ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.16р. Справа № 904/4287/16
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СПЕЦІНТЕРСЕРВІС"

до Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-1" Дніпропетровської міської ради

про стягнення 4 875,12 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 31.03.16р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 830 від 09.06.16р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 3 571,58 грн. основного боргу, 117,93 грн. 3% річних, 1 185,61 грн. збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

21.06.16р. від Позивача надійшли письмові пояснення, в яких він зазначає, що під час звернення до суду з позовною заявою Позивачем надано, зокрема, копію вимоги про сплату заборгованості, направленої 27.03.15р. Позивачем помилково не надано до матеріалів справи копію первісної вимоги Позивача, яку вручено Відповідачеві 27.02.15р. Зважаючи на те, що сторони у Договорі підряду №2015/2/36 від 02.02.15р. не визначили конкретну дату проведення повного розрахунку Відповідача з Позивачем, дата прострочення виконання зобовязання Відповідачем визначається саме на підставі первісної вимоги Позивача. Отже, первісною вимогою про сплату заборгованості за Договором підряду №2015/2/36 від 02.02.15р. є вимога, направлена на адресу Відповідача та отримана Відповідачем 27.02.15р. Копію зазначеної вимоги Позивач просить долучити до матеріалів справи.

У судовому засіданні 21.06.16р. представник Відповідача підтвердив факт одержання первісної вимоги 27.02.15р.

21.06.16р. від Відповідача надійшов відзив, мотивований тим, що на момент укладання договору підряду з Позивачем, слюсарів-сантехніків, електриків в штаті Відповідача не було, тому виконати вказані роботи без залучення підрядної організації Відповідач не мав можливості. За умовами вказаного договору Позивач надав Відповідачеві послуги в лютому 2015р. Роботи прийняті Відповідачем в повному обсязі та відображені в бухгалтерському обліку Позивача та Відповідача, що підтверджується актами виконаних робіт, тому сума основної заборгованості є обґрунтованою. Відповідачем перевірено правильність розрахунків пені, збитків від інфляції, 3 % річних, вказані суми є обґрунтованими. Виникнення заборгованості за договором, зумовлене тим, що протягом терміну виконання робіт відповідно до умов договору та після їх виконання, жодних вимог щодо сплати за виконані роботи у строки встановлені договором Позивачем Відповідачеві не заявлялось. Після виконання робіт Відповідачем для належного обслуговування житлового фонду укладено низку договорів з іншими підрядними організаціями, за якими контрагенти вимагали своєчасної оплати за виконані роботи, тому Відповідач здійснював оплату саме за вказаними договорами, а оплата за договором підряду була здійснена частково. Слід зазначити, що стягнення з Відповідача заборгованості може негативно вплинути на стан розрахункової дисципліни з іншими контрагентами, які на даний час здійснюють виконання поточних ремонтів та технічне обслуговування житлового фонду підприємства. З урахуванням наведеного, просить суд врахувати вищенаведені обставини та в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

У засіданні суду оголошувалася перерва до 29.06.16р.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

02.02.15р. сторонами укладено Договір підряду №2015/2/36 (далі Договір), за п.1.1. якого Замовник (Відповідач) доручає, а Підрядник (Позивач) забезпечує відповідно до кошторисної документації та умов цього Договору виконання підрядних робіт з поточного ремонту покрівлі за адресою: АДРЕСА_1, що управляються Замовником (далі Роботи).

Відповідно до п.3.1. Договору вартість робіт за Договором складає 3 571,58 грн., у тому числі ПДВ: 595,26 грн., що підтверджується договірною ціною та кошторисними документами, які є невідємною частиною Договору.

У пункті 13.1. Договору сторонами обумовлено, що приймання-передача закінчених робіт здійснюється відповідно до умов Договору та діючих будівельних норм.

Згідно з п.12.2. Договору Замовник зобовязаний підписати подані Підрядником акти, що підтверджують виконання робіт, або обґрунтувати причини відмови від їх підписання протягом пяти днів з дня одержання.

На виконання умов Договору Позивач виконав обумовлені договором роботи на загальну суму 3 571,58 грн., про що сторонами 27.02.15р. підписано ОСОБА_1 надання послуг №34, також підписано акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В.

Сторони не визначили в Договорі конкретну дату проведення Відповідачем з Позивачем повного розрахунку за виконані роботи.

27.02.15р. Позивачем вручено Відповідачеві вимогу про сплату вартості робіт за Договором, в якій Позивач вимагав оплатити виконані роботи протягом семи днів (не пізніше 06.03.15р.).

Протягом встановленого у вимозі строку, Відповідач не розрахувався з Позивачем, у звязку з чим, станом на 07.03.15р. у Відповідача виникла заборгованість перед Позивачем у розмірі 3 571,58 грн.

З посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача за період прострочки з 07.03.15р. по 11.04.16р. Позивачем нараховані 3 % річних 117,93 грн. та збитки від інфляції 1 185,61 грн. за період з 07.03.15р. по 31.01.16р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач заперечує позов з наведених вище підстав.

Однак, перевіривши доводи сторін, з урахуванням наданих сторонами до матеріалів справи документів, суд не приймає заперечення Відповідача, а погоджується з позицією Позивача.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "ЖИЛСЕРВІС-1" Дніпропетровської міської ради, 49008, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, 73, блок 4 (код 323 502 83) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецінтерсервіс", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Комсомольська,11 кімната 104 (код 325 479 34) 3 571,58 грн. - основного боргу, 1 185,61 грн. збитків від інфляції, 117,93 грн. - 3% річних, 1 378,00 грн. - судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено_________________