ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"24" червня 2016 р.Справа № 916/975/16

За позовом: ОСОБА_1;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС";

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2;

про визнання недійсним рішення, визнання недійсною редакцію статуту (змін до статуту) та скасування реєстраційної дії

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_3 - довіреність №1293 від 10.09.15р.;

від відповідача: ОСОБА_4 - довіреність № б/н від 03.12.15р.;

від третьої особи: ОСОБА_4 - довіреність № 2518 від 23.11.2015р.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС", в якій просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», на яких вирішувались питання щодо збільшення статутного капіталу товариства, зміни складу або інформації про засновників, державної реєстрації змін до установчих документів; визнати недійсною редакцію статуту вказаного товариства, що зареєстрований Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015 року за № 0015228, а також скасувати вказану реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати, що були понесені ним на правову допомогу у розмірі 1 450 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1 378 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що він 12.04.2016р. при реєстрації учасників загальних зборів учасників ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» дізнався, що його частка у статутному капіталі зменшилась, а саме з частки у розмірі 25% до частки у розмірі 2,8 % статутного капіталу товариства.

Як вказує позивач, вказане відбулося за рахунок збільшення статутного капіталу іншим учасником товариства ОСОБА_2 з частки у розмірі 75% у статутному капіталі до частки у розмірі 97,2 %.

ОСОБА_1 у поданому позові зосереджує увагу на тому, що в порушення вимог чинного законодавства, він, як учасник товариства, не був належним чином повідомлений про проведення вищевказаних зборів, в результаті чого був позбавлений можливості, як учасник товариства, реалізувати свої корпоративні права, у тому числі щодо управління товариством.

З урахуванням вказаного, позивач вважає, що оскільки рішення щодо збільшення статутного капіталу товариства, зміни складу або інформації про засновників, а також державної реєстрації змін до установчих документів є такими, що прийняті з порушення його прав, то і нова редакція статуту (зміни до статуту) товариства, державна реєстрація змін до установчих документів товариства є протиправними.

Вказане і зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.04.2016р. було порушено провадження у справі №916/975/16 із призначенням її до розгляду в засіданні суду 18.05.2016р.

12.05.2016р. до канцелярії суду від позивача надійшли уточнення позовної заяви (зміна підстав подання позову) (т.1а.с.28-29), згідно якої останній просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів ТОВ «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС», яке оформлене протоколом № 2 від 02.12.2015р.; визнати недійсною редакцію статуту вказаного товариства, затвердженого загальними зборами учасників, оформленого протоколом № 2 від 02.12.2015р. та зареєстрованого Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015 року за №0015228, а також скасувати вказану реєстраційну дію, вчинену державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції.

Вказаними уточненнями позивач також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у сумі 4 134, 00 грн., а також витати на послуги адвоката у сумі 1 450 грн.

У судовому засіданні 18.05.2016р. представником позивача було надано клопотання про залучення відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача (т.1а.с.38-39), у задоволенні якого судом з огляду на його необґрунтованість було відмовлено.

В свою чергу представником відповідача було надано відзив на позов (т.1 а.с.40-44), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення позову, наполягає на тому, що відповідачем належним чином було повідомлено учасника ТОВ «МБК» ОСОБА_1 про проведення оспорюваних зборів.

Відповідач вказує, що у повідомленні було зазначено дату та час проведення загальних зборів учасників, місце їх проведення, а також порядок денний вказаних зборів.

Водночас стверджує, що доказом направлення та отримання позивачем повідомлення про проведення зборів є повідомлення про вручення кур'єрської служби «WelteX» від 21.08.2015р., яке було вручене під розпис представнику ОСОБА_1 Чижикову О.П., що діяв на підставі довіреності від 18.08.2015р.

ТОВ „МБК", спростовуючи позицію позивача, вказує, що при скликанні та проведенні зборів було чітко дотримано вимоги чинного законодавства, що, на його думку, вказує на відсутність правових підстав для визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ «Морський будівельний комплекс» від 02.12.2015р.

Крім того, відповідач, посилаючись на норми ст. 60 Закону України „Про господарські товариства" та п. п. 9.4.1. статуту ТОВ «МБК», у редакції на момент проведення загальних зборів товариства, вказує, що на вказаних зборах, які відбулися 02.12.2015р., був присутнім учасник, який володіє 75% голосів від загальної кількості голосів учасників товариства, а отже загальні збори ТОВ «МБК» є правомочними.

Між тим, зауважує, що 02.12.2015р. загальними зборами учасників ТОВ «МБК» приймались рішення виключно з питань, які були включені до порядку денного Загальних зборів Товариства.

Вказаним відзивом відповідач також просить відмовити і у задоволенні вимог щодо стягнення з нього витрат по сплаті судового збору за подання позову, а також витрат, понесених позивачем на послуги адвоката.

В судовому засіданні 18.05.2016р. було оголошено перерву до 30.05.2016р.

27.05.2016р. до канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про покладення на відповідача судових витрат (т.1 а.с.73-74), згідно якої останній просить покласти на ТОВ "МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС" судові витрати у розмірі 3 200 грн., понесених позивачем на оплату послуг адвоката.

В засіданні суду 30.05.2016р. представником позивача було надано додаткові пояснення по справі (т.1а.с.83-87), згідно яких останній вказує, що наданий відповідачем бланк кур'єрської служби №00654414-AAWH не є належним та допустимим доказом, що підтверджує належне повідомлення позивача про проведення оспорюваних зборів

Зокрема, зазначає, що вказане повідомлення № 00654414-AAWH не містить у собі опису вкладення, відтак ані позивач, ані господарський суд не може пересвідчитись у змісті вкладеного до поштового повідомлення листа.

Щодо посилань відповідача на те, що вказане повідомлення було отримано Чижиковим О.П., що діяв на підставі довіреності від ОСОБА_1 із правами, наданими сторонам у судових процесах, вказує, що п.9.2.1 Статуту ТОВ "Морський будівельний комплекс" передбачений обов'язок Товариства персонально повідомити учасника про дату, час та місце проведення загальних зборів учасників.

Крім того, зауважує, що в рамках цивільної справи №521/18365/15-ц ТОВ "Морський будівельний комплекс" визнає та підтверджує факт відправлення на адресу ОСОБА_1 листа за вих. № 1908/15 від 19.08.2015 року про отримання останнім своєї трудової книжки накладною кур'єрської служби "WelteX" № 00654414-AAWH.

Відтак, зауважує, що відповідач своїми твердженнями щодо належного повідомлення позивача про проведення загальних зборів вводить суд в оману.

Між тим, позивач зазначає, що головою оспорюваних загальних зборів був обраний ОСОБА_4, що діяв за довіреністю від учасника товариства ОСОБА_2 від 23.11.2015р., який у відповідності до даних Єдиного державного реєстру підприємств та організацій є директором ТОВ "Морський будівельний комплекс". При цьому, згідно до п. 9.6.3 статуту товариства та ч.6 ст. 62 Закону України "Про господарські товариства", директор не може бути одночасно головою загальних зборів учасників товариства.

Таким чином, на думку позивача, участь вказаної особи в якості голови зборів була прямим порушенням статуту та є підставою для визнання оспорюваного рішення недійсним.

В судовому засіданні 30.05.2016р., з огляду на усне клопотання представника відповідача про оголошення перерви для надання йому можливості ознайомитися з вищевказаними письмовими поясненнями позивача, оголошено перерву до 13.06.2016р.

13.06.2016р. до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення по справі (т.1 а.с.136-138), згідно яких останній, заперечуючи проти задоволення позову, щодо аргументації позивача про неповідомлення його про призначення оспорюваних зборів вказує, що позивачем не заперечується факт отримання листа ТОВ „Морський будівельний комплекс" за №00654414 ААWH, а посилання про відсутність у вказаному документі самого повідомлення про проведення зборів не відповідає дійсності та не має жодного підтвердження.

Крім того, у поданих поясненнях відповідач наполягає на тому, що вищевказаний лист було отримано уповноваженим представником позивача, а саме адвокатом Чижиковим О.П., який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 18.08.2015р.

ТОВ „Морський будівельний комплекс" також зазначає, що у відповідності до п. 9.2.1 статуту вказаного товариства у редакції 2008р. зі змінами зазначено, що учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менше ніж за 30 днів до скликання зборів учасників. При цьому вказує, що приписами чинного законодавства не передбачено додаткових вимог щодо способу повідомлення про проведення зборів статутом товариства.

З вказаного доходить до висновку, що повідомлення позивача про проведення зборів було здійснено в порядок та спосіб, що відповідає статуту ТОВ „Морський будівельний комплекс".

Крім того, відповідач, посилаючись на вимоги Закону України „Про господарські товариства" та п. 10.8 статуту ТОВ „МБК", зауважує, що ОСОБА_2 скористався наданим учаснику товариства правом та доручив ОСОБА_4 виконання своїх повноважень на загальних зборах саме як учасник товариства, а не як його керівник.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. строк розгляду справи за клопотанням представника позивача було продовжено на п'ятнадцять днів, в судовому засіданні оголошено перерву до 22.06.2016р.

21.06.2016р. до канцелярії суду від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання вимог ухвали суду надійшла реєстраційна справа ТОВ „Морський будівельний комплекс".

У судовому засіданні 22.06.2016р. під час розгляду справи по суті представник позивача в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові та письмових поясненнях, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в свою чергу заперечував проти задоволення позову, підтримуючи викладену у відзиві правову позицію та посилаючись на те, що відповідачем було повністю дотримані усі вимоги статуту ТОВ „МБК" та Закону. Представник відповідача також зазначив, що корпоративний конфлікт виник внаслідок неправомірних дій позивача щодо переведення клієнтів ТОВ на іншу юридичну особу, в результаті чого мало місце зменшення виручки, у зв'язку із чим у підприємства з'явився брак коштів.

У зв'язку із витребуванням додаткових доказів судом було оголошено перерву до 24.06.2016р. Крім того, ухвалою суду від 22.06.2016р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача було залучено ОСОБА_2.

У судовому засіданні 24.06.2016р. представник позивача підтримав позовні вимоги та надав суду чергові додаткові письмові пояснення по справі (т.2 а.с.10-11), в яких обґрунтовуючи вимогу про скасування реєстраційної дії зазначив, що, за його думкою, підставою для скасування реєстраційного запису в ЄДР є відповідне судове рішення, яке набрало законної сили та тягне за собою зміну відомостей в ЄДР.

Проте, посилаючись на відсутність розробленого нормативного акту щодо порядку взаємодії між ЄДР та ЄДРСР, вважає, що державний реєстратор за відсутності передбаченого судовим рішенням обов'язку щодо скасування реєстраційного запису може відмовити у такому скасуванні. Таким чином, задоволення позовної вимоги про скасування реєстраційної дії внаслідок визнання недійсними рішення зборів є єдиною можливістю для позивача уникнути подальших судових процесів, пов'язаних із спонуканням державного реєстратора на внесення змін до ЄДР.

Крім того представник позивача зазначив, що, фактично, дії учасника ТОВ „МБК" ОСОБА_2, який є і керівником товариства, були спрямовані на розмиття частки позивача та його подальше виключення, оскільки після оскаржуваного рішення було прийнято інше рішення загальних зборів, яким ОСОБА_1 було взагалі виключно з учасників товариства за систематичне невиконання обов'язків учасника.

На разі, справа №916/1028/16, в рамках якої оскаржується це рішення, є зупиненою до вирішення справи № 916/975/16.

Представник відповідача, вказуючи на відсутність жодних обставин, які є безумовними підставами для визнання недійсними загальних зборів, у задоволенні позову просив відмовити в повному обсязі.

Представник третьої особи зауважив, що позиція ОСОБА_2 щодо заявленого позову є ідентичною позиції відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та представника третьої особи, надані в ході розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Частиною другою зазначеної статті ГПК України встановлено, що у випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи,фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з'ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

При цьому суд вважає за необхідне надати правову оцінку усім правовідносинам, які склалися між сторонами.

Як встановлено судом, Товариство з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС", (в подальшому ТОВ „МБК") було зареєстровано на підставі рішення зборів учасників товариства від 19.03.2002р., оформленого протоколом №1 від 19.03.2002р., та зареєстроване як юридична особа Малиновською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради від 25.03.2002р. за реєстраційним №03567960Ю0021068.

