ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016 р. Справа №917/290/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія", с. Бакумівка, Миргородський район, Полтавська область, 37632

до 1. Миргородської районної державної адміністрації, вул. Гоголя, 120, м. Миргород, Полтавська область, 37600

2. Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, вул. Уютна ,23, м. Полтава, 36039

за участю Прокуратури Полтавської області

про визнання договору оренди земельної ділянки поновленим та зобов`язання вчинити дії

Суддя Погрібна С.В.

Представники сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача 1: не з'явився;

від відповідача 2: ОСОБА_1 довіреність №31-16-7777.6-80/2-16 від 06.01.2016р.

від прокуратури: не з"явився

Суть спору: Розглядається позовна заява з вимогами:

- визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 27.04.2004р. між Миргородською районною державною адміністрацією та ТОВ "Агротех - Гарантія" в частині оренди земельної ділянки площею 187,29 га на той же строк і на тих же умовах, були передбачені договором;

- зобов'язати Миргородську районну державну адміністрацію вчинити дії по оформленню поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.04.2004., в частині оренди земельної ділянки площею 84,16га із земель, яка відноситься до не витребуваних земельних паїв;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру в Полтавській області вчинити дії по оформленню поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.04.2004р. між Миргородською районною державною адміністрацією та ТОВ "Агротех - Гарантія", в частині оренди земельної ділянки площею 103,13 га, яка відноситься до земель державної власності.

28.03.2016р. до суду від заступника прокурора, надійшла заява (вхід.№3843) про вступ у справу з метою захисту інтересів держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (відповідач у справі) (а.с.56-57).

Ухвалою від 31.03.2016р. суд прийняв та задовольнив подану заяву заступника прокурора Полтавської області, та в подальшому справа розглядається за участю прокуратури Полтавської області.

Ухвалою від 19.05.2016р. суд витребовував у позивача докази, щодо об"єкта оренди земельної ділянки площею 187,29 га, а саме: встановлення меж земельної ділянки та виділення їх внатурі (на місцевості) та наявність кадастрового номеру.

Однак позивач вимог ухвали суду не виконав.

31.05.2016р. від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі ТОВ "Агротех - Гарантія".

В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги з мотивів викладених у позовній заяві.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що оскільки від відповідачів після закінчення строку дії договору не надходило заперечень у поновленні договору, позивач в подальшому використовує земельну ділянку площею 103,13га, (які відносяться до земель державної власності) та площею 84,16га, (із земель, які відносяться до не витребуваних земельних паїв), продовжує сплачувати орендну плату, договір оренди земельної ділянки від 27.04.2004р. в частині оренди земельної ділянки 187,29га є поновленим на той же строк і на тих же умовах, що передбачені договором.

15.04.2016р. від відповідача 1 до суду надійшов лист (вхід. № 4827) відповідно до якого останній повідомив суд, що проти задоволення позову не заперечує та просить суд розглядати справу без участі представника Миргородської районної державної адміністрації (а.с.76).

Представник відповідач 2 в судовому засіданні та у наданому відзиві на позовну заяву (вхід. №6211 від 19.05.2016р.) проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що спірна земельна ділянка не є сформованою, як об"єкт цивільних прав, як це визначено ч.1 ст. 79-1 Земельного кодексу України.

Прокурор в попередньому судовому засіданні також проти задоволення позову заперечував та просить суд відмовити в його задоволенні. В поданих через канцелярію суду письмових запереченнях (вхід. №6212 від 19.05.2016р.) посилається на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, щодо об"єкту оренди, а саме: межі земельної ділянки виділені в натурі (на місцевості), місце розташування визначені відповідно до ст. ст. 79-1, 122 Земельного кодексу та ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" та право позивача щодо спірної земельної ділянки.

В судовому засіданні 31.05.2016р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи суд встановив:

Між Миргородською районною державною адміністрацією (орендодавець за Договором; відповідач 1 по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агротех-Гарантія" (орендар за Договором; позивач по справі) 27.04.2004р. був укладений договір оренди земельної ділянки (далі - Договір) (а.с.10-11).

Договір був зареєстрований Миргородським районним відділом Полтавської філії ДП "Центр ДЗК" 24.05.2004р. за №01.

За умовами Договору, орендарю надано в строкове платне володіння та користування земельну ділянку з земель не витребуваних часток (паїв), яка знаходиться за межами території Черкащинської сільської ради, для сільськогосподарського виробництва загальною площею 528,73 га.

Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом від 19.05.2004р. про передачу та приймання земельної ділянки площею 528,73га в оренду (а.с.13).

Договір укладено на 10 років з моменту державної реєстрації по 31.12.2014р. (п.п. 10.1 Договору).

За умовами Договору орендар має переважне право на поновлення договору оренди землі після закінчення терміну його дії.

Протягом з 2005 по 2011 років сторонами укладались додаткові угоди до зазначеного договору оренди землі.

