РІШЕННЯ

22 червня 2016 року Справа № 913/521/16

Провадження №18/913/521/16

За позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до відповідача державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 235.799.684,20 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. від 15.07.2014 № 14-182;

від відповідача: не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 170.569.462,69 грн. за поставлений у січні березні, жовтні грудні 2015 р. природний газ за договором купівлі-продажу природного газу від 17.12.2015 № 48/15-ПР, втрат від інфляції в сумі 60.441.928,60 грн. та трьох процентів річних в сумі 4.788.292,91 грн. за прострочення платежів.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 18.04.2016 № 06-05-136 та письмовими поясненнями від 24.05.2016 № 06-05-169 частково визнав вимоги позивача про стягнення боргу в сумі 69.172.324,21 грн., визнав факт прострочення оплати за газ, не погодився з розрахунком позивача щодо нарахування трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань та подав контррозрахунок.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору купівлі-продажу природного газу від 17.12.2014 № 48/15-ПР (з додатковими угодами до нього), укладеному між сторонами за позовом, позивач в періоди: січень березень та жовтень грудень 2015 р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 412.168.879,75 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за відповідні місяці 2015 р., які підписані повноважними представниками сторін за договором та скріплені печатками підприємств, а також не заперечується відповідачем.

Відповідно до п. 6.1. договору відповідач зобовязався остаточно розраховуватися з позивачем за газ до 14-го числа місяця (включно), наступного за місяцем поставки газу.

У порушення умов договору відповідач своєчасно та в повному обсязі не розрахувався з позивачем за поставлений газ. Борг відповідача станом на дату предявлення позову 01.04.2016 складав 170.569.462,69 грн., що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Після предявлення позову відповідач частково погасив борг за газ на суму 101.581.256,32 грн., що підтверджується письмовими поясненнями позивача від 22.06.2016, довідкою головного бухгалтера позивача від 14.06.2016, банківським реєстром прийнятих платежів, відзивом на позовну заяву від 18.04.2016 № 06-05-136 та письмовими поясненнями відповідача від 24.05.2016 № 06-05-169.

За таких обставин, провадження у справі, в частині вимог про стягнення боргу за газ в сумі 101.581.256,32 грн., підлягає припиненню за відсутністю предмету спору на підставі п. 11 ст. 80 ГПК України.

Решту заборгованості в сумі 68.988.206,37 грн. (170.569.462,69 - 101.581.256,32) відповідач позивачу не сплатив.

Відповідач вимоги в частині стягнення боргу в сумі 68.988.206,37 грн. не оспорив, доказів, які б спростовували доводи позивача, суду не подав.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача боргу підлягають задоволенню на суму 68.988.206,37 грн.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в звязку з чим, на вимогу позивача на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Однак, позивачем невірно розраховано розмір трьох процентів річних (за винятком трьох процентів річних, нарахованих за зобовязаннями грудня 2015 р.) та втрат від інфляції (за винятком втрат від інфляції, нарахованих за зобовязаннями лютого, жовтня та листопада 2015 р.), які заявлені до стягнення.

Пунктом 1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» встановлено, що з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Відповідно до п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Враховуючи аналогічний алгоритм нарахування пені та трьох процентів річних, день фактичної сплати суми заборгованості також не включається в період часу, за який здійснюється стягнення трьох процентів річних.

Разом з тим, у розрахунку позивача день фактичної сплати відповідачем суми заборгованості включений в період часу, за який здійснюється стягнення трьох процентів річних.

Згідно обґрунтованому, перевіреному судом контррозрахунку відповідача, доданому до відзиву на позовну заяву від 18.04.2016 № 06-05-136 (у якому враховано вищенаведені висновки) три проценти річних складають 4.762.682,70 грн. та підлягають стягненню з відповідача.

В решті вимог про стягнення з відповідача трьох процентів річних (було заявлено до стягнення три проценти річних в сумі 4.788.292,91 грн.) слід відмовити за необґрунтованістю їх розрахунку.

Щодо розрахунку інфляційних втрат.

Розрахунок втрат від інфляції за прострочення оплати газу, поставленого відповідачу у січні 2015 р.

Позивачем невірно визначена сума боргу, на яку нараховані інфляційні втрати.

Зокрема, у розрахунку інфляційних, які нараховані за зобовязаннями січня 2015 р. (додаток до позовної заяви) позивач нараховує втрати від інфляції за квітень 2015 р. на борг в сумі 67.492.044,43 грн.

