ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2016 р.Справа № 916/180/16

Господарський суд Одеської області у складі колегії суддів: головуючий суддя - Мостепаненко Ю.І., судді: Зайцев Ю.О., Щавинська Ю.М.,

при секретарі судового засідання Горнович Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (довіреність б/н від 16.12.2015р.),

від відповідача ОСОБА_2 (керівник), ОСОБА_3 (довіреність б/н від 26.02.2016р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом - державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Дельта-лоцман" державного підприємства "Адміністрація морських портів України"

до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю АТІС

про стягнення, -

встановив:

Державне підприємство „Адміністрація морських портів України в особі філії „ОСОБА_3 - лоцман ДП „АМПУ (ДП „АМПУ в особі філії „ОСОБА_3 - лоцман ДП „АМПУ) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю АТІС (ТОВ АТІС) про стягнення 7 816,45 доларів США, що еквівалентно 192 574,66 грн., з яких: 7 714,44 доларів США заборгованість за надані послуги з лоцманського проведення суден, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги, 102,01 доларів США пеня. Витрати по сплаті судового збору позивач просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги ДП "АМПУ" в особі філії "Дельта-лоцман" ДП "АМПУ" обґрунтовані неналежним виконанням ТОВ АТІС умов договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. на надання послуг з лінійного і портового лоцманського проведення, послуг по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден та надання права проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай-Чорне море. Як вказує позивач, у грудні 2015р., на підставі заявки ТОВ АТІС, позивач надав послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги судну „Bulk China (Мальта), яке знаходилось під агентуванням ТОВ АТІС, та виставив для оплати наданих послуг відповідачу рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015р. на загальну суму 7 714, 44 дол. США. Проте, вказаний рахунок не було оплачено ТОВ АТІС, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.01.2016р. порушено провадження по справі № 916/180/16 за даним позовом, розгляд справи призначено на 02.03.2016р.

02.03.2016. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 5411/16), відповідно до якого ТОВ „АТІС, не погоджуючись в позовними вимогами, просить суд відмовити в їх задоволені, зазначаючи, що відповідачем в повному обсязі сплачено виставлений позивачем рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015р., що підтверджується платіжним дорученням № 817 від 23.12.2015р. на суму 180 909грн., розрахунок здійснено за курсом НБУ на дату платежу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2016р. відкладено розгляд справи на 23.03.2016р., згідно ст. 77 ГПК України.

21.03.2016р. від позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній зазначає, що доводи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву не заслуговують на увагу, оскільки сторони в п. 2.2.3 договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. визначили, що агент зобов'язується робити своєчасну оплату, відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ, не передбачивши можливості оплати послуг в гривневому еквіваленті, таким чином, ТОВ „Атіс порушило умови договору, здійснивши оплату рахунку № ЮР-01741 від 08.12.2015р. в гривні, що не може вважатись належним виконанням.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.03.2016р. продовжено строк розгляду справи до 09.04.2016р., згідно ст. 69 ГПК України.

В судовому засіданні 23.03.2016р. було оголошено перерву до 01.04.2016р., згідно ст. 77 України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.04.2016р. справу №916/180/16 призначено до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області № 446 від 01.04.2016р., відповідно до п. 9.2. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол № 17-2/2016 від 03.02.2016р.) та п.2.3.33. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено автоматичний розподіл справи № 916/180/16 для визначення складу колегії суду, згідно якого справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мостепаненко Ю.І., судді: Щавинська Ю.М., Никифорчук М.І.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 01.04.2016р. колегією суддів господарського суду Одеської області: головуючий суддя - Мостепаненко Ю.І., судді: Щавинська Ю.М., Никифорчук М.І. справу № 916/180/16 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 18.04.2016р.

Проте, судове засідання по справі №916/180/16, призначене на 18.04.2016р., не відбулось у зв'язку з перебуванням судді Никифорчука М.І. на лікарняному, про що господарським судом Одеської області складено відповідну довідку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.04.2016р. призначено розгляд справи на 01.06.2016р., згідно ст. 86 ГПК України.

Судове засідання, призначене на 01.06.2016р., не відбулось, у звязку з перебуванням головуючого судді Мостепаненко Ю.І. у відпустці, про що господарським судом Одеської області складено відповідну довідку.

На підставі розпорядження керівника апарату господарського суду Одеської області № 603 від 02.06.2016 р. п. 2.3.25. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 9.7. рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол №17-4/2016 від 21-22.04.2016р.), приймаючи до уваги перебування члена колегії судді Никифорчука М.І. з 24.05.2016р. по 24.06.2016р. у відпустці, по справі № 916/180/16 призначено повторний автоматичний розподіл справи для внесення змін до складу колегії суддів.

