ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 р. Справа №917/509/16

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"АХА Страхування", вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехбізнес",

вул. Шведська, 2, м. Полтава, 36029

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 187 182,60 грн. в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АХА Страхування" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехбізнес" про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 187 182,60 грн. в порядку регресу як до особи, відповідальної за відшкодування заподіяних збитків за неналежне збереження вантажу відповідно до укладеного між ДП "ФМ Ложістік Дніпро" та ТОВ "Укртехбізнес" Договору 0341ДЗ від 24.04.2013 року про надання транспортних послуг по Україні.

Позивач в судове засідання свого представника не направив, в листі вих.№ЛВ0021706 від 11.04.2016 року просив розгляд справи проводити без присутності повноважного представника.

Відповідач в судове засідання свого представника втретє не направив, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі та ухвалах про відкладення розгляду справи не виконав. Ухвали, направлені на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, повернулися до суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Згідно наданої позивачем інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адреса реєстрації відповідача відповідає адресі вказаній у позовній заяві.

Судом враховано рекомендації, викладені у п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких у разі, якщо ухвалу було надіслано за належною адресою і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Крім того п. 3.9.2 містить рекомендацію, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відтак, обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні судом не було встановлено. За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив, що 01.04.2015 р. між АТ "СК "АХА Страхування" (змінено назву на ПАТ "СК "АХА Страхування) (надалі позивач) та ДП "ФМ Ложістік Дніпро" укладено договір добровільного страхування цивільної відповідальності перед третіми особами №2014067/РК (надалі Договір), згідно якого АТ "СК "АХА Страхування" взяло на себе зобов'язання відшкодувати всі суми, за сплату яких Страхувальник несе відповідальність за законом, щодо задоволення пред'явлених, відповідно до норм та на основі діючого цивільного законодавства України, до Страхувальника претензій (позовів) за якість наданих послуг по зберіганню товарів в складському комплексі, по перевезенню вантажів, експедируванню, в якості митного брокера, а також по виконанню вантажно-розвантажувальних робіт на території складського комплексу.

Згідно з частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до Договору 0341ДБ від 24.04.2013 р. про надання транспортних послуг по Україні (надалі договір про надання послуг), що був укладений між ДП "ФМ Ложістік Дніпро" (надалі Замовник) та ТОВ "УкрТехБізнес" (надалі Виконавець, відповідач), Виконавець прийняв на себе зобов'язання доставляти ввірений йому Замовником вантаж на адреси вантажоотримувачів по Україні.

Відповідно до Договору про надання послуг, Заяви №164471 від 22.01.2015 р. та Товарно-транспортної накладної №Р5- Е 51779 від 22.01.2015 р., автомобілем НОМЕР_1, причіп з державним номером АЕ6585 ХО, яким керував ОСОБА_1, було здійснене перевезення товару, який належить ТОВ "Сингента", від вантажовідправника за адресою: вул. Половка, 64, м. Полтава, до пункту розвантаження за адресою: вул. Будіндустрії, 11, м. Черкаси.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Стаття 173 Господарського кодексу України визначає господарське зобов'язання, як зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматись від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п. 4.3 Договору про надання транспортних послуг, в обов'язки Виконавця, зокрема, входить забезпечення збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі його у пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача.

Пункт 5.2 Договору встановлює, що сторона що порушила свої зобов'язання за Договором відшкодовує потерпілій ОСОБА_2 всі заподіяні їй та належним чином підтверджені нею збитки, до яких зокрема відносяться штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт (послуг), вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, тощо.

Згідно з п. 5.3 зазначеного Договору, Виконавець несе перед Замовником повну матеріальну відповідальність за збереження вантажу по кількості та цілісності після приймання його в пункті завантаження та до видачі його у пункті призначення уповноваженій особі вантажоодержувача. У порушення наведених вище пунктів Договору, Виконавець не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, що призвело до його втрати.

Стаття 924 Цивільного кодексу України встановлює, що перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві.

При прийманні вантажу вантажоодержувачем, було виявлено викрадення частини товару, про що був складений Акт №3 від 23.01.2015 р., підписаний представником вантажоодержувача та водієм ОСОБА_1

Позивач зазначає, що відповідно до договору добровільного страхування та на підставі страхового акту №19/15/07/11 від 25.03.2015 р. АТ "СК "АХА Страхування" було виплачено на користь Страхувальника (ДП "ФМ Ложістік Дніпро") страхове відшкодування в розмірі 187 182,60 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням №164 від 26.03.2015 р.

Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування", до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, враховуючи викладені обставини та надані позивачем докази, до позивача перейшло право зворотної вимоги до відповідача, як до особи відповідальної за відшкодування завданих збитків на суму 187 182,60 грн.

Згідно статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольняє їх в повному обсязі.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехбізнес" (вул. Шведська, 2, м. Полтава, 36029, код 32943785) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070, код 20474912) 187 182,60 грн. основного боргу та 2 807,74 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

3. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Суддя Кульбако М.М.