ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" червня 2016 р. Справа № 5019/513/12

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши скаргу ОСОБА_1 міського комунального підприємства №1067 від 13.05.2016р. на дії відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції

Стягувач: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

Боржник: Кузнецовське міське комунальне підприємство

Орган виконання судового рішення: відділ державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції

за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція"

до відповідача ОСОБА_1 міського комунального підприємства

про стягнення в сумі 7 414 791 грн. 66 коп.

Від позивача: ОСОБА_2 (довіреність №864 від 22.04.2016р.).

Від відповідача: ОСОБА_3 (довіреність №1809 від 11.09.2015р.).

ОСОБА_4 (довіреність №524 від 14.03.2016р.).

Від органу ДВС: ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ :

Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача - ОСОБА_1 міського комунального підприємства про стягнення 7 285 135 грн. 87 коп. основного боргу, 104 886 грн. 00 коп. пені, 20 551 грн. 60 коп. 3% річних та 4 254 грн. 19 коп. інфляційних втрат.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 31.05.2012р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 міського комунального підприємства на користь Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від іменні якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" 6 653 039 грн. 20 коп. основного боргу, 104 886 грн. 00 коп. пені, три проценти річних у розмірі 20 515 грн. 60 коп., 4 254 грн. 19 коп. інфляційних втрат, а також 58 794 грн. 05 коп. судового збору.

18.06.2012р. на виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 31.05.2012р., видано наказ про примусове виконання рішення суду.

10.02.2014р. Кузнецовське міське комунальне підприємство, через відділ канцелярії та документального забезпечення суду, подало заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 31.05.2012р. у справі №5019/513/12.

Ухвалою суду від 20.02.2014р. заяву ОСОБА_1 міського комунального підприємства про відстрочку виконання рішення від 31.05.2012р. у справі № 5019/513/12 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Рівненської області від 31.05.2012р. у справі № 5019/513/12 до 31 серпня 2014 року.

12.08.2014р. через відділ канцелярії та документального забезпечення суду від ОСОБА_1 міського комунального підприємства надійшла заява про затвердження мирової угоди у процесі виконання судового рішення.

Ухвалою суду від 02.09.2014р. заяву про затвердження мирової угоди, укладену 05.08.2014р. на стадії виконання рішення Господарського суду Рівненської області у справі № 5019/513/12 від 31.05.2012р., задоволено.

29.04.2016р. державним виконавцем відділу ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції винесено постанову про арешт на кошти божника, які перебувають на рахунках № 1250, № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

18.05.2016р. до Господарського суду Рівненської області від ОСОБА_1 міського комунального підприємства надійшла скарга на дії та бездіяльність Відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції в якій Кузнецовське міське комунальне підприємство просить:

1. Визнати дії відділу державної виконавчої служби по винесенню постанови про арешт коштів боржника від 29.04.2016р. неправомірними.

2. Скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.04.2016р., який накладений на рахунки № 1250, № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині на суму 684 148 грн. 90 коп. згідно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №33554800 по судовому наказі №5019/513/12 від 18.06.2012р.

В обґрунтування скарги зазначає, що Кузнецовське міське комунальне підприємство займає монопольне становище на ринку надання житлово-комунальних послуг у м.Кузнецовськ, що підтверджується рішенням ОСОБА_1 міської ради №180 від 17 липня 2011 року і включає в себе надання без винятку всіх наявних житлово-комунальних послуг, а саме: видобування, транспортування, постачання та знезараження питної води: водовідведення та подальше очищення стічних вод: вивіз та захоронення побутових відходів: надання послуг з централізованого опалення; ремонт та утримання доріг міста, утримання благоустрою міста та озеленення; утримання кладовища міста: надання автотранспортних послуг. Такі послуги забезпечуються колективом КМКП чисельністю понад 800 чоловік з єдиним центром управління та надаються зокрема лікарні, пожежній частині, навчальним, дошкільним закладам та 40 тисячному населенню міста Кузнецовськ, тобто всій інфраструктурі нашого міста і арешт коштів боржника виконавчою службою може унеможливити надання їх в повному обсязі, що в свою чергу може спричинити катастрофічні наслідки екологічного та соціального характеру.

Ухвалою суду від 19.05.2016р. скаргу ОСОБА_1 міського комунального підприємства на дії та бездіяльність державного виконавця державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.05.2016р.

Ухвалою суду від 30.05.2016р. розгляд скарги відкладено на 30.06.2016р.

15.06.2016р. Кузнецовське міське комунальне підприємство подало заяву про уточнення скарги №1061 від 13.05.2016р. на дії відділу ДВС ОСОБА_1 міського управління юстиції в якій скаржник просить суд:

1. Визнати дії відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції щодо накладення арешту постановою від 29.04.2016р. на кошти боржника в частині виконання наказу Господарського суду Рівненської області по справі №5019/513/12, по зведеному виконавчому провадженню №44201994, на рахунку відкритому в ПАТ КБ "ПриватБанк" №3090, в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб незаконними.

2. Визнати недійсною та скасувати постанову відділу державної виконавчої служби Кузненовського міського управління юстиції від 29.04.2016р. по зведеному виконавчому провадженню №44201994, в частині виконання постанови, якою накладено арешт на рахунок №3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк" в частині згідно постанови про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №33554800) по судовому наказу №5019/513/13 від 18.06.2012р. на суму 684 148 грн. 90 коп. в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

При цьому Кузнецовське міське комунальне підприємство посилається на наступне. 24.06.2014р. укладений договір банківського рахунку № 81-1 (копія наявна в матеріалах справи) між КМКП та ПАТ КБ "Приватбанк" (далі - Банк) відповідно до якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України та умов цього договору. Договір укладено на невизначений строк і він є чинним на даний час. Відповідно до п.2.1.1. договору Банк зобов'язується на підставі наданої заяви та необхідних документів відкривати поточні рахунки у т.ч. карткові. 24.06.2014р. КМКІІ було подано заяву до банку про приєднання до правил надання банківських послуг, згідно з якою банком було відкрито рахунок №3090, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" №1606088SU10080902 від 08.06.2016р. Зазначений рахунок є поточним та використовується для ведення своєї господарської діяльності, оплати праці працівників, а також інших повязаних з цим платежів (єдиний соціальний внесок та податок з доходів фізичних осіб). Таким чином, накладення арешту на рахунок боржника, призначеного для виплати заробітної плати працівникам Підприємства, призводить до порушення їх конституційних прав.

В судовому засіданні 30.06.2016р. представники скаржника підтримали вимоги скарги в повному обсязі. Представник стягувача заперечив проти задоволення скарги.

Представник відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції проти скарги заперечив пославшись на те, що при здійсненні виконавчого провадження по виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №33554800) по судовому наказу по справі №5019/513/13 від 18.06.2012р. на суму 684 148 грн. 90 коп. він вчиняв всі необхідні дії у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". Що стосується арешту рахунків, зазначених ОСОБА_1 міським комунальним підприємством в скаргах, відділ ДВС зазначає, що боржником не повідомлялося про те, що останні є рахунками із спеціальним режимом використання і що з них здійснюється фінансування оплати праці працівників та соціальних виплат.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників сторін та органу ДВС, встановивши обставини справи і давши їм правову оцінку, господарський суд вважає, що скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно вимог статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що в процесі здійснення виконавчих дій по виконанню постанови про стягнення з боржника виконавчого збору (ВП №33554800) по судовому наказу по справі №5019/513/13 від 18.06.2012р. на суму 684 148 грн. 90 коп. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції було винесено постанову від 29.04.2016р. про арешт коштів боржника.

У відповідності до постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції від 29.04.2016р. накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках № 1250, № 3090 в ПАТ КБ "ПриватБанк".

Судом встановлено, що 24.06.2014р. між ОСОБА_1 міським комунальним підприємством та ПАТ КБ "Приватбанк" укладено договір №81-1, відповідно до якого Банк відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів Національного банку України умов цього договору.

Відповідно до п.2.1.1. договору Банк зобов'язується на підставі наданої заяви та необхідних документів відкривати поточні рахунки у т.ч. карткові. Так, 24.06.2014р. КМКП було подано заяву до банку про приєднання до правил надання банківських послуг. Згідно із зазначеною заяви банком було відкрито поточний рахунок №3090, що підтверджується довідкою ПАТ КБ "ПриватБанк" №160608SU10080902 від 08.06.2016р. Зазначений рахунок використовується підприємством для ведення своєї господарської діяльності, виплати заробітної плати працівникам, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб, підтвердженням чого є Звіти про дебетові і кредитові операції по рахунку за березень - червень 2016р.).

Так, статтями 8, 9 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Згідно зі ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.2 ст. 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 року №95, ратифікованої Україною 04.08.1961 року, ця Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватись заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім'ї.

Згідно з ч. 2 ст. 55, п. 9 розділу VI Бюджетного кодексу України захищеними видатками Державного бюджету України визначаються видатки загального фонду в т.ч. на: оплату праці працівників бюджетних установ; нарахування на заробітну плату.

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ч. 1 ст. 97 Кодексу законів про працю, оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобовязань щодо оплати праці.

Згідно із ч. 1 ст. 115 Кодексу законів про працю заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво груповим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Частиною 6 ст. 24 Закону України "Про оплату праці" передбачено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Отже, держава гарантувала та захистила законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата прані працівників здійснюється першочерговому порядку.

Зазначене зокрема визначено в п. 7 оглядового листа Вищого господарського суду України від 23.01.2016 року № 01-06/13 1/16 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням господарськими судами Закону України "Про виконавче провадження", а також підтверджується судовою практикою у справах ВГСУ № 915/321/13-г, № 18/5007/24/12, № 33/3 10, 7/169 від 23.12.2013 р.

Також, відповідно до ч. 12 ст. 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов'язаннями зі сплати єдиного внеску зобов'язань із сплати податків, інших обов'язкових платежів, передбачених, законом, або зобов'язань перед іншими кредиторами зобов'язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов'язаннями, крім зобов'язань з виплати заробітної плати (доходу).

У силу вимог ч. 1 ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Пунктом 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Відтак, дії виконуючого обовязки начальника відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 МУЮ ОСОБА_6 щодо накладення арешту за зведеним виконавчим провадженням №44201994 на кошти на поточному рахунку №3090, відкритому у ПАТ КБ "ПриватБанк", в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб, суперечать ст. 19, 43 Конституції України, ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці", Закону України "Про виконавче провадження" та є незаконними.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України. суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 міського комунального підприємства на дії відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 міського управління юстиції задовольнити.

2. Визнати незаконними дії відділу ДВС ОСОБА_1 МУЮ щодо накладення арешту на кошти боржника - ОСОБА_1 міського комунального підприємства, які знаходяться на рахунку відкритому в ПАТ КБ "ПриватБанк" № 3090 - в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

3. Визнати недійсною постанову державного виконавця відділу ДВС ОСОБА_1 МУЮ від 29.04.2016р. у зведеному ВП №44201994 про накладення арешту на кошти боржника - ОСОБА_1 міського комунального підприємства, які знаходяться на рахунку відкритому в ПАТ КБ "ПриватБанк" № 3090 - в межах грошових коштів, необхідних для виплати заробітної плати, сплати єдиного соціального внеску та податку з доходів фізичних осіб.

Суддя Горплюк А.М.