Згідно з повторним автоматичним розподілом справ, справу № 916/180/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Мостепаненко Ю.І., судді: Зайцев Ю.О., Щавинська Ю.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.06.2016р. колегією суддів господарського суду Одеської області: головуючий суддя - Мостепаненко Ю.І., судді: Зайцев Ю.О., Щавинська Ю.М., справу № 916/180/16 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 13.06.2016р.

В судовому засіданні 13.06.2016р. оголошено перерву до 04.07.2016р., згідно ст. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 04.07.2016р.:

- представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, просив їх задовольнити;

- представники відповідача, не погоджуючись з позовними вимогами, просили суд відмовити в їх задоволенні.

Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 04.07.2016р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, суд встановив наступне.

01.01.2011р. між Державним підприємством „Дельта-лоцман (Підприємство) та ТОВ „АТІС (Агентом) укладено договір № 122/П-11 на надання послуг з лінійного і портового лоцманського проведення, послуг по переш вартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, послуги Служби регулювання руху суден (СРРС) у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден та надання права проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. ОСОБА_3 Чорне море (Договір), відповідно до п. 1.1 якого Підприємство зобовязалось за заявками ОСОБА_4 надавати послуги з лінійного і портового лоцманського проведення, послуги по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, надавати послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден (далі - ЦРРС/ПРРС) та надавати право проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай-Чорне море (далі - БДЛК, ХМК та ГСХ), а також надавати інформаційну послугу судну при проходженні судном ГСХ, а ОСОБА_4 зобов'язався прийняти і оплатити надані послуги. При цьому, споживачем послуг Підприємства є „Судновласник (в розумінні ст. 20 Кодексу торговельного мореплавства).

Відповідно до п. 2.1.2 ОСОБА_4 Підприємство зобов'язалось надавати ОСОБА_4 рахунки для сплати зборів і платежів за користування зазначеними послугами, які оформлені на підставі встановлених цін і державних тарифів, розцінок Підприємства та вимог цього договору. Рахунки направляються поштою або вручаються ОСОБА_4 під розписку. В необхідних випадках рахунки попередньо можуть направлятися факсом.

Пунктом 2.2.3 ОСОБА_4 передбачено, що ОСОБА_4 зобов'язується робити своєчасну оплату, відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ, а під прапором України - у національній валюті України, вказувати в банківських документах необхідну розшифровку платежу по кожному судну. Оплата здійснюється у порядку визначеному діючим законодавством України в сфері ЗЕД, валютного регулювання та валютного контролю.

Відповідно до п. 2.2.4 ОСОБА_4 зобов'язується сплачувати рахунки, виставлені Підприємством у терміни, визначені цим договором.

Відповідно до п. 3.1 договору, в районах обовязкового лоцманського проведення суден та у зонах ЦРРС/ПРРС, для отримання послуг по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, а також при проходженні судно ГСХ, ОСОБА_4 подає Заявки та документи, зазначені в п. 2.2.1, 2.2.2 цього договору й уточнення цих заявок на адресу Підприємства відповідно до Правил і цього договору за підписом уповноважених на те осіб. Заявку на лоцманські послуги у портових водах ОСОБА_4 повинен узгодити з диспетчером порту або відповідного перевантажувального терміналу та капітаном порту, і подати її Підприємству.

Порядок стягнення і розмір зборів та плати визначаються відповідно до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори та плата. При цьому, в разі внесення змін та (або) доповнень до нормативно-правових актів, якими затверджені відповідні збори і плата, сторони під час розрахунків застосовують вищезазначені нормативно-правові акти з урахуванням змін та або) доповнень з моменту набрання чинності такими змінами та (або0 доповненнями. По зборам та платам, що не підлягають державному регулюванню, розмір зборів та плат визначаються згідно розцінок Підприємства. Витрати за перерахування коштів відносяться на рахунок ОСОБА_4 і проводяться за його рахунок (п. 4.1 договору).

П. 4.2 договору визначено, що оплата проводиться Агентом наступним чином:

- до подання заявки ОСОБА_4 здійснює передплату в розмірі повної вартості, в тому числі ПДВ, послуг, що мають бути надані Підприємством на підставі цієї заявки (п. 4.2.1 договору);

- остаточний розрахунок здійснюється Агентом на протязі пяти банківських днів з дати отримання рахунку за реквізитами, зазначеними у рахунках (п. 4.2.2 договору).

Зобов'язання по оплаті вважаються виконаними Агентом з моменту зарахування грошових коштів на рахунок Підприємства (п. 4.3 договору).

