УХВАЛА

24.06.2016Справа № 910/11435/16

Суддя Господарського суду міста Києва Мандриченко О.В. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежилі приміщення та заборону вчиняти певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" (відповідач 1) та Міністерства юстиції України (відповідач 2), у якій просить суд: визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" право власності на нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 та зобов'язати Міністерство юстиції України зареєструвати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" право власності на нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2016 року порушено провадження у справі № 910/11435/16, слухання справи призначено на 07.07.2016 року.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" надійшла заява про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи до забезпечення позову та накласти арешт на нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 та вжити заходи до забезпечення позову та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна - нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86.

Обґрунтовуючи свою заяву про забезпечення позову позивач посилається на те, що 29.04.2016 року загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" прийняли, зокрема, рішення виділити з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" нову юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та передати останньому на його баланс згідно з розподільчим балансом майнові активи, а саме нежилі приміщення загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою : 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б.

Право власності позивача на вказане вище нерухоме майно було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бурлак О. В. за реєстраційним номером 0, номер запису про право власності 14684000, проте, 15.06.2016 року посадовою особою Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Шаманською А. С. скасовано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" реєстраційний номер 14684000 на вказане вище нерухоме майно.

Як зазначає заявник, підставою для скасування права власності на нерухоме майно загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою : 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б. став наказ Міністерства юстиції України від 15.05.2016 року № 1683/5, прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, складеного 14.06.2016 року за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" в особі Кокера Безіла Арнольдовича, зареєстрованої за № 17260-0-33-16 від 10.06.2016 року.

Заявник вказує на те, що внаслідок прийняття Міністерством юстиції України вищевказаного наказу, позивача, на його думку, було протиправно позбавлено права власності на нерухоме майно, що у подальшому може бути відчужене Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" на користь третьої особи шляхом внесення цього майна до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Океніт". В підтвердження даної обставини до заяви додано повідомлення директора Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" Кокера Безіла Арнольдовича вих. № 04-2 від 22.05.2015 року про доповнення порядку денного позачергових загальних зборів учасників товариства, предметом якого є включення до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Океніт" нерухомого майна загальною площею 2 455,7 кв. м., як розташованого за адресою : 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б. по балансовій вартості

Вказані обставини, за твердженнями Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича", дають обґрунтовану підставу вважати, що дії стосовно відчуження спірного майна можуть бути продовжені, що призведе до ускладнення виконання судового рішення по справі у разі задоволення позову.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" про забезпечення позову підлягає задоволенню враховуючи наступне:

Згідно зі ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, суд вирішує справи на підставі Конституції, інших актів законодавства України, міжнародних договорів України в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Згідно зі ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Крім того, відповідно до ст. 129 Конституції України, сторони мають право на судовий захист своїх інтересів.

Таким чином, кожна особа (у тому числі позивач) має право на судовий захист своїх інтересів, у тому числі інтересу позивача до повного та своєчасного виконання рішення у цій справі будь-яким не забороненим законом способом.

Цій конституційній нормі вищої юридичної сили, у взаємозв'язку з приписом ст. 124 Конституції України, згідно з якою юрисдикція судів розповсюджується на усі правовідносини, які виникають в державі, відповідає право та обов'язок суду вживати усіх не заборонених прямо законом заходів до забезпечення своєчасного поновлення та захисту прав позивача.

Згідно із ст.65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору при підготовці справи до розгляду суддя вирішує, в тому числі, питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Як встановлено ст.66 вказаного Кодексу, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог і застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду.

За приписами ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, в тому числі, накладанням арешту на майно та забороною відповідачам та іншим особам вчиняти певні дії.

Відповідно до п.1 Постанови №16 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Аналогічні положення містяться у Інформаційному листі №01-8/2776 від 12.12.2006 року Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики забезпечення позову".

