ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" липня 2016 р.Справа № 924/465/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Крамар С.І., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин

до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницька область м. Нетішин

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Нетішин, Хмельницька область м. Нетішин

про стягнення 36046,10грн., з яких: 13981,33грн. - інфляційних втрат, 22064,77грн. - 3% річних

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - директор (паспорт серія НА 015673 виданий 16.11.1995р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - представник згідно довіреності №2 від 12.01.2016р.;

від третьої особи: не з'явились.

В судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин просить суд стягнути з Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницька область м. Нетішин 36046,10грн., з яких: 13981,33грн. - інфляційних втрат, 22064,77грн. - 3% річних. Як на підставу позовних вимог посилається на укладений між ними договір підряду №211 від 26.11.2013р. із змінами і доповненнями щодо оплати виконаних робіт, рішення суду від 14.07.2014р. у справі №924/792/14, згідно якого з відповідача стягнуто суму боргу згідно зазначеного договору.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити в повному обсязі, оскільки вони підтверджені поданими документами. В судовому засіданні вказав, що відповідачем було допущено прострочення виконання відповідачем зобов'язань за договором підряду №211 від 26.11.2013р. із змінами і доповненнями щодо оплати виконаних робіт. У звязку із цим рішенням суду по справі №924/792/14 від 14.07.2014р. з відповідача стягнуто суму боргу в розмірі 1765774,67 грн. та 35315,49 грн. витрат по оплаті судового збору. Зазначене рішення про стягнення 1765774,67 грн. частково скасовано постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885,00 грн.

Повідомив, що у звязку з порушенням Виконавчим комітетом Нетішинської міськради термінів виконання грошових зобовязань по договору №211 від 26.11.2013р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 587345,31грн., з яких: 379066,58грн. інфляційні втрати, 50629,14грн. 3% річних та 157649,59грн. - пеня (за період з 04.01.2014р. по 30.11.2014р.), який рішенням господарського суду області від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 50629,14грн. - 3% річних, 345168,18грн. - інфляційних втрат, 151056,65грн. - пені та 10937,08грн. - витрат по оплаті судового збору. Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. дане рішення змінено та стягнуто з Виконавчого комітету Нетішинської міської ради 50160,41грн. - 3% річних, 341094,47грн. - інфляційних втрат, 149522,61грн. - пені та 10815,55грн. - витрат по оплаті судового збору. В решті рішення залишено без змін.

Вказав, що рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.04.2016р. по справі №924/252/16 було встановлено, що правомірним є нарахування 427264,27грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014 року по 28.12.2015 року. Проте, позивачем було заявлено до стягнення меншу суму інфляційних втрат - 413282,94грн., а судом прийнято рішення про стягнення з відповідача саме цієї суми. Позивач звертає увагу, що станом на 01.12.2014р. заборгованість відповідача становила 1166985,73 грн., яка була сплачена згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн. Враховуючи зазначене, за час прострочення виконання грошового зобовязання до повного погашення заборгованості, позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування в розмірі 13981,33грн. за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р. як різницю суми втрат від інфляції між фактично нарахованої суми, яка могла бути заявлена, та сумою, яка була заявлена позивачем по справі №924/252/16 та стягнута судом.

Зазначив, що на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 22064,77 грн. 3% річних за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві заперечує щодо задоволення позовних вимог. Вказав, що відповідачем погашено позивачу основну заборгованість згідно договору в повному обсязі. Заявлені до стягнення нараховані інфляційні витрати та 3-х % річних представник відповідача вважає безпідставними. Звернув увагу, що позивач не звертався до відповідача із вимогами в порядку ст. 5, 6 ГПК України про сплату інфляційних витрат, 3% річних за невиконання умов договору підряду, а отже не набув права звернення до господарського суду із позовом.

Зазначив, що згідно рішення суду області від 20.04.2016р. по справі №924/252/16 з відповідача було стягнуто 413282,94грн. - інфляційних втрат за період з 01.12.2014р. по 31.12.2015р., а тому відповідно до ст. 80 ГПК України, суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав. Повідомив, що позивачем не подано до суду обґрунтованого розрахунку 3% річних за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача в судове засідання не зявився, повноважного представника не направив, витребуваних ухвалою суду від 13.06.2016р. документів не надав, про причини неявки та неподання доказів суд не повідомив, хоча про час, місце та дату розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням від 15.06.2016р.