П. 5.4 договору визначено, що в разі порушення строку здійснення остаточного розрахунку, передбаченого пунктом 4.2.2 цього договору, ОСОБА_4 за вимогою Підприємства несе перед останнім відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі 0,1 відсотка несплаченої вартості послуг за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

П. 8.1 ОСОБА_4 узгоджено, що договір набирає сили з дати підписання і діє до 31.12.2013р.

Додатковою угодою від 15.04.2011р. до договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. внесено зміни до договору, зокрема, до п.4.2.1 та п. 4.2.2 викладено в наступній редакції:

„П.4.2.1 у випадках, коли рух судна здійснюється транзитом без заходження судна в український порт, до подання Заявки на надання Підприємством послуг, ОСОБА_4 здійснює передплату в розмірі повної вартості послуг, що мають бути надані Підприємством на підставі цієї Заявки, а тому числі ПДВ. У випадках, коли судно заходить в український порт, розрахунок за надання Підприємством послуг та права проходження судна по БДЛК, ХМК та ГСХ здійснюється Агентом до виходу судна Ії українського порту. У випадках, коли вихід судна з українського порту здійснюється у вихідні та святкові дні, послуги надаються на підставі Заявки і повинні бути оплачені Агентом не пізніше першого робочого дня, наступного за днем виходу судна з порту.

П. 4.2.2 Остаточний розрахунок здійснюється Агентом на протязі десяти банківських днів з дати отримання від Підприємства рахунку за реквізитами, зазначеними у такому рахунку.

Додатковою угодою від 21.04.2012р. до договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. внесено зміни до п. 5.4 договору та викладено його у наступній редакції: „ в разі порушення строків здійснення остаточного розрахунку, передбачених п. 4.2.2 і в п. 4.3 цього договору, ОСОБА_4, за вимогою Підприємства, несе перед останнім відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої вартості послуг за кожний день прострочення.

Додатковою угодою від 13.06.2013р. до договору № 122/П-11 від 01.012011р. про заміну сторони в зобов`язанні, укладеною між ДП „Дельта-лоцман (Стороною 1), ТОВ „АТІС (Стороною 2) та ДП „АМПУ в особі філії „Дельта Лоцман ДП „АМПУ (Стороною 3), сторони домовились про заміну Сторони 1 на Сторону 3, як зобов`язану та управлену сторону в Договорі№ 122/П-11 від 01.012011р..

П.2 додаткової угоди Сторона 2 підтвердила згоду на заміну Сторони 1 на Сторону 3 в ОСОБА_4 № 122/П-11 від 01.01.2011р. в порядку та на умовах, визначених цією додатковою угодою.

Відповідно до п. 3 додаткової угоди, з 13.06.2013р. всі права та обов`язки Сторони 1 за договором перейшли до Сторони 3.

В п. 4 додаткової угоди сторони погодили, що заміна сторони за цією додатковою угодою не тягне за собою жодних інших змін умов ОСОБА_4, окрім тих, що пов`язані зі зміною Сторони 1 на Сторону 3.

Додатковою угодою від 18.12.2013р. до договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. продовжено строк дії договору до 31.12.2015р.

На виконання умов укладеного з ТОВ „АТІС договору № 122/П-11 від 01.012011р. в грудні 2015р. на підставі заявки відповідача від 07.12.2015р., позивач надав послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги судну BULK CHINA (прапор Мальти) на загальну суму 7 714,44 доларів США, з яких: 1 901,68 доларів США за надані послуги з внутрішньопортового лоцманського проведення, 310,8 доларів США за надані швартові послуги та 5 501,96 доларів США - за надані послуги з служби регулювання руху суден, що підтверджується лоцманською квитанцією № 2301 від 08.12.2015р., квитанцією СРРС № 2278 від 08.12.2015р., нарядом на швартові роботи № 1355 від 08.12.2015р.

Так, позивачем для оплати наданих послуг відповідачу виставлений відповідний рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015р., який отриманий відповідачем 17.12.2015р., про що зазначено в реєстрі одержаних рахунків.

Однак, відповідачем не було здійснено оплату зазначеного рахунку в доларах США, що і стало підставою для звернення ДП „АМПУ в особі філії „ОСОБА_3 - лоцман ДП „АМПУ до господарського суду з даним позовом, в якому, окрім стягнення з відповідача суми основної заборгованості за надані в грудні 2015р. послуги за договором № 122/П-11 від 01.01.2011р. 7714,44 доларів США, позивач також просить суд стягнути з відповідача 102,01 доларів США - пені.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Так, згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ч. 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що 01.01.2011р. між Державним підприємством „Дельта-лоцман (Підприємство) та ТОВ „АТІС (Агентом) укладено договір № 122/П-11, відповідно до якого Підприємство зобовязалось за заявками ОСОБА_4 надавати послуги з лінійного і портового лоцманського проведення, послуги по перешвартуванню, перетягуванню (переміщенню) суден в акваторії порту, надавати послуги Служби регулювання руху суден у зонах дії центрів і постів регулювання руху суден (далі - ЦРРС/ПРРС) та надавати право проходження по Бузько-Дніпровсько-лиманському, Херсонському морському каналам та глибоководному судновому ходу р. Дунай-Чорне море (далі - БДЛК, ХМК та ГСХ), а також надавати інформаційну послугу судну при проходженні судном ГСХ, а ОСОБА_4 зобов'язався приймати і оплачувати надані послуги.

Відповідно до ст. 106 Кодексу торговельного мореплавства України із суден, що користуються послугами державних морських лоцманів, справляється лоцманський збір, порядок справляння і розмір якого встановлюється Міністерством транспорту України за погодженням з Міністерством економіки України.

Згідно ст. 115 цього Кодексу із суден, що користуються послугами служби регулювання руху суден, справляється збір, порядок справляння і розмір якого встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері транспорту за погодженням з центральним органом виконавчої влади , що забезпечує формування державної політики економічного розвитку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до умов договору № 122/П-11 від 01.01.2011р. за заявкою ТОВ „АТІС від 07.12.2015р. позивачем в грудні 2015р. було надано судну BULK CHINA (прапор Мальта) послуги з лоцманського проведення, послуги служби регулювання руху суден та швартові послуги на загальну суму 7 714,44 доларів США, що підтверджується лоцманською квитанцією № 2301, квитанцією СРРС № 2278, нарядом на швартові роботи № 1355, копії яких містяться в матеріалах справи.

Тарифи на послуги з регулювання руху суден та на послуги з забезпечення лоцманського проведення суден затверджені наказом Міністерства інфраструктури України від 03.12.2013р. за № 965.

Крім того, наказом філії „Дельта-лоцман ДП «АМПУ» від 10.11.2014р. № 643 затверджено Порядок справляння та розміри ставок швартового збору у морському порту Южний, яким встановлено розцінки на послуги, що надаються підприємствам.

Нарахування плати за послуги з лоцманського проведення суден, послуги СРРС та швартові послуги здійснено відповідно до затверджених ставок та не заперечується сторонами.

Так, для оплати наданих послуг відповідачу було виставлено рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015р. на суму 7 714,44 доларів США, отримання якого 17.12.2015р. підтверджується реєстром одержаних рахунків з підписом працівника відповідача про отримання, копія якого наявна в матеріалах справи.

П. 4.2.2 ОСОБА_4 сторони узгодили, що остаточний розрахунок здійснюється Агентом на протязі десяти банківських днів з дати отримання від Підприємства рахунку.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач виконав взяті на себе зобов`язання за договором № 122/П-11 від 01.01.2011р., сплативши рахунок № ЮР-01741 від 08.12.2015р. в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням № 817 від 23.12.2015р. на суму 180 909,00 грн., що станом на 24.12.2015р. (дата здійснення банківської операції) за курсом НБУ (22,99грн. за 1 долар США), складало 7 869,03 доларів США.

При цьому, надаючи оцінку доводам позивача про те, що, сплативши за надані послуги в гривневому еквіваленті, ТОВ „Атіс порушило умови п. 2.2.3 договору, та таке виконання не може вважатись належним, суд вважає за доцільне зазначити наступне.

Дійсно, п. 2.2.3 договору сторони передбачили, що ОСОБА_4 зобов'язується робити своєчасну оплату, відповідно до умов цього договору по суднах, що плавають під іноземним прапором - у ВКВ.

Проте, статтею 524 ЦК України встановлено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно до статті 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

З огляду на зазначені норми законодавства, суд доходить висновку, що відповідач виконав свої зобовязання своєчасно та в повному обсязі, сплативши за надані послуги в гривневому еквіваленті, та у нього відсутня заборгованість перед позивачем в розмірі 7 714,44 доларів США, з огляду на що у суду відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення зазначеної суми.

Відповідно до вищеприведеного, суд також не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення пені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Ст. 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищенаведені обставини справи з урахуванням положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність заявлених позивачем позовних вимог, у звязку з чим суд відмовляє в задоволенні позову.

На підставі ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано 04 липня 2016 р.

Головуючий суддя Ю.І. Мостепаненко

Суддя Ю.О. Зайцев

Суддя Ю.М. Щавинська