УХВАЛА

про повернення позовної заяви

29.06.2016Справа № 908/1656/16

Суддя Стасюк С.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Датаікс"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик"

2)Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "ХРЕЩАТИК" Костенко Ігоря Івановича

про зобов'язання виконати платіжні доручення та стягнення 15 172,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Датаікс" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Хрещатик" та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб в особі уповноваженої особи на здійснення ліквідації ПАТ "КБ "Хрещатик" Костенко Ігоря Івановича про зобов'язання виконати платіжні доручення Товариства з обмеженою відповідальністю "Датаікс" №75 від 04.04.2016 на суму 6358,00грн., №76 від 04.04.2016 на суму 5202,00грн., №78 від 04.04.2016 на суму 433,50грн., №68 від 01.04.2016 на суму 26200,00грн., №69 від 01.04.2016 на суму 65700,00грн., №70 від 01.04.2016 на суму 45500,00грн., №71 від 01.04.2016 на суму 4264,99грн., №73 від 01.04.2016 на суму 50000,00грн. та №74 від 01.04.2016 на суму 20000,00грн.; стягнення пені за порушення строків виконання доручення клієнта в розмірі 15172,80грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.06.2016 року матеріали справи № 908/1656/16 було скеровано за підсудністю до Господарського суду міста Києва відповідно до вимог статті 17 Господарського процесуального кодексу України.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" визначено, що станом на 01.01.2016 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1 378 гривень.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у таких розмірах: 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати (1 378,00 грн.) та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати (206 700,00 грн.).

У підпункті 2.2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Враховуючи викладене, при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 3 582,47 грн. за позовні вимоги майнового характеру.

В якості доказу сплати судового збору за подання даного позову заявник надав суду платіжне доручення № 63 від 01.06.2016 року на суму 2 756,00 грн. Таким чином, позивачем не доплачено судовий збір в розмірі 826,47 грн.

Таким чином, судом встановлено, що заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Датаікс" і додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя С.В. Стасюк