З огляду на викладене, оскільки неявка сторін не перешкоджає вирішенню спору по суті, суд вважає за можливе згідно ст. 75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Згідно відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивач Товариство з обмеженою відповідальністю „Дамаск і Ко зареєстроване як юридична особа за адресою: 30100, Хмельницька область, м. Нетішин, проспект Незалежності, будинок 2А, ідентифікаційний код 37596635.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач Виконавчий комітет Нетішинської міської ради зареєстрований як юридична особа за адресою: 30100, Хмельницька область, м. Нетішинй, вул. Шевченка, буд. 1, ідентифікаційний код 05399231.

26.11.2013р. між ТОВ "Дамас і Ко" м. Нетішин, Хмельницької області (надалі - підрядник) та Виконавчим комітетом Нетішинської міської Ради м. Нетішин, Хмельницької області (надалі - замовник) укладено договір підряду № 211, відповідно до якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, виконати роботи "Центр надання адміністративних послуг по пр-т Курчатова,1 в м. Нетішин Хмельницької області - реконструкція". Роботи виконувати із залученням власних людських та матеріально-технічних ресурсів (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2 договору, замовник зобов'язується прийняти та оплатити такі роботи у строки та на умовах цього договору, згідно з актом - приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3.

Зазначені у п. 1.1. види робіт проводяться у відповідності до затвердженої в установленому порядку проектно-кошторисної документації. Проектно - кошторисна документація є невід'ємною частиною даного договору (1.3. договору).

Пунктами. 2.1, 2.2 договору, договірна ціна робіт по договору визначена за результатами проведення процедури у одного учасника за державні кошти (протокол № 2 від 12.11.2013 року) та розрахована відповідно до державних будівельних норм. Договірна ціна є невід'ємною частиною договору (додаток № 1). Договірна ціна на момент підписання договору складає 2322700,00грн. Вартість робіт за погодженням Сторін може уточнюватись шляхом укладання додаткових угод в разі: зміни об'ємів та складу робіт; прийняття нових законодавчих та нормативних актів, що впливають на вартість робіт; зупинки робіт по рішенню Замовника та з Форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 2.3 договору, оплата вартості виконаних робіт, що передбачені пунктом 1.1 договору, проводиться на підставі підписаних Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3, протягом 5-ти календарних днів, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця.

Згідно п. 2.4. договору встановлено, що проміжні платежі за виконані роботи здійснюються в межах не більш як 95 відсотків їх загальної вартості за договірною ціною.

Кінцеві розрахунки здійснюються у двотижневий термін після виконання і приймання всіх передбачених договором робіт та закриття декларації про готовність об'єкта до експлуатації та здачі технічної документації в установленому порядку. 3амовник забезпечує фінансування робіт, згідно з графіком фінансування робіт, який є невід'ємною частиною договору, за наявності бюджетних призначень (п.2.5 договору).

Відповідно до п. 4 договору, здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за Актом приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в. Замовник повертає підряднику підписані акти приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2 в протягом п'яти календарних днів з моменту подачі актів замовнику.

Пунктом 5.1.1 договору, замовник зобовязався оплатити виконані роботи, згідно з кошторисною документацією та акту приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в протягом 5 днів з дня прийняття Замовником виконаних робіт.

У відповідності до п. 5.1.4 договору, обовязок замовника сплатити неустойку, відшкодувати збитки та моральну шкоду в разі невиконання або неналежного виконання ним зобов'язань за цим Договором, якщо він не доведе, що порушення договору сталося не з його вини.

Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання зобов'язань за цим договором (п. 8.1 договору).

Згідно додатку до договору (план фінансування робіт), сторони погодили періоди фінансування: за IV квартал 2013р. 435,6 тис. грн., за I квартал 2014р. 1887,1 тис. грн.

Договір та додаток підписані та скріплені відтисками печаток сторін.

28.11.2013р. між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору підряду №211 від 26.11.2013р.

Згідно з п.2 додаткової угоди, вартість (договірна ціна) доручених підряднику на 2013 рік робіт, на момент підписання даної угоди складає 2322700грн., в т.ч. ПДВ 387116,67грн.