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України , обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

У п.3 Постанови №16 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" сформульована позиція Вищого господарського суду України про доцільність вирішення питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи, протоколом Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" № 29/04/16 від 29.04.2016 року створено нову юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" та виділено на його баланс, згідно з розподільчим балансом, майнові активи, а саме, нежитлові приміщення загальною площею 2 455,7 кв. м., що розташовані за адресою: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру забороно відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 60005534 від 26.05.2016 року, що міститься у матеріалах справи, позивачем було зареєстровано право власності на вказане вище нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26.05.2016 року за реєстраційним номером 0, номер запису про право власності 14684000.

Однак, 15.06.2016 року наказом від 15.06.2016 року № 1683/5 Міністерства юстиції України скасовано право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" реєстраційний номер 14684000 на вказане вище нерухоме майно. Підставою для скасування права власності на нерухоме майно загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою : 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б. став наказ Міністерства юстиції України від 15.05.2016 року № 1683/5, прийнятий на підставі висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України, складеного 14.06.2016 року за результатами розгляду скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" в особі Кокера Безіла Арнольдовича, зареєстрованої за № 17260-0-33-16від 10.06.2016 року.

Внаслідок скасування права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" реєстраційний номер 14684000 на нерухоме майно загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою : 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86 в літ. Б., вищевказане нерухоме майно може бути включене до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю "Океніт" (повідомлення № 04-2 від 22.05.2015 року).

Тобто, на даний час відповідач 1 має можливість вільно розпоряджатися нерухомим майном, правомірність набуття права власності на яке оспорюється позивачем у даній справі, у тому числі відчужувати його, що створює реальну загрозу того, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Дослідивши зміст позовної заяви та доданих до позову документів, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, враховуючи доказову обґрунтованість тверджень заявника про вчинення відповідачами дій стосовно подальшого перепродажу та поділу спірного майна, за висновками суду, невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно та заборони державним реєстраторам вчиняти дії щодо проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи щодо спірного нерухомого майна може дійсно утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позову.

Частиною 4 статті 67 ГПК України встановлено, що не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони, зокрема, здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Суд відзначає, що предметом спору у даній справі є визнання права власності, а відтак даний спір не відноситься до категорії корпоративних, у зв'язку з чим норми ч. 4 ст. 67 ГПК України не розповсюджують свою дію на вказані правовідносини в контексті заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Наразі, застосовуючи такий захід до забезпечення позову, як заборона здійснювати проведення державної реєстрації будь-яких прав та/або обтяжень, вносити будь-які записи щодо спірного нерухомого майна, суд вважає за необхідне зазначити, що означена заборона вчиняється стосовно органів державної реєстрації прав, які утворені та діють у відповідності до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Вказану правову позицію підтримано Вищим господарським судом у постанові від 15.12.2015р. по справі 922/5040/15.

При цьому, обрані судом способи забезпечення позову не порушують прав осіб, що не є учасниками судового процесу, та співвідносяться з предметом позову, а отже існує зв'язок між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позову, а тому вжиті судом заходи до забезпечення позову спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення у майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" про забезпечення позову задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову та накласти арешт на нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86.

3. Вжити заходи до забезпечення позову та заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які дії (реєстрацію прав власності, скасування реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам, внесення до статутних капіталів юридичних осіб, передачі в іпотеку, будь-якого іншого обтяження та інше) щодо нерухомого майна - нежилі приміщення на першому, другому та мансардному поверхах (в літері Б) загальною площею 2 455,7 кв. м., які розташовані за адресою :м. Київ, вул. Казимира Малевича (колишня Боженка), 86.

4. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Офісний центр "Квадрат на Малевича" (03150, м.Київ, вул.Казимира Малевича, буд.86-Б, ).

5. Боржник 1: Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Світло" (03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Б, ).

6. Боржник 2: Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, ).

7. Дана ухвала є виконавчим документом, набирає чинності з моменту її прийняття, тобто, з 24.06.2016 р. та підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто - до 24.06.2017 року.

Ухвала може бути оскаржена в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя О.В. Мандриченко