Тоді як, відповідно до вказаних у цьому ж розрахунку даних про вартість природного газу, поставленого відповідачу січні 2015 р. (68.4280.68,23 грн.), та даних про фактичну оплату його відповідачем у квітні 2015 р. до 15 числа включно (12.344.625 грн.) борг відповідача станом на квітень 2015 р. (з урахуванням оплати до 15.04.2015 включно в сумі 12344625 грн.) складає 56.083.443,23 грн. (68.4280.68,23 мінус 12.344.625).

Аналогічно безпідставно позивач визначає суму боргу відповідача при нарахуванні втрат від інфляції за період: травень - листопад 2015 р. та суму боргу у розрахунку втрат від інфляції за прострочення оплати газу, поставленого відповідачу у березні 2015 р.

Згідно абз. 4 п. 3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» у застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р.

Відповідно до вказаного листа Верховного Суду України при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід вважати, що сума внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця червня.

Позивачем у розрахунку інфляційних втрат були застосовані вказані рекомендації. Судом при розрахунку інфляційних втрат також застосовуються наведені рекомендації.

Розрахунок втрат від інфляції виконаний судом:

Інфляційні втрати за зобовязаннями січня 2015 р.

Період застосування індексу інфляції Вартість спожитого об'єму газу, грн. Фактична оплата за період, грн. Сума боргу, грн. Індекс інфляції за періодСума з врахуванням індексу інфляції за період, грн. Інфляційні
02.2015-03.201568 428 068.230.,23116,672479 836 669.,25
04.2015 12 344 625.,125,287851682,05
05.20.,23102.241987278,98903835,75
06.2015-07.2015 1 000 000.,2399.9,23-242104
08.2015 42428,,5299.239720686,40-320328,12
09.2015 119894,,65102.340839305,40918185,75
10.2015 166681,,5398.739237630,83-516807,70
11.23,,371,85594007,29

Всього інфляційні втрати за зобовязаннями січня 2015 р. складають 20.597.072,27 грн.

Інфляційні втрати за зобовязаннями березня 2015 р.

Період застосування індексу інфляціїВартість спожитого об'єму газу, грн.Фактична оплата за період, грн.Сума боргу, грн.Індекс інфляції за періодСума з врахуванням індексу інфляції за період, грн. Інфляційні
04.2015-11.201571 696 787,980,,98118,825999,,31
12.2,,75100,770727371,80491650,05

Всього інфляційні втрати за зобовязаннями березня 2015 р. складають 13.620.861,36 грн.

Інфляційні втрати за зобовязаннями лютого (22.856.237,66 грн.), жовтня (210900 грн.) та листопада 2015 р. (683769,79 грн.) розраховані позивачем правильно (розрахунки перевірені судом).

Таким чином, вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції підлягають задоволенню на суму 57.968.841,08 грн. (20.597.072,27 + 13.620.861,36 + 22.856.237,66 + 210900 + 683769,79).

В решті вимог про стягнення з відповідача втрат від інфляції (було заявлено до стягнення втрати від інфляції в сумі 60.441.928,60 грн.) слід відмовити за необґрунтованістю їх розрахунку.

Всього підлягають стягненню з відповідача грошові кошти в сумі 131.719.730,15 грн. (68.988.206,37 грн. (борг) + 57.968.841,08 грн. (втрати від інфляції) + 4.762.682,70 грн. (три проценти річних)).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 204426,30 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог; було заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 235.799.684,20 грн., стягнуто судом 131.719.730,15 грн. + 101.581.256,32 грн. (сплачено після предявлення позову) = 233300986,47 грн.; позов задоволено на 98,9 % (враховуючи суму сплачену після предявлення позову)) підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п. 11 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «Сєвєродонецька теплоелектроцентраль», м. Сєвєродонецьк Луганської області, Сєвєродонецька ТЕЦ, ідентифікаційний код 00131050, на користь публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ідентифікаційний код 20077720, борг в сумі 68.988.206,37 грн. по оплаті природного газу, втрати від інфляції в сумі 57.968.841,08 грн., три проценти річних в сумі 4.762.682,70 грн., судовий збір в сумі 204426,30 грн.; наказ видати.

3. Припинити провадження у справі, в частині вимог про стягнення боргу за газ в сумі 101.581.256,32 грн.

4. В решті позову відмовити.

22 червня 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено 24 червня 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко