КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа№ 910/8881/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Баган Т.Г. довіреність № 6390/9 від 31.12.15

від відповідача: Стащук В.А. довіреність № б/н від 07.08.15

Славянін М.О. довіреність № б/н від 07.08.15

розглянувши матеріали апеляційної скарги Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного прогресу"

на рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року

у справі № 910/8881/15 (суддя Стасюк С.В.)

за позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

до Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного прогресу"

про стягнення 217 752,00 грн.

за зустрічним позовом Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного прогресу"

до Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення

про стягнення попередньої оплати по Договору №1851 від 27.12.2013р. про поставку товару, -

ВСТАНОВИВ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою №1361/9-03 від 03 лютого 2015 року про стягнення 217 752,00 грн.(т.І, а.с.5-7).

Первісні позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 1851 від 27.12.2013 р. в частині здійснення поставки замовленого товару в обумовлені Договором строки.

09 червня 2015 року Спільне підприємство "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного прогресу" звернулось до Господарського суду міста Києва з зустрічною позовною заявою №11 від 08 червня 2015 року у справі №910/8881/15 про стягнення попередньої оплати по Договору №1851 від 27.12.2013р. про поставку товару(т.І, а.с.87-91).

Зустрічну позовну заяву мотивовано тим, що Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення здійснено попередню оплату за Договором № 1851 від 27.12.2013 р. в розмірі 217 752,00 грн., проте решту попередньої оплати в розмірі 544 380,00 грн., тому він просив стягнути вказану суму з замовника.

Рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/8881/15 від 25 червня 2016 року, первісні позовні вимоги Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення задоволено повністю, стягнуто з Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення 217 752,00 грн. попередньої оплати.

У задоволенні зустрічних позовних вимогах Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" відмовлено (т.І, а.с. 169-174).

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Спільне підприємство "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" звернулось з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8881/15 від 25 червня 2015 року у якій просило зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні первісних позовних вимог - відмовити, зустрічні позовні вимог - задовольнити (а.с.199-203).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26 серпня 2015 року у справі №910/8881/15 апеляційну скаргу Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8881/15 від 25 червня 2015 року прийнято до провадження (т.І, а.с.197-198).

30 листопада 2015 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду провадження у справі №910/8881/15 за апеляційною скаргою Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8881/15 від 25 червня 2015 року зупинено, призначено судову експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680 м. Київ, вул. Смоленська, 6).

18 грудня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду провадження у справі №910/8881/15 провадження у справі №910/8881/15 поновлено.

01 лютого 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду провадження у справі №910/8881/15 за апеляційною скаргою Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8881/15 від 25 червня 2015 року зупинено, призначено судову експертизу, проведення якої доручено Науково-дослідному центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, оф. 501).

14 березня 2016 року супровідним листом Науково-дослідного центру судової експертизи з питань інтелектуальної власності №157 від 09 березня 2016 року матеріали справи №910/8881/15 було повернуто до Київського апеляційного господарського суду, ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 01 лютого 2016 року залишено без виконання (т.ІІ, а.с.15-16).

14 березня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду провадження у справі №910/8881/15 провадження у справі №910/8881/15 поновлено.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у справі №910/8881/15 від 28 квітня 2016 року, у зв'язку зі звільненням у відставку головуючого судді (судді-доповідача) Шевченко Е.О., визначено головуючого суддю Київського апеляційного господарського суду - Чорногуз М.Г.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів у справі №910/8881/15 від 28 квітня 2016 року визначено склад колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів -Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

28 квітня 2016 року ухвалою Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №910/8881/15 прийнято до провадження колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В., справу призначено до розгляду на 07 червня 2016 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07 червня 2016 року розгляд справи відкладено до 21 червня 2016 року ( т. ІІ ас. 35-36).

У судовому засіданні 21 червня 2016 року Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного прогресу" надав пояснення, в яких підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічні позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в судовому засіданні 21 червня 2016 року надав пояснення, в яких заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

27 грудня 2013 року між Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (далі - замовник) та Спільним підприємством "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" (далі - виконавець) укладено Договір № 1851 (далі - Договір) (т.І, а.с. 33-36).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, виконавець зобов'язується поставити замовнику товар, зазначений у специфікації на приймально-передавальне радіорелейне обладнання для радіорелейних ліній (РРЛ) зв'язку (Додаток 1), надалі - товар, та доставити його об'єкти Концерну РРТ, а замовник - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з пунктом 3.1. Договору ціна цього договору становить 1 088 760,00 грн., у тому числі ПДВ - 181 460,00 грн.

Відповідно до пункту 4.2. Договору розрахунок за цим Договором здійснюється замовником в наступному порядку:

-20 % від вартості товару - попередня передплата товару замовлена замовником на основі рахунків, отриманих від виконавця в термін 5 календарних днів після підписання Договору;

-50% через місяць після попередньої оплати на основі рахунків, отриманих від виконавця;

-30 % через один місяць після поставки товару та підписання акту приймання-передачі замовником.

Строк поставки товару - протягом 90 календарних днів після здійснення попередньої оплати замовником відповідно до порядку визначеному пунктом 4.2. Договору (пункт 5.1. Договору).

Згідно з пунктом 5.4. Договору після фактичної передачі товару виконавець передає замовнику видаткову накладну та акти приймання-передачі поставленого товару.

Відповідно до Додатку № 1 до Договору поставки сторонами погоджено специфікацію на приймально-передавальне радіорелейне обладнання для радіорелейних ліній (РРЛ) зв'язку (т.І, а.с. 104).

Також, у Додатку № 2 до Договору поставки сторонами погоджено Технічне завдання на закупівлю апаратури для обміну інформацією мережею проводового чи безпроводового зв'язку, а у Додатку № 2.1. сторони визначили Технічні вимоги до приймально-передавального радіорелейного обладнання (т.І, а.с. 103-106, 107-109).

На виконання умов Договору позивачем за первісним позовом виплачено відповідачу за первісним позовом 217 752,00 грн. з призначенням платежу "аванс 20% за обладнання, зг. дог. № 1851 від 27.12.13 в т.ч. ПДВ", що підтверджується платіжним дорученням № 1465 від 05.02.2014 р. (т.І, а.с. 43).

Окрім того, факт сплати позивачем за первісним позовом 217 752,00 грн. не заперечується відповідачем за зустрічним позовом.

В подальшому замовник звертався до виконавця з листами № 2379/16-08 від 06.05.2014 р. та № 3949/12-08 від 06.08.2014 р. з вимогами про виконання умов договору щодо поставки товару (т.І, а.с. 44, 45).

Відповідно до пункту 3.3. Договору замовник залишає за собою право зменшити обсяги закупівлі, зокрема, залежно від реального фінансування видатків.

Згідно з пунктом 6.2.3. Договору замовник має право зменшувати обсяг закупівлі товару та загальну вартість цього Договору, зокрема, залежно від реального фінансування видатків.

Виконавець звертався до замовника з листами вих. 11 від 29.04.2014 р. та № 19 від 22.07.2014 р., у яких зазначав, що відповідно до п. 4.2. Договору наступний платіж мав надійти на протязі одного місяця з моменту здійснення першого авансового платежу та просив повідомити про термін виконання вказаного платежу (т.І, а.с. 112-114).

У відповідь, замовник листом № 3949/12-08 від 06.08.2014 р. повідомив виконавця, що відповідно до п.5.2. Договору товар мав бути поставлений протягом 90 календарних днів з моменту попередньої оплати та просив забезпечити поставку товару у найкоротші терміни (а.с. 115).

У відповідь, виконавець надіслав замовнику лист вих. № 22 від 21.08.2014 р. у якому просив виконати умови п. 4.1. Договору щодо перерахування 50% попередньої оплати товару (другої частини) та в свою чергу зобов'язувався вчасно та в повному обсязі поставити товар згідно п. 5.1. Договору (а.с. 117).

Замовник звернувся до виконавця з листом № 4352/12-08 від 04.09.2014 р. щодо зменшення обсягів закупівлі за Договором до суми 254 349,00 грн., відповідно до пунктів 3.3., 6.2.3. Договору (т.І, а.с. 46).

У відповідь на вказаний лист виконавець листом № 23 від 11.09.2014 р. повідомив замовника, що для зменшення ціни Договору необхідно затвердити нову суму Договору та виконати ряд інших дій, разом із вказаним листом виконавцем було надіслано специфікацію та рахунок на оплату (т.І, а.с. 120-123).

Листом від 09.10.2014 р. № 27 виконавець запропонував замовнику затвердити нову суму Договору, а саме 435837,60 грн. та просив до 20.10.2014 р. перерахувати на його рахунок кошти у сумі 136303,50 грн. - попередньої оплати згідно з пунктом 4.2 Договору (50% від вартості товару) (т.І, а.с. 124-128).

