ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.06.2016 р. Справа№ 914/1735/16

Суддя Кітаєва С.Б., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Файнобуд», м.Трускавець

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Трускавець

про спонукання до виконання умов договору.

Встановила:

На розгляд до господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Файнобуд», м.Трускавець до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Трускавець про спонукання до виконання умов договору.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить ( дослівно):

« 1. Спонукати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до виконання умов договору підряду від 11 травня 2015 року, шляхом передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Файнобуд» частини будівель сільськогосподарського призначення:

- частину будівлі сільськогосподарського призначення, а саме ? будівлі допоміжної, загальною площею 41,2 м.кв., що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: с.Залужжя, Яворівського району Львівської області;

- частину будівлі сільськогосподарського призначення, а саме ? будівлі господарської, загальною площею 335,0 м.кв., що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, яка знаходиться за адресою: с.Залужжя, Яворівського району Львівської області.

2. Відстрочити оплату судового збору до прийняття судового рішення у справі.»

В додатках до позовної заяви долучено документи про направлення копії позовної заяви відповідачу (поштовий опис і фіскальний чек); незасвідчені копії договору підряду від 11.05.2015 р. та акту передачі-приймання виконаних робіт від 20 грудня 2015 року.

Статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України.

При підготовці справи до розгляду судом встановлено, що вказана позовна заява не може бути прийнята судом до провадження, оскільки подана з порушенням вимог Господарського процесуального кодексу України

Основні вимоги, що пред'являються до форми та змісту позовної заяви, а також вимоги щодо надання разом з нею певних доказів, визначені ст. ст. 54 - 57 ГПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких грунтутються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Так, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтутються позовні вимоги.

Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми ( п.3 ч.1 ст.63 ГПК України).

У позовній заяві не вказано доказів, які підтверджують обставини на яких ґрунтується позовна вимога. Так, не вказано доказів, які б підтверджували надання відповідачу Акту приймання-передачі виконаних робіт, який засвідчував повне виконання умов договору підряду від 20.12.2015 року, не зазначено доказів, які б підтверджували відмову відповідача від прийняття робіт згідно Акту. Такі докази не долучені і до позовної заяви.

Оскільки у позовній заяві не вказані відомості про такі докази, які б підтверджували обставини на яких ґрунтується заявлена позивачем вимога, то у суду відсутні можливості для їх витребування на стадії порушення провадження у справі.

Суд вбачає за доцільне звернути увагу, що ні договір підряду, ні акт, які в копіях долучені до позовної заяви, не відповідають вимогам чинного законодавства щодо оформлення копій документів, відтак не відповідають вимогам ст.36 ГПК України.

Окрім того, відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (Стаття 44 ГПК України).

Нормами статей 1, 3 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674).

Судом встановлено,що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Натомість позивач в прохальній частині позовної заяви просить суд відстрочити сплату судового збору до прийняття рішення у справі.

Відповідно до пункту 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року, клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно зі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Слід врахувати, що положення статті 8 Закону № 3674 наділяють суд правом на відстрочення сплати судового збору лише за наявності виняткових обставин, з урахуванням того, що в майбутньому, але не довше ніж до ухвалення судового рішення, заявник матиме фінансову можливість сплатити розмір судового збору.

Аналіз змісту зазначеної норми свідчить про те, що суд може відстрочити сплату судового збору за наявності виключних обставин. При цьому, обов'язок доведення виключних обставин для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору покладається на позивача.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження існування обставин, які перешкоджають сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

У позовній заяві не наведено позивачем викладу обставин та не долучено до заяви доказів на підтвердження існування відповідних обставин (тяжкого фінансового становища), не долучено доказів того, що протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду справи в суді першої інстанції позивач зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі, а також документально не підтверджено, що до ухвалення судового рішення у справі він взагалі має намір та можливість сплачувати судовий збір за подання на розгляд до господарського суду зазначеної вище позовної заяви.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про неможливість сплатити судовий збір. Крім того, жодних доказів, які б свідчили про реальну можливість сплатити судовий збір за умови надання відстрочки його сплати.

Таким чином, заява позивача про відстрочення сплати судового збору судом відхиляється, а позовна заява підлягає поверненню, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, оскільки позивачем не надано доказів сплати судового збору за даним позовом, у встановленому порядку та розмірі, згідно із вимогами ЗУ "Про судовий збір", що є порушенням вимог ст. 57 ГПК України.

Керуючись ст.ст. Керуючись п.п.3,4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України, ст. 8 ЗУ "Про судовий збір",-

у х в а л и в:

1. Відмовити позивачу в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Повернути без розгляду позивачеві позовну заяву з доданими до неї документами .

Суддя Кітаєва С.Б.