ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26.05.2016 Справа № 905/1410/16

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Вороній І.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг», м. Київ

до Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування», м. Краматорськ, Донецька область

про стягнення 6 272,70 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» про стягнення 6 272,70 гривень з яких: 1 085,73 гривень річних, 5 186,97 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/787/13-г від 14.03.2013 з відповідача був стягнутий борг у сумі 89 848,00 гривень, але відповідач його в повному обсязі не погасив, тому має сплатити інфляційні та річні на підставі ст. 625 ГПК України.

Відповідач відзиву по справі не надав, його представник у судове засідання не з`явився. Про час і місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений належним чином, тому суд розглядає справу в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи, дослідивши матеріали справи, господарський суд

В С Т А Н О В И В :

26.04.2012 між сторонами був укладений договір №0087/12 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до п.1.1. якого, Повірений (Позивач) зобов'язався від імені та за рахунок коштів Довірителя (Відповідача) здійснювати комплекс робіт з організації перевезень вантажів автомобілями в міських, міжміських і міжнародних повідомленнях, фрахтуючи для цих цілей автотранспорт третьої сторони - Перевізника, а Довіритель - сплатити ці послуги.

Фактично відповідачем були порушені зобовязання щодо оплати наданих послуг.

Рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/787/13-г від 14.03.2013, яке набрало законної сили, підтверджено факт порушення Довірителем зобовязань щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг, задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг», стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» 89 848,00 гривень основного боргу, 2 157,81 гривень пені, 435,55 гривень 3% річних за період з 16.11.2012 по 21.02.2013 року.

Рішенням господарського суду Донецької області у справі № 905/1486/15 від 10.9.2015, зміненим постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.12.2015, частково задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг», стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» 5 994,58 гривень 3% річних за період з 22.02.2013 по 11.08.2015 року, 45 978,59 гривень інфляційних втрат за період грудень 2012 року липень 2015 року.

Відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляд однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідач не надав суду доказів виконання рішення суду щодо повної сплати заборгованості, а тому вона вважається не погашеною та такою, що продовжує існувати по теперішній час, оскільки зобовязання відповідача не припинені.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до приписів ст.ст. 598-609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобовязання.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Оскільки заборгованість у повному розмірі відповідачем не була сплачена, вказана обставина призвела до звернення позивача з даним позовом до суду за захистом порушеного права, а саме позивач просить суд стягнути з відповідача 1 085,73 гривень річних за період з 12.08.2015 по 02.04.2016, 5 186,97 гривень інфляційних втрат за період з серпня 2015 по лютий 2016 року.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобовязань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем 3% річних та інфляційних втрат є завищеним.

За здійсненим господарським судом перерахунком розмір річних, що підлягає стягненню становить 962,82 гривень, а інфляційних 1 690,57 гривень.

Згідно зі ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги частково обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не оспорені, вони підлягають задоволенню в обґрунтованій частині.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 598, 599, 610, 611, 625, ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» до Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» про стягнення 6 272,70 гривень задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Краматорський завод важкого верстатобудування» (84306, Донецька область., місто Краматорськ, вулиця Орджонікідзе, будинок № 6, ; р/р НОМЕР_1 в ПАТ «Мегабанк», м. Харків, МФО 351629) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІПІ Форвардінг» (01021, місто Київ, Кловський узвіз, будинок № 7а, оф. 8-5, ; п/р 0626 у АТ «ОСОБА_1 Аваль», м. Київ, МФО 380805) 962,82 гривень річних, 1 690,57 гривень інфляційних втрат, 582,90 судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 26.05.2016 оголошено повний текст рішення.

Суддя О.В. Овсяннікова