Листом від 09.10.2014 р. № 4886/12-08 позивач за первісним позовом зазначив про неприйнятність запропонованої виконавцем специфікації та про зменшення суми Договору до суми 254347,00 грн. з ПДВ і зобов'язувався здійснити кінцеву оплату по Договору у розмірі 36597,00 грн. протягом місяця після поставки товару в об'ємі потреб Волинської філії концерну РРТ (т.І, а.с. 50).

Замовник звернувся до виконавця з листом від 18.02.2015 р. № 586/9-08, у якому повідомляв останнього про розірвання договору з 06.03.2015 р. та просив повернути сплачений аванс у розмірі 217752,00 грн. (т.І, а.с. 51-52). На підтвердження направлення вказаного листа відповідачу за первісним позовом позивачем за первісним позовом надано суду рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (т.І, а.с. 53).

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. ст. 656 ЦК України, предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

На підставі укладеного між сторонами Договору у відповідача за первісним позовом виник обов'язок здійснити поставку товару, а у позивача за первісним позовом прийняти товар та оплатити його вартість.

Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Докази поставки товару на перераховані замовником виконавцю грошові кошти матеріали справи не містять.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати (ч. 2 ст. 693 ЦК України).

Отже, оскільки відповідачем за первісним позовом не було виконано свого обов'язку з поставки товару, у позивача за первісним позовом виникло право вимагати передання оплаченого товару або вимагати повернення суми попередньої оплати, що в свою чергу породжує альтернативні обов'язки у відповідача за первісним позовом.

Статті 670 та 693 ЦК України як спеціальні норми закону не встановлюють строку виконання грошового зобов'язання по поверненню передоплати за товар у правовідносинах купівлі-продажу (поставки).

Згідно частини 3 статті 612 ЦК України якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання й вимагати відшкодування збитків.

Враховуючи вищевикладене, а також відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем за первісним позовом грошових коштів у розмірі 217 752,00 грн. або поставки товару на перераховані позивачем за первісним позовом кошти, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог слід зазначити наступне.

Позивач за зустрічним позовом посилається на те, що Концерном радіомовлення, радіозв'язку та телебачення здійснено попередню оплату за Договором № 1851 від 27.12.2013 р. в розмірі 217 752,00 грн., проте решту попередньої оплати в розмірі 544 380,00 грн. ним виплачено не було. Таким чином відповідач просить стягнути з позивача 544 380,00 грн. не сплаченої попередньої оплати.

Відповідно до пункту 4.2. Договору розрахунок за цим Договором здійснюється замовником в наступному порядку:

-20 % від вартості товару - попередня передплата товару замовлена замовником на основі рахунків, отриманих від виконавця в термін 5 календарних днів після підписання Договору;

-50% через місяць після попередньої оплати на основі рахунків, отриманих від виконавця;

-30 % через один місяць після поставки товару та підписання акту приймання-передачі замовником.

Таким чином, платіж у розмірі 544 380,00 грн. - 50 % від вартості товару не є попередньою оплатою, а є черговим платежем після поставки товару у визначені пунктом 5.1. Договору строки.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач за зустрічним позовом свої зобов'язання поставки товару у визначені договором строки (пункт 5.1. Договору) не виконав.

Апелянт звернувся із зустрічним позовом про сплату чергового платежу 09 червня 2015 року, в той час коли позивач за первісним позовом повідомив його листом від 18 лютого 2015 року, про розірвання договору та повернення попередньої оплати.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що зустрічні позовні вимоги задоволенню не підлягають.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що апелянт не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 ГПК України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Посилання апелянта на те, що сторони уклали договір підряду є безпідставним оскільки Договір № 1851 від 27 грудня 2013 року, за своєю правовою природою є договором поставки, а не виготовлення продукції, про що зокрема вказано в договорі.

Не відповідають дійсності твердження апелянта про відсутність технічного завдання (додатку № 2 до договору ) і відповідно неможливість виконати умови договору поставки. Так зокрема в матеріалах справи, є копія додатку № 2 до договору № 1851 від 27 грудня 2013 року технічне завдання та технічні вимоги додаток 2.1 підписаний обома сторонами.( т. І а.с. 105-109).

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні Господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №910/8881/15 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №910/8881/15 задоволенню не підлягає.

Судові витрати, згідно до ст. 49 ГПК України покласти на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст.ст. 105 ГПК, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Спільного підприємства "Інститут електроніки та зв'язку Української Академії Наук Національного Прогресу" на рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №910/8881/15 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25 червня 2015 року у справі №910/8881/15 залишити без змін.

3. Справу №910/8881/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова