ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 911/1268/16

Господарський суд Київської області в складі:

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/1268/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Тех-Сервіс»,

с. Кавказ, Переяслав-Хмельницький район

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,

м. Миронівка, Київська область

про стягнення 109693,29 грн.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - довіреність № 4 від 10.01.2016;

від відповідача: не зявився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Тех-Сервіс» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) про стягнення 109693,29 грн. заборгованості, яка виникла у звязку із неналежним виконання відповідачем зобовязань щодо оплати отриманого товару.

Ухвалою суду від 14.04.2016 порушено провадження у справі № 911/1268/16 та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалами суду від 27.04.2016, 18.05.2016, 01.06.2016 розгляд справи, на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, відкладався.

Ухвалою суду від 01.06.2016, на підставі клопотання позивача та ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору у справі № 911/1268/16.

В судових засідання 18.05.2016, 01.06.2016, 15.06.2016 представником позивача надані документи, витребувані судом та підтримані позовні вимоги, вважаючи їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав, викладених у позові.

Відповідач або його представник в судові засіданні 27.04.2016, 18.05.2016, 01.06.2016, 15.06.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча відповідач належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 14.04.2016, 27.04.2016, 18.05.2016, 01.06.2016 щодо направлення їх копій відповідачу. При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи. Крім того, судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на закінчення терміну зберігання, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Вимоги ухвал суду від 14.04.2016, 27.04.2016, 18.05.2016, 01.06.2016 відповідач не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позов, до суду не надіслав.

Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд Київської області, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем, згідно з видатковими накладними № 352 від 17.04.2012 на суму 57022,14 грн., № 477 від 25.05.2012 - 10944,78 грн., № 574 від 25.05.2012 - 7823,70 грн., № 808 від 25.05.2012 - 3868,40 грн., № 835 від 25.05.2012 2345,66 грн., № 982 від 25.05.2012 - 3445,99 грн., № 1514 від 21.06.2012 - 437,34 грн., № 1524 від 21.06.2012 - 7154,24 грн., № 2283 від 21.06.2012 - 267,74 грн., № 2517 від 22.06.2012 - 4089,13 грн., № 3314 від 27.07.2012 - 1968,00 грн., № 3422 від 27.07.2012 - 3234,55 грн., № 3429 від 27.07.2012 - 908,68 грн., № 3430 від 27.07.2012 - 1302,40 грн., № 3442 від 27.07.2012 - 270,41 грн., № 3633 від 27.07.2012 - 2764,80 грн., № 3904 від 31.07.2012 - 213,29 грн., № 5114 від 27.09.2016 - 1140,88 грн., № 5440 від 03.10.2012 - 491,16 грн., належним чином завірені копії яких наявні в матеріалах справи, поставлено, а відповідачем прийнято товар, всього на загальну суму 109693,29 грн.

Вказані видаткові накладні підписані в двосторонньому порядку зі сторони позивача та особою, уповноваженою відповідачем на отримання товару, а також скріплені печатками позивача.

Також, в якості доказу передання відповідачеві товару, позивачем надано податкові накладні, які підтверджують сплату позивачем податку на додану вартість, згідно з зазначеними видатковими накладними.

Відповідно до пунктів 201.1, 201.4., 201.6., 201.7. статті 201 Податкового кодексу України, платник податку зобов'язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, яка складається у двох примірниках у день виникнення податкових зобов'язань продавця. Один примірник видається покупцю, а другий залишається у продавця. У разі складання податкової накладної у паперовому вигляді покупцю видається оригінал, а копія залишається у продавця. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов'язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця. Податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Зважаючи не викладене, судом оцінені податкові накладні, що складені позивачем, як докази відображення позивачем господарських операцій за спірними видатковими накладними у своїх податкових зобов'язаннях.

Для отримання товару, відповідачем видані довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей № 1 від 17.04.2012, № 2 від 15.05.2012, № 4 від 20.06.2012, № 4 від 26.07.2012, № 8 від 27.09.2012 на імя ОСОБА_1.

Для оплати вартості отриманого відповідачем товару, позивачем виставлені відповідачу рахунки-фактури, оригінали яких, у кількості 15 штук, наявні в матеріалах справи.

Проте, вартість переданого позивачем, на підставі видаткових накладних та отриманого відповідачем згідно з довіреностями, товару, залишена відповідачем не сплаченою.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Згідно з статтею 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятись усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обовязкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

За своєю правовою природою угода, яка відбулася між позивачем та відповідачем є договором купівлі-продажу.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями № 146 від 04.02.2016 та № 411 від 25.04.2016, надіслання яких підтверджується наявними в матеріалах справи копією фіскального чеку від 09.02.2016, фіскальним чеком від 25.04.2016 та описом вкладення у цінний лист від 25.04.2016, з вимогами сплатити наявну за відповідачем заборгованість.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, відповідач відповіді на претензії позивача не надав, оплату вартості отриманого товару не здійснив.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідач або його представник в судові засідання 27.04.2016, 18.05.2016, 01.06.2016, 15.06.2016 не зявився, письмових пояснень чи доказів оплати отриманого товару не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача, в частині оплати переданого позивачем, згідно з видатковими накладними товару, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 109693,29 грн. визнається судом правомірною та такою, що підлягає задоволенню.

Враховуючи наведе вище, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, при повному задоволені позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (08800, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Техно-Сервіс» (08436, Київська область, Переяслав-Хмельницький район, с. Кавказ, вул. Історична, 1, ) 109 693 (сто девять тисяч шістсот девяносто три) грн. 29 коп. заборгованості та 1 645 (одну тисячу шістсот сорок пять) грн. 39 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення вступає в законну силу після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання, відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено - 22.06.2016.

Суддя О.О. Христенко