування та одержання коштів.

Отже, у позивача відсутні підстави для посилання на положення п. 6 Указу Президента України "Про заходи щодо нормалізації платіжної дисципліни в народному господарстві України" від 16.03.1995 № 227/95, із змінами і доповненнями, п.п. 1.4, 2.35 Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22.

Доводи апеляційної скарги та письмових пояснень позивача про надмірно сплачені ним кошти відповідачу є такими, що не відповідають кредитному договору № 50009627 та Загальним умовам кредитування, які є додатком до кредитного договору.

Як свідчать наявні у справі матеріали, у тому числі повідомлення ПАТ "Креді Агріколь Банк" про курс гривні до долара США (а.с. 140-160), вищевказані розрахунки №№ 00225814, 00219098 та рахунок-фактура № 00231095 були виставлені відповідачем позивачу на суми, розмір яких обраховано відповідно до п. 1.3 кредитного договору № 50009627, п. 1.3.1 Загальних умов кредитування.

Твердження скаржника, що сторонами погоджено умову про те, що розмір платежів підлягатиме перерахунку в національній валюті України, виходячи із обмінного курсу, що був зафіксований на рівні 8,1625 грн./дол.США, не відповідає змісту кредитного договору № 50009627, у якому вказано курс Філії "КБ "ПАТ" Креді Агріколь Банк" - 8,1625 грн./дол.США для обчислення еквіваленту суми кредиту та суми додаткового кредиту в доларах США, які надаються відповідачем позивачу, а щодо здійснення платежів позичальником, то кредитним договором № 50009627 передбачено, що платежі повинні бути сплачені на підставі рахунку відповідача в гривнях (за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквівалента в іноземній валюті, визначеному вище, відповідно до п. 1.3 Загальних умов кредитування).

В п.п 1.3.1 п. 1.3 Загальних умов кредитування зазначено, зокрема, що позичальник сплачує платежі у повернення кредиту та додаткового кредиту, розмір яких розраховується шляхом застосування до еквіваленту платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку, зазначеного у кредитному договорі.

Згідно із ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Скаржником, на підтвердження доводів щодо неправильного застосування норм матеріального права, не наведено обставин, які б свідчили про наявність таких порушень.

Апеляційний господарський суд не вбачає порушень та неправильного застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи для задоволення апеляційної скарги та скасування або зміни рішення господарського суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.03.2016 у справі № 910/1087/16 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електал" залишити без задоволення.

2. Справу № 910/1087/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді Л.Г. Сітайло

В.І. Рябуха