07.07.2005р. сторонами було підписано Додаткову угоду №1 до Договору оренди земельної ділянки б/н від 27.04.2004 року, якою змінено п.п. 3.4. в частині змін банківських реквізитів для зарахування орендної плати (а.с.19).

24.01.2006р. сторонами було підписано Додаткову угоду №2 до Договору оренди земельної ділянки б/н від 27.04.2004 року, якою внесено зміни до п.п. 2.1 та 3.1. Договору, а саме змінено площу орендованої земельної ділянки - з 528,73га на 261,45га та погоджено розміри грошової оцінки та орендної плати за землю (а.с.20).

20.05.2006р. сторонами було підписано Додаткову угоду №3 до Договору оренди земельної ділянки б/н від 27.04.2004 року, якою внесено зміни до п.п. 2.1 та 3.1. Договору, а саме змінено площу орендованої земельної ділянки - з 261,45га на 234,53га та погоджено розміри грошової оцінки та орендної плати за землю (а.с.21).

30.05.2011р. сторонами було підписано Додаткову угоду №4 до Договору оренди земельної ділянки б/н від 27.04.2004 року, якою внесено зміни до п.п. 2.1 та 3.1. Договору (а.с.22).

Так відповідно до п.п. 2.1. Договору (в редакції Додаткової угоди №4 від 30.05.2011р.) орендарю передається в оренду земельна ділянка розташована на території Черкащинської сільської ради Мирогородського району Полтавської області загальною площею 211,59га ріллі, в тому числі:

- 108,46га не витребувані земельні частки (паї);

- 103,13га землі запасу Черкащинської сільської ради.

По закінченню терміну Договору позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області (правонаступник Держкомзему у Полтавській області) з Листом-повідомленням вих. №1856 від 17.11.2014р. (а.с.23) відповідно до якого з посиланням на ст.33 ЗУ "Про оренду землі" з проханням продовжити строк оренди земельної ділянки на 20 років та надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) загальною площею 211,59га ріллі, з них:

- 108,46га. не витребувані земельні частки (паї);

- 80,54га. землі державної власності;

- 22,59 га землі державної власності (проектні шляхи)(а.с.23).

Відповідно до вказаного листа позивач додає проект Додаткової угоди №5 в трьох примірниках.

Однак, до матеріалів справи позивачем не було додано проекту Додаткової угоди.

05.01.2015р. Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області (правонаступник Держкомзему у Полтавській області) було надано відповідь, про відсутність у позивача розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі орендованої земельної ділянки в оренду, а також Витягу з Державного земельного кадастру. Крім того, в листі відповідачем 2 було роз"яснено, що нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки передаються в розпорядження сільських, селещних, міських рад чи райдержадміністрацій з метою надання їх в оренду.

Окрім того, запропоновано ТОВ "Агротех-Гарантія" вирішити питання порушених в клопотанні та вжити відповідні заходи.

Позивач з посиланням на ч.6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" вважає, що оскільки ним було дотримано всіх вимог, щодо поновлення договору оренди і з врахуванням відсутності письмових заперечень з боку відповідача, а також те що ним на даний час використовується спірна земельна ділянка, за яку сплачується орендна плата, Договір оренди землі є поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Правовідносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, ЗУ "Про оренду землі", законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно із статтями 13, 30 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Предметом спору в даній справі є вимога позивача про визнання поновленим Договір оренди землі від 27.04.2004р. відповідно до ч. 6 ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", на той самий строк на тих самих же умовах.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, у частинах 1 - 5 ст. 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Приписи статей 319, 626 ЦК України свідчать про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена ч. 1 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Незважаючи на формальне визначення договору, який орендар має укласти на новий строк, як додаткову угоди до договору, строк якого закінчився, фактично це буде новий договір, оскільки його умови можуть бути змінені за згодою сторін, і у разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Таким чином, при продовженні договору оренди землі у спосіб реалізації переважного права орендаря на укладення договору оренди на новий строк, незмінними будуть залишатися лише сторони договору оренди землі (з урахуванням положень про правонаступництво), розмір земельної ділянки та її цільове призначення. Інші ж умови можуть змінюватися.

Як було встановлено судом, позивач листом-повідомленням, звернувся до відповідача 2 посилаючись на своє переважне право, яке визначене ст. 33 ЗУ "Про оренду землі" з проханням продовжити строк оренди на 20 років тоді як договір укладався на 10 років, тобто позивач фактично просить змінити умови договору в частині строку, на який його було укладено.

Головне управління Держземагентства у Полтавській області на адресу позивача направило лист № 31-16-0.4-3/2-15 від 05.01.2015р., з посиланням на відсутність оригіналу договору оренди землі від 24.05.2004р., розпорядження про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі вказаної земельної ділянки в оренду, а також витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

Відповідно до ст. 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Частиною 1 ст. 79-1 Земельного кодексу України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні як об"єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є:

- об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Отже, відсутність згоди Головного управління Держземагенства у Полтавській області на поновлення договору оренди землі, може свідчить про наявність фактичних заперечень щодо його укладання з підстав відсутності документів, які в силу закону є необхідними для поновлення строку дії договору.

Крім того, як було встановлено судом докази виділення меж земельної ділянки (на місцевості) в натурі, місця розташування земельної ділянки відповідно до положень ст. ст. 79-1, 122 Земельного кодексу України та ст. 24 ЗУ "Про Державний земельний кадастр" у позивача відсутні.

Другою правовою конструкцією є пролонгація договору оренди землі на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором, у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі (ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі").

У цьому випадку також передбачено укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, яке здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Пролонгація відбувається автоматично, проте в силу приписів ч. 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" у місячний строк обов'язково має бути укладена додаткова угода, яка засвідчує юридичний факт поновлення договору.

Як зазначає позивач, ТОВ "Агротех-Гарантія" користується даною земельною ділянкою за договором оренди землі від 27.04.2004року по даний час, що підтверджується платіжними дорученнями доданими до матеріалів справи.

Проте додані платіжні доручення не можуть бути розцінені судом, як належний доказ користування спірною земельною ділянкою, оскільки в графі призначення платежу не містять жодних посилань за яким саме договором сплачувалася орендна плата.Також відсутні докази сплати податку відповідно до Податкового кодексу України.

Крім того, слід дійти висновку про те, що реалізація права на поновлення договору оренди землі, яка передбачена ст. 33 ЗУ "Про оренду землі", відбувається за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Однак, як встановлено судом Додаткова угода, щодо продовження терміну дії договору сторонами не укладалась.

Крім того, частиною 3 ст. 15 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди може передбачати надання в оренду декількох земельних ділянок, що перебувають у власності одного орендодавця (а щодо земель державної та комунальної власності - земельних ділянок, що перебувають у розпорядженні одного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування).

Як свідчать матеріали справи, за Договором оренди земельної ділянки від 27.04.2004р. було передано в оренду ТОВ "Агротех-Гарантія" земельну ділянку не витребуваних земельних часток (паїв) площею 528,73га . В подальшому Додатковими угодами площа орендованої земельної ділянки була змінена (зменшена) .

Так, Додатковою угодою №4 від 30.05.2011р. було змінено площу орендованої земельної ділянки, а саме: загальна площа земельної ділянки становила 211,59га, яка складається з 108,46га не витребуваних земельних часткок (паї) та 103,13га землі запасу Черкащинської сільської ради.

Однак позивач, при зверненні до суду з даними позовними вимогами, просить суд визнати поновленим договір оренди земельної ділянки, укладений 27.04.2004р. між Миргородською районною державною адміністрацією та ТОВ "Агротех - Гарантія" в частині оренди земельної ділянки площею 187,29 га на той же строк і на тих же умовах, були передбачені договором, тобто на зменшену земельну ділянку.

Одночасно просить суд, зобов'язати Миргородську районну державну адміністрацію вчинити дії по оформленню поновлення договору оренди земельної ділянки, укладеного 27.04.2004., в частині оренди земельної ділянки площею 84,16га із земель, що відносяться до не витребуваних земельних часток (паїв), при цьому жодної інформації щодо кількості не витребуваних земельних часток (паїв ) в межах орендованої земельної ділянки, матеріали справи не містять.

Відповідно до статті 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської рад чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Таким чином нерозподілені (не витребувані) земельні ділянки - частки (паї) не є землями державної чи комунальної власності, а перебувають лише у розпорядженні відповідних рад та адміністрацій, а відтак надання таких ділянок у користування здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування відповідно до наданих їм повноважень та до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку.

З урахуванням того, що укладання договору оренди відносно не витребуваних земельних часток (паїв) здійснюється між особою, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку та відповідним органом виконавчої влади, то укладення такого договору здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади, в порядку встановленому Земельним кодексом України, зокрема статті 123 цього Кодексу.

Однак в матеріалах справи відсутні розпорядження щодо передачі в оренду земельних ділянок не витребуваних земельних часток (паїв), план або схема земельних ділянок, переданих відповідачем 1 в оренду ТОВ "Агротех - Гарантія" на підставі спірного договору, також відсутній список громадян і земельних ділянок не витребуваних земельних часток (паїв) переданих за цим договором, таким чином ідентифікувати об"єкт оренди, визначений у спірному договорі неможливо.

Крім того, позивачем не надано доказів надсилання Миргородській РДА проекту додаткової угоди, а тому у позивача відсутнє переважне право на поновлення права користування земельною ділянкою 84,16га.

Виходячи із змісту статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості. Отже, обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного позовні вимоги позивача є необґрунтованими, не підтверджені належними доказами, а тому задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 32-34, 43,44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 08.06.2016р.

Суддя Погрібна С.В.