Додаткова угода підписана та скріплена відтисками печаток сторін.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 за позовом ТОВ "Дамас і Ко" м. Нетішин, Хмельницької області до Виконавчого комітету Нетішинської міської Ради про стягнення 1797522,00грн. було встановлено, що на виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи на загальну суму 2233105,00грн., що підтверджується підписаними між сторонами без зауважень та заперечень актами приймання виконаних будівельних робіт форми № КБ-2в та довідками про вартість робіт за листопад 2013р. на суму 435583грн. (дата підписання - 29.11.2013р.), за грудень 2013р. на загальну суму 1797522грн. (дата підписання - 20.12.2013р.), зокрема № 1 за листопад 2013 року на суму 151534,80грн.; № 2 за листопад 2013 року на суму 284048,20грн.; № 3 за грудень 2013 року на суму 1242890,40грн.; № 4 за грудень 2013 року на суму 31578,00грн.; № 5 за грудень 2013 року на суму 31813,20грн.; № 6 за грудень 2013 року на суму 79970,40грн.; № 7 за грудень 2013 року на суму 161391,60грн.; № 8 за грудень 2013 року на суму 31746,00грн.; № 9 за грудень 2013року на суму 76254,00грн.; № 10 за грудень 2013року на суму 107630,40грн.; № 11 за грудень 2013року на суму 16551,60грн.; № 12 за грудень 2013року на суму 17696,40грн. Згідно платіжних доручень відповідачем на виконання умов договору щодо оплати виконаних робіт було перераховано та, згідно відміток банку про проведення, зараховано на рахунок позивача: 10000грн. - 09.12.2013р., 10000грн. - 11.12.2013р., 40000грн. 27.12.2013р., 284048,20грн. 27.05.2014р., 85220,39грн. 27.05.2014р.

Шепетівською обєднаною державною фінансовою інспекцією проведено ревізію обсягів кредиторської заборгованості за капітальними видатками виконавчого комітету Нетішинської міської ради, за результатами якої складено акт № 3-35/22 від 28.04.2014 року, розділом 4 якого встановлено, в порушення вимог п. 1. п. 2 ст. 48 Бюджетного кодексу України, п. 2.1 вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 ВК Нетішинської міської ради у грудні 2013 року взято зобовязання за КФКВ 010116 „Органи місцевого самоврядування КЕКВ 3142 „Реконструкція та реставрація інших обєктів понад встановлені кошторисом на 2013 рік бюджетні асигнування на загальну суму 1797522 грн., що призвело до утворення не бюджетної заборгованості на дану суму на 01.01.2014 року. Станом на момент завершення ревізії не бюджетна заборгованість становить 1765776 грн. (1797522 грн. 31746 грн.).

Враховуючи зазначене даний позов було задоволено та стягнуто з Виконавчого комітету Нетішинської міської Ради 1765774,67грн. боргу по договору підряду №211 від 26.11.2013р., 35315,49грн. витрат по оплаті судового збору. 30.07.2014р. на виконання рішення суду видано відповідний наказ.

24.12.2015р. постановою Рівненського апеляційного господарського суду рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у справі №924/792/14 про задоволення позову та стягнення 1765774, 67 грн. скасовано частково. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885,00грн. Резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: "Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" задовольнити частково. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м.Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а код ЄДРПОУ 37596,67 грн. основного боргу. В частині стягнення 20885,00грн. основного боргу відмовити. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дамас і Ко" (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, а/с 484, пр-т Незалежності, 2а ) 34897,80 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви. Стягнути з виконавчого комітету Нетішинської міської Ради (30100, Хмельницька обл., м. Нетішин, вул. Шевченка, 1 ) до Державного бюджету України 17448,90 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.".

При цьому, відмовляючи у позові про стягнення 20885,00 грн., суд апеляційної інстанції послався на висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015 р. з якого вбачається, що обсяг виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) відповідає обсягам робіт визначеним кошторисною документацією. Вартість виконаних робіт при реконструкції Центру надання адміністративних послуг, що розташований по проспекту Курчатова, 1, м. Нетішин, Хмельницька область за звітною документацією (акти №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2013 року, акти №3-12 приймання виконаних робіт за грудень 2013 року) не відповідає в повному обсязі кошторисній вартості та перевищує її в розмірі 20885,00 грн. в прямих витратах. Встановлена невідповідність кошторисної вартості, виникла внаслідок застосування підрядником завищених розцінок вартості одиничних показників.

