ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"25" квітня 2016 р. Справа № 911/1375/16

за заявою ОСОБА_1 підприємства Фірми «Промпак», м. Біла Церква,

боржника (код ЄДРПО України 31535755)

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

встановив:

До господарського суду Київської області 21.04.2016 р. надійшла заява боржника ОСОБА_1 підприємства Фірми «Промпак» про порушення справи про банкрутство в порядку ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Дослідивши матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що зазначена заява не може бути прийнята судом до розгляд з підстав невідповідності її вимогам Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

Так, у своїй заяві Приватне підприємство Фірми «Промпак» посилається на те, що останнім було вжито всі заходи передбачені законодавством, та встановлено неможливість боржника задовольнити вимоги кредиторів у повному обсязі у звязку з недостатністю активів.

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на приписи статті 110 Цивільного кодексу України та статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом.

А приписи статті 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом встановлюють, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.

Проте, відповідно до приписів вказаної статті Закону обов'язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Частиною першою та другою статті 105 Цивільного кодексу України встановлено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Частиною пятою статті 105 Цивільного кодексу України передбачено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Згідно з п. 1 частини першої статті 110 Цивільного кодексу України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Частиною першою статті 111 Цивільного кодексу України встановлено, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців запису про рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу щодо ліквідації юридичної особи ліквідаційна комісія (ліквідатор) зобов'язана вжити всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості юридичної особи, що ліквідується, та письмово повідомити кожного з боржників про припинення юридичної особи в установлені цим Кодексом строки.

Відповідно до частини третьої статті 111 Цивільного кодексу України під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред'явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.

А частиною сьомою тієї ж статті Цивільного кодексу України встановлено, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.

До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.

Як вбачається з матеріалів, долучених заявником до своєї заяви, Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області за результатами здійснення позапланової перевірки боржника складено Акт від 19.10.2015 р. № 1454/10-02-22-02/31535755/97, в той же час, жодними документами заявник не підтверджує дотримання обовязкової умови звернення до суду з заявою про банкрутство у порядку ст. 95 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом в частині направлення повідомлення про припинення боржника, надання звітності та документів для здійснення перевірок Пенсійному фонду України та фондам соціального страхування.

Крім того, заявником в заяві зазначено перелік кредиторів, проте жодних доказів, що такі кредитори зверталися до боржника з вимогами не надано.

Крім того, заявником не подано жодних доказів, які б підтверджували посилання останнього на недостатність активів у боржника для погашення вимог кредиторів у повному обсязі, зокрема довідок державних установ про відсутність у власності божника будь-якого майна. Більше того, не долучено доказів виконання вимог частини третьої статті 111 ЦК України, зокрема в матеріалах відсутні докази, що ліквідатором у встановленому законодавством порядку закрито банківські рахунки боржника.

Таким чином, за відсутності в матеріалах заяви всіх вищезазначених документів, у суду відсутні підстави вважати, що при зверненні з заявою про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства Фірми «Промпак» у порядку ст. 95 Закону, заявником дотримано обов'язкової умови звернення з такою заявою, а саме: дотримання порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Відповідно до п. 3 частини першої статті 15 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі.

З огляду на все наведене вище, враховуючи, що заявником не виконано обов'язкової умови звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство у порядку статті 95 Закону про банкрутство, на яку останній посилається в заяві, а саме, не дотримано порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України, суд відмовляє у прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство ОСОБА_1 підприємства Фірми «Промпак» та вважає її такою, що підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 підприємства Фірми «Промпак» від 19.04.2016 р. (вх. № 1420/16, від 21.04.2016 р.) про порушення справи про банкрутство (всього на 95 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя А.В. Лопатін