Станом на день прийняття проведення загальних зборів ТОВ „МБК", а саме на 02.12.2015р. учасниками товариства були ОСОБА_2 з часткою в статутному капіталі вказаного товариства у розмірі 75% та ОСОБА_1 з часткою 25 % статутного капіталу відповідно.

Зі змісту частини 1 статті 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

За таких обставин, та з огляду на вимоги ч.4 ст.12 ГПК України, суд доходить висновку про наявність у ОСОБА_1 станом на день проведення загальних зборів 02.12.2015р. корпоративних прав, про захист яких позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Як встановлено судом, згідно оскаржуваного рішення загальних зборів учасників ТОВ „МБК" від 02.12.2015р., оформленого протоколом № 2 (т.1 а.с.45) було вирішено, зокрема:

- у зв'язку із відсутністю у товариства вільних коштів для виплати дивідендів, згідно протоколу загальних зборів № 1 від 30.03.2015р. та необхідністю поповнення обігових коштів товариства не виплачувати отриманий та не розподілений прибуток за 2014р. у розмірі 400 000 грн. та використати ці кошти для збільшення обігових коштів товариства.

- для поповнення обігових коштів товариства змінити розмір статутного капіталу товариства шляхом його збільшення на 1 000 000 грн. за рахунок внеску ОСОБА_2 у розмірі 1 000 000 грн. на розрахунковий рахунок товариства; зобов'язати вказану особу внести грошові кошти у вказаній сумі не пізніше трьох банківських днів з моменту прийняття цього рішення;

- у зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства здійснити перерозподіл часток у статутному капіталі товариства з врахуванням його збільшення наступним чином:

- ОСОБА_2 - 97,2 % статутного капіталу товариства, що складає 1 093 750,00 грн.;

- ОСОБА_1 - 2,8 % статутного капіталу товариства, що складає 31 250,00 грн.;

- у зв'язку із збільшенням статутного капіталу товариства та перерозподілом часток учасників у статутному капіталі товариства, затвердити нову редакцію статуту товариства;

- уповноважити підписати статут у новій редакції голову та секретаря зборів, також уповноважити директора товариства провести державну реєстрацію збільшення статутного капіталу товариства та нової редакції статуту для чого підготувати та підписати усі необхідні документи та подати їх до органу державної реєстрації у встановленому законом порядку.

За положеннями ч.1 ст. 10 Закону України "Про господарські товариства", з якими цілком кореспондуються норми п.5.1 статуту товариства, учасники товариства мають право, зокрема, брати участь в управлінні справами товариства, отримувати частку прибутку від діяльності товариства; одержувати дані та відомості щодо діяльності товариства, стану його майна, розмірів прибутку та збитків; вийти з товариства в установленому порядку; здійснювати відчуження часток у статутному капіталі товариства, тощо.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників. Учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 цього Закону, про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Вказаним нормам цілком відповідає п.9.2.1 статуту ТОВ „МБК", у редакції, що затверджена рішенням зборів учасників товариства від 09.07.2008р., яка була чинною станом на день проведення оспорюваних загальних зборів, згідно з яким учасники повідомляються про проведення зборів учасників персонально із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблене не менше ніж за 30 днів до скликання зборів учасників.

Встановлюючи обставини щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про проведення загальних зборів учасників ТОВ „МБК", які відбулися 02.12.2015р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, з огляду на норми Закону України "Про господарські товариства" обов'язок доведення факту здійснення ТОВ „МБК" належного повідомлення учасника про проведення зборів належить саме відповідачу.

Разом з тим, за переконанням суду, відповідачем в порушення вимог вищевказаної статті жодним чином не доведено вказаного факту.

Так, суд не приймає до уваги наявну в матеріалах справи кур'єрську квитанцію №00654414 (т.1 а.с.59) як доказ направлення листа від 19.08.2015р. (т.1 а.с.58), оскільки, як вбачається з матеріалів справи (т.1 а.с.88-110), в рамках цивільної справи №521/18365/15-ц відповідач визнає та підтверджує факт відправлення цим поштовим відправленням на адресу ОСОБА_1 листа № 1908/15 (т.1 а.с.96) про отримання останнім своєї трудової книжки.

Докази, що підтверджують факт наявності у цьому поштовому відправленні ще іншої кореспонденції, матеріали справи не містять, а подібні посилання відповідача оцінюються судом критично.

Суд зазначає, що, як слідує з доданого відповідачем до відзиву повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ „МБК" від 19.08.2015р. (т.1 а.с.58), у ньому міститься в повному обсязі весь порядок денний зборів, проведених 02.12.2015р., зокрема, питання збільшення статутного капіталу товариства та перерозподіл часток у ньому, а також внесення відповідних змін до статуту товариства.

Таким чином, стверджуючи про надсилання позивачу повідомлення з таким порядком денним, відповідач, фактично зазначає, що вже станом на 19.08.2015р. він вже з достовірністю знав, що ОСОБА_1 відмовиться від внесення додаткових внесків пропорційно своїй частці, враховуючи, що пропорційна сплата внесків є логічною у разі збільшення статутного капіталу за згодою учасників. Крім того, з наведеного виходить, що вже 19.08.2015р. відповідач з достовірністю знав також про необхідність збільшення статутного капіталу за браком обігових коштів, що жодним чином не кореспондується з відомостями у фінансовому звіті за 2014р., який наявний у реєстраційної справи (а.с.198) та долучений судом до матеріалів справи.

При цьому судом не надається оцінка наявності чи відсутності у Чижикова О.П. належних повноважень на отримання вказаного листа, оскільки, як встановлено судом, відповідачем взагалі не надано доказів надіслання позивачу повідомлення про проведення зборів, які мали місце 02.12.2015р.

Згідно п. 2.14 постанови пленуму Вищого господарського суду України, від 25.02.2016р., № 4 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин", рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання, встановленої статтею 61 Закону України "Про господарські товариства", статтею 35 Закону України "Про акціонерні товариства", статтею 15 Закону України "Про кооперацію".

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо.

Аналіз наведених норм матеріального права й статуту дають підстави для висновку, що одним із гарантованих прав учасника товариства є його участь в управлінні товариством через діяльність у вищому органі товариства - загальних зборах. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку є грубим порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у справі №5017/1221/2012 від 2.09.2014р., який є обов'язковим для застосування в силу статті 111-28 ГПК України, неповідомлення учасника товариства про скликання й проведення загальних зборів, на яких його виключили з учасників товариства, є безумовним порушенням прав, передбачених ст. 10 Закону України "Про господарські товариства". При цьому, враховуючи, що зменшення частки з 25% до 2,8% за наслідками майже ідентичне виключенню, суд доходить висновку про необхідність застосування вказаної правової позиції.

Надаючи оцінку посиланьням позивача щодо порушення вимог статуту товариства та законодавства стосовно того, що ОСОБА_2, який одночасно є директором ТОВ „МБК", фактично був головою спірних загальних зборів з урахуванням видачі відповідної довіреності на ім'я ОСОБА_4, суд вказує таке.

Так, дійсно, відповідно до п. 9.6.3 статуту ТОВ „МБК", редакція якого діяла на момент проведення зборів, директор не може бути одночасно головою зборів учасників товариства. При цьому посилання позивача на норми глави 68 ЦК України щодо того, що повірений виконує дії не від свого імені, а від імені довірителя, суд вважає слушними. Разом з тим, зазначені факти, хоча і є порушенням статуту ТОВ „МБК" та вимог Закону України „Про господарські товариства", але законодавством не встановлено, що наслідком такого порушення є безумовне визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства, з урахуванням чого суд зазначає про це в якості додаткових обґрунтувань прийнятого рішення.

Суд також вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", з огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, загальними зборами учасників ТОВ „МБК" від 02.12.2015р. по другому питання порядку денного (щодо вирішення питання перерозподілу прибутку товариства) у зв'язку із відсутністю у ТОВ вільних коштів для виплати дивідендів, згідно протоколу загальних зборів № 1 від 30.03.2015р. та необхідністю поповнення обігових коштів товариства було прийнято рішення не виплачувати отриманий та не розподілений прибуток за 2014р. у розмірі 400 000 грн. та використати ці кошти для збільшення обігових коштів товариства.

Як вбачається з протоколу №1 від 30.03.2015р., вказаним рішенням було вирішено розподілити 800 000 грн. прибутку. При цьому, як встановлено судом з пояснень представників сторін, 400 000 грн. було виплачено пропорційно часток, у зв'язку з чим нерозподілений прибуток склав 400 000 грн.

Згідно ст.15 Закону України „Про господарські товариства" прибуток товариства утворюється з надходжень від господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. З балансового прибутку товариства сплачуються проценти по кредитах банків та по облігаціях, а також вносяться передбачені законодавством України податки та інші платежі до бюджету. Чистий прибуток, одержаний після зазначених розрахунків та сплати дивідендів, залишається у повному розпорядженні товариства, яке відповідно до установчих документів визначає напрями його використання.

Крім того, згідно до ст. 14 цього закону у товаристві створюється резервний (страховий) фонд у розмірі, встановленому установчими документами, але не менше 25 відсотків статутного (складеного) капіталу, а також інші фонди, передбачені законодавством України або установчими документами товариства.

Розмір щорічних відрахувань до резервного (страхового) фонду передбачається установчими документами, але не може бути меншим 5 відсотків суми чистого прибутку. Таким чином, законодавством передбачено певний порядок створення, мінімальні розміри резервного фонду та джерело надходжень до нього грошових коштів.

Всупереч вищезазначеного, статут ТОВ „МБК", в редакції, яка діяла на момент проведення оспорюваних загальних зборів, не містить відомості про наявність резервного фонду та його розміру.

Таким чином, направлення нерозподіленого прибутку, замість пропорційної виплати дивідендів, повністю для поповнення обігових коштів без отримання на це згоди позивача також свідчить про порушення рішенням зборів учасників ТОВ „МБК" від 02.12.2015р. передбаченого п. 2 ст. 106 ЦК України права позивача, як учасника товариства, брати участь у розподілі прибутку і одержувати його частину - дивіденди, що відповідно також є підставою для визнання такого рішення недійсним.

При цьому суд також розглядає в системному взаємозв'язку рішення загальних зборів від 02.12.2015р. по питанням № 3 та № 4 порядку денного (про збільшення статутного капіталу та перерозподіл часток у ньому).

Так, дійсно, можливість збільшення статутного капіталу товариства передбачена нормами Закону України „Про господарські товариства", а також п.6.11 статуту, згідно з яким порядок внесення додаткових вкладів встановлюється у чинному законодавстві.

При цьому відповідно до ст. 51 Закону України „Про господарські товариства", зміна вартості майна, внесеного як вклад, та додаткові внески учасників не впливають на розмір їх частки у статутному капіталі, вказаної в установчих документах товариства, якщо інше не передбачено установчими документами.

Як встановлено судом, інших умов щодо наслідків внесення додаткових внесків до статутного капіталу статут ТОВ «Морський будівельний комплекс» в редакції, яка була чинна на момент прийняття загальними зборами спірних рішень, не містить.

Фактично, рішенням загальних зборів від 02.12.2015р. за рахунок додаткових внесків одного учасника товариства, була зменшена без згоди позивача його частка в статутному капіталі ТОВ «МБК", що є порушенням його корпоративних прав, які включають: право власності на частку в статутному капіталі товариства та правомочності на участь в його діяльності, право на отримання дивідендів та, у разі виходу за складу учасників товариства, право на виплату вартості майна товариства пропорційно його частці в статутному капіталі.

Враховуючи викладене, рішення загальних зборів учасників ТОВ «МБК» від 02.12.2015р. про збільшення статутного капіталу з перерозподілом часток учасників в статутному капіталі товариства із зміною частки позивача в сторону зменшення без його згоди є таким, що прийнято в порушення імперативної норми ст. 51 Закону „Про господарські товариства", що також є підставою для визнання його недійсним.

Приймаючи до уваги, що інші питання, розглянуті зборами, є похідними від тих, яким надано правову оцінку, суд вважає, що оскаржуване рішення в повному обсязі є таким, що порушує корпоративні права ОСОБА_1.

З огляду на вищенаведене, суд доходить до висновку про задоволення позову в частині визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ТОВ „Морський будівельний комплекс", що оформлено протоколом № 2 від 02.12.2015р.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що посилання відповідача на причини корпоративного конфлікту та наявність неправомірних дій позивача, що викладалися ним під час розгляду справи по суті, не можуть бути прийняті до уваги у зв'язку з їх непідтвердженістю матеріалами справи.

По-перше, жодних доказів стосовно будь-якого службового розслідування або будь-якого кримінального провадження стосовно цього факту відповідач не надав. Разом з тим, аналіз а саме фінансових звітів товариства за 2012р., 2014р., які наявні у матеріалах реєстраційної справи ТОВ „МБК", та дозволяють також зробити висновок щодо прибутку і за 2013р., свідчить як раз про збільшення прибутку підприємства.

Більш того, наявність на кінець року у підприємства прибутку у значній сумі також суперечить посиланням на брак обігових коштів та необхідність збільшення статутного фонду.

Оцінюючи вимоги про визнання недійсною редакції статуту товариства, що затверджена рішенням зборів учасників ТОВ „МБК" від 02.12.2015р., суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 20 ГК України, статут юридичної особи є актом, який визначає правовий статус юридичної особи, оскільки він містить норми, обов'язкові для учасників товариства, його посадових осіб та інших працівників, а також визначає порядок затвердження та внесення змін до статуту.

Враховуючи, що судом здійснено висновки про визнання недійсним рішення загальних зборів від 2.12.15р., статут, який було зареєстровано на підставі цього рішення, також слід визнати недійсним.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо вимоги про скасування реєстраційної дії, вчиненої державним реєстратором Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, легалізації громадських формувань Одеського міського управління юстиції від 03.12.2015р. за № 0015228, суд вважає за необхідне відмовити у її задоволенні, враховуючи наступне.

Суд вказує, що станом на день прийняття рішення чинним є Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Порядок скасування реєстраційних дій встановлений ст.ст.13, 14, 25 цього Закону. При цьому скасування вказаної дії може бути здійснено за наявності рішення суду, що тягне за собою зміни у ЄДР, яке набрало законної сили.

Таким чином, відповідно до положень ст. 145 ч. 4, ст. 159 ч. 2 ЦК України, а також ст. 41 ч.ч. 5, 6, ст. ст. 59, 65 Закону України "Про господарські товариства", ст. 13,14,25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" скасування реєстраційної дії щодо змін до статуту є наслідком визнаної судом недійсності рішення загальних зборів учасників товариства про внесення змін до Статуту, і виконання такого рішення має здійснюватись у порядку, визначеному Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".

Відтак суд вказує, що звернення з позовом про скасування реєстраційної дії чинним законодавством не передбачено, оскільки законом встановлений порядок скасування такої реєстраційної дії.

Крім того, суд зазначає про те, що позовна вимога за змістом чинного процесуального законодавства має бути задоволена за рахунок саме відповідача. Разом з тим, позовна вимога про скасування реєстраційної дії не може бути задоволена за рахунок відповідача у справі - Товариства з обмеженою відповідальністю "МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС".

З урахуванням викладеного, позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, у зв'язку з чим витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, суд, розглянувши клопотання позивача щодо стягнення з відповідача вартості понесених ним витрат на послуги адвоката у сумі 3 200 грн., вважає за необхідне задовольнити його частково та обмежити такий розмір 2 000 грн., з огляду на те, що, незважаючи на підготовку позовної заяви, вказана заява не була подана адвокатом, як це встановлено актом виконаних робіт (т.1 а.с.77), і представництво по справі також здійснював не адвокат, а представник ОСОБА_3, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 10.09.2015р. за № 1293 (т.1 а.с.22).

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35, офіс 615, ), яке оформлене протоколом № 2 від 02.12.2015р.

3. Визнати недійсною редакцію статуту, затверджену рішенням загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35, офіс 615, ), оформленим протоколом № 2 від 02.12.2015р., та зареєстровану Реєстраційною службою Одеського управління юстиції від 03.12.2015 року за №0015228.

4. В задоволенні решти позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МОРСЬКИЙ БУДІВЕЛЬНИЙ КОМПЛЕКС» (65005, м. Одеса, вул. Бугаївська, буд. 35, офіс 615, ) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 2 756 /дві тисячі сімсот п'ятдесят шість/грн. 00 коп. судового збору та 2 000/дві тисячі/ грн. 00 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 24 червня 2016 р.

Суддя Ю.М. Щавинська