У звязку з порушенням виконавчим комітетом Нетішинської міської ради термінів виконання грошових зобовязань по договору №211 від 26.11.2013р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 587345,31грн., з яких: 379066,58грн. інфляційні втрати, 50629,14грн. 3% річних та 157649,59грн. - пеня (за період з 04.01.2014р. по 30.11.2014р.).

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 даний позов було задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача 50629,14грн. 3% річних, 345168,18грн. інфляційних втрат, 151056,65грн. пені та 10937,08грн. витрат по оплаті судового збору.

Вказаним рішенням було встановлено, що відповідно до інформації Управління Державної казначейської служби України у м. Нетішин на виконання наказу господарського суду Хмельницької області від 30.07.2014р. по справі №924/792/14, меморіальними ордерами з призначенням платежу "стягнення заборгованості згідно наказу господарського суду №924/792/14" перераховано на рахунок позивача 650860,13грн., а саме: 26.09.2014р. - 10000грн., 29.09.2014р. - 7698грн., 06.10.2014р. - 2302грн., 08.10.2014р. - 23210грн., 09.10.2014р. - 6789,33грн., 21.10.2014р. - 52898,86грн., 23.10.2014р. - 100000грн., 27.10.2014р. - 92000грн., 30.10.2014р. - 150000грн., 04.11.2014р. - 51631,58грн., 10.11.2014р. - 81373,49грн., 02.12.2014р. - 22958,40грн., 08.12.2014р. - 50000грн.

Відповідно до меморіальних ордерів з призначенням платежу "стягнення судового збору згідно наказу господарського суду №924/792/14" Управлінням Державної казначейської служби України у м. Нетішин перераховано на рахунок позивача 35315,49грн., а саме: 26.08.2014р. - 110,22грн., 28.08.2014р. - 15000грн., 11.11.2014р. - 12859,70грн., 17.11.2014р. - 7345,48грн., 24.11.2014р. - 0,09грн.

Судом, зважаючи на граничні строки оплати виконаних робіт, дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень та меморіальних ордерів в ході виконання наказу господарського суду здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, у звязку з чим позов ТОВ "Дамас і Ко" було задоволено частково.

При цьому, приймаючи рішення від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14, суд посилався на рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 про задоволення позову ТОВ "Дамас і Ко" до виконавчого комітету Нетішинської міської ради про стягнення 1765774,67 грн.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. рішення від 15.01.2015р. по справі №924/1672/14 змінено в частині стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат та судового збору. Стягнуто з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "ДАМАС і КО" 50160,41 грн. 3% річних, 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені та 10815,55 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви. В решті рішення залишено без змін.

При прийнятті постанови від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 колегією суддів було враховано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., якою було частково скасовано рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. по справі №924/792/14 та прийнято у частині нове рішення про відмову у позові про стягнення 20885,00 грн.

Таким чином, приймаючи до уваги постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р. у справі №924/792/14 (висновок будівельно-економічної експертизи №877/878/15-26 від 23.11.2015), уточнені розрахунки сторін, а також, зважаючи на дати зарахування коштів на рахунок позивача згідно платіжних доручень, а також дати зарахування коштів на рахунок позивача суд апеляційної інстанції прийшов до висновку про правомірність стягнення з виконавчого комітету Нетішинської міської ради на користь ТОВ "Дамас і Ко" 50160,41 грн. 3% річних, 341094,47 грн. інфляційних втрат, 149522,61 грн. пені та 10815,55 грн. витрат по оплаті судового збору за подання позовної заяви.

Як вбачається із постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 станом на 30.11.2014р. у виконавчого комітету Нетішинської міської ради перед ТОВ "ДАМАС і КО" існував борг в розмірі 1166985,74 грн.

Сума боргу в розмірі 1166985,74 грн. була сплачена відповідачем згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн.

При цьому, як вбачається із акту звірки взаємних розрахунків за період з 26.11.2013р. по 31.12.2015р., зазначені суми були зараховані в рахунок оплати боргу в наступні строки: 22958,40 грн. 02.12.2014р.; 50000,00 грн. 08.12.2014р.; 150113,95 грн. 20.12.2014р.; 665999,39 грн. 21.07.2015р.; 277914,00 грн. 28.12.2015р. Акт звірки підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 20.04.2016р. по справі №924/252/16 позов ТОВ "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин до виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області, Хмельницька область м. Нетішин за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Нетішин, Хмельницька область м. Нетішин про стягнення 413282,94 грн. інфляційних втрат було задоволено, стягнуто з відповідача інфляційні витрати за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р. та видано наказ.

Даним рішенням було встановлено, що позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в розмірі 413282,94 грн., а саме: 34320,82 грн. за грудень 2014р. із заборгованості 1144027,33 грн.; 370958,20 грн. за період з січня по липень 2015р. із заборгованості 943913,99 грн.; 8003,92 грн. за період з серпня по грудень 2015р. із заборгованості 277913,99 грн. При цьому, із наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що позивачем невірно визначено суму заборгованості в розмірі 1144027,33 грн. для нарахування інфляційних втрат за грудень 2014р., оскільки на кінець місяця існувала заборгованість в розмірі 943913,38 грн., яка проіснувала до 21.07.2015р. Також позивачем помилково здійснено нарахування інфляційних втрат за грудень 2015р., оскільки заборгованість у грудні тривала неповний місяць.

Проте, при винесенні рішення судом було враховано, що зазначене не вплинуло на розмір суми інфляційних втрат, заявленої до стягнення. Оскільки, суд здійснивши розрахунок інфляційних втрат за допомогою програмного забезпечення „Інформаційно-пошукова система „Законодавство встановив, що правомірним є нарахування 427264,27 грн. інфляційних втрат, а саме:

- 424085,13 грн. за період з грудня 2014р. по червень 2015р. із заборгованості 943913,38 грн.;

- 3179,14 грн. за період з липня 2015р. по листопад 2015р. із заборгованості 277913,99 грн.

Враховуючи, що позивачем було заявлено до стягнення меншу суму, судом стягнуто інфляційні втрати у зазначеному розмірі 413282,94 грн.

У звязку із неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобовязань, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 13981,33грн. інфляційних втрат та 22064,77 грн. 3% річних за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р.

Досліджуючи надані по справі докази та пояснення сторін, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі, боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, ст. 174 Господарського кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін виникли на підставі договору, який за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає, як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.12.2015р., якою скасовано частково рішення господарського суду Хмельницької області від 14.07.2014р. у справі №924/792/14 було встановлено факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за договором №211 від 26.11.2013р. в розмірі 1744889,67 грн.

Відповідно до постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2016р. по справі №924/1672/14 станом на 30.11.2014р. у виконавчого комітету Нетішинської міської ради перед ТОВ "ДАМАС і КО" існував борг в розмірі 1166985,74грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, сума боргу в розмірі 1166985,74 грн. була сплачена відповідачем згідно платіжних доручень: №19 від 02.12.2014р. в сумі 22958,40 грн.; №20 від 08.12.2014р. в сумі 50000,00 грн.; №22 від 30.12.2014р. в сумі 150113,95 грн.; №19 від 20.07.2015р. в сумі 665999,39 грн.; №20 від 25.12.2015р. в сумі 277914,00 грн.

При цьому, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 26.11.2013р. по 31.12.2015р., зазначені суми були зараховані на рахунок позивача в наступні строки: 22958,40грн. 02.12.2014р.; 50000,00грн. 08.12.2014р.; 150113,95грн. 20.12.2014р.; 665999,39грн. 21.07.2015р.; 277914,00грн. 28.12.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Підстави припинення зобовязання передбачені ст. ст. 202-205 ГК України, ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Зокрема, відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобовязання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обовязки сторін зобовязання.

Як визначено абз. 2, 3 п. 7.1. постанови Пленуму ВГС України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином позивач не позбавлений права звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних нарахувань до моменту повного виконання рішення суду про стягнення заборгованості.

Відповідно до п. 3.1. вказаної постанови Пленуму ВГС України №14 від 17.12.2013р. інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. При цьому, зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу. Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків. Зазначена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду України, висловленій у постановах від 08.11.2010 у справі № 4/719, від 15.11.2010 у справі № 4/720, від 04.07.2011 у справі № 13/210/10, від 24.10.2011 у справі № 6-38цс11.

Пунктом 1.8. постанови Пленуму ВГС України „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" №14 від 17.12.2013р. визначено, що попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Таким чином доводи відповідача щодо недотримання позивачем порядку досудового врегулювання спору є безпідставним та необґрунтованим.

Щодо заявлених до стягнення інфляційних втрат в розмірі 13981,33грн. за період з 01.12.2014р. по 30.11.2015р. судом враховано наступне.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім того, рішенням суду області від 20.04.2016р. по справі №924/252/16 було встановлено правомірність нарахування 427264,27 грн. інфляційних втрат за період з 01.12.2014р. по 28.12.2015р., а саме: 424085,13 грн. за період з грудня 2014р. по червень 2015р. із заборгованості 943913,38 грн.; 3179,14 грн. за період з липня 2015р. по листопад 2015р. із заборгованості 277913,99 грн. В той же час, позивачем було заявлено до стягнення інфляційні втрати у меншому розмірі 413282,94 грн. за період з 01.12.2014р. по 31.12.2015р., які стягнуто судом.

З огляду на зазначене, інфляційні втрати в сумі 13981,33грн. (427264,27грн. 413282,94грн.) є обґрунтованими, підтвердженні наявними в матеріалах доказами та підлягають задоволенню.

Судом також враховано, згідно п. 3.12. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, доводи відповідача, що провадження у справі щодо стягнення інфляційних втрат підлягає припиненню, оскільки є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, з тих же підстав і про той же предмет, до уваги судом не приймаються.

Щодо стягнення 3% річних, судом взято до уваги наступне.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних в розмірі 22064,77грн., а саме: 95,62грн. - з 01.12.2014 по 01.12.2014р.; 564,18грн. з 02.12.2014р. по 07.12.2014р.; 1978,24грн. з 08.12.2014р. по 29.12.2014р.; 15749,13грн. з 30.12.2014р. по 20.07.2015р.; 3677,60грн. з 21.07.2015р. по 28.12.2015р.

Відповідно до п. 1.4 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

День фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9 вищевказаної постанови).

Зважаючи на викладене, сума заборгованості зменшується у день її часткової сплати і нарахування 3% річних на неї не проводиться.

Відповідно до наявних в матеріалах справи акту звірки взаємних розрахунків за період з 26.11.2013р. по 31.12.2015р. та меморіальних ордерів, заборгованість в розмірі 277914,00 грн. була зарахована на рахунок позивача 28.12.2015р.

У свою чергу, згідно наявного в матеріалах справи розрахунку, позивачем при проведенні обчислення 3% річних безпідставно віднесено до днів прострочки заборгованості день, в який здійснювалася її сплата.

Таким чином, правомірно нарахованими є 3% річних у розмірі, визначеному судом, на суму 22042,23грн. (розрахунок здійснено за допомогою програми „Законодавство).

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення 22042,23грн. 3% річних підлягають задоволенню, а в решті нарахованих 3% річних відмові.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, підтверджений належними у справі доказами та підлягає задоволенню частково на суму 13981,33грн. інфляційних втрат та 22042,23грн. - 3% річних.

В решті суми позовних вимог належить відмовити.

У зв'язку з частковим задоволенням позову згідно зі ст.49 ГПК України судові витрати по справі (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 33, 34, 35, 44, 49, 82-84, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" Хмельницька область м. Нетішин до Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницька область м. Нетішин за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління Державної казначейської служби України у місті Нетішин, Хмельницька область м. Нетішин про стягнення 36046,10грн., з яких: 13981,33грн. - інфляційних втрат, 22064,77грн. - 3% річних задовольнити частково.

Стягнути з Виконавчого комітету Нетішинської міської ради Хмельницької області (Хмельницька область, м. Нетішин, вул. Шевченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАМАС і КО" (Хмельницька область, м. Нетішин, пр-т Незалежності, 2а, а/с 484, ) 13981,33грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот вісімдесят одну гривню 33 коп.) інфляційних втрат, 22042,23грн. (двадцять дві тисячі сорок дві гривні 23 коп.) 3% річних та 1377,17грн. (одна тисяча триста сімдесят сім гривень 17 коп.) витрат на оплату судового збору.

Видати наказ.

В решті суми позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 06.07.2016р.

Суддя С.І. Крамар

Віддрук. 4 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, ТОВ "ДАМАС і КО" (30100, Хмельницька область, м.Нетішин, пр-т. Незалежності, 2а) надісл. по заяві;

3 - відповідачу, виконавчий комітет Нетішинської міської ради (30100, Хмельницька область, м.Нетішин, вул. Шевченка, 1) надісл. по заяві;

4 - третій особі Управлінню Державної казначейської служби у м. Нетішин (м. Нетішин, проспект Незалежності, 22) простим.