ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"05" липня 2016 р. Справа № Б-39/02-09

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В. О.

розглянувши апеляційну скаргу Ізюмського об'єднаного Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області (вх.№ 1806 Х/2) на ухвалу господарського суду Харківської області від "14" червня 2016 р. у справі № Б-39/02-09

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТД "ІТРЗ", м.Харків,

до Відкритого акціонерного товариства "Ізюмський тепловозоремонтинй завод", м.Ізюм Харківської області,

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 14.06.16 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Савченко А.А., судді Міньковський С.В., Швидкін А.О.) Заяву УПФУ в Ізюмському районі Харківської області з грошовими вимогами до боржника (вх. №3821), з урахуванням наданих уточнень, задоволено частково. Визнано вимоги УПФУ в Ізюмському районі Харківської області у розмірі 5281392,49 грн. (2 черга задоволення вимог кредиторів). В іншій частині вимоги відхилено.

Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині невизнання грошових вимог в сумі 2064085,26 грн. та визнати грошові вимоги на загальну суму 7345477,75 грн.

Перевіркою матеріалів справи та апеляційної скарги встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 94 ГПК України, до скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що сторонами у справі про банкрутство є конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Проте апелянтом не надано суду доказів надіслання копії апеляційної скарги іншим сторонам у даній справі. Відповідне є підставою для повернення апеляційної скарги заявникові в порядку п.2 ч.1 ст.97 ГПК України.

Окрім того, заявник не надав доказів сплати судового збору за подання апеляційної скарги, натомість звернувся до суду з клопотанням (вх.№6736 від 04.07.16), в якому просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на те, що в зв'язку з реорганізацією управлінь Пенсійного фонду України в Харківській області шляхом злиття, бюджетом Пенсійного фонду України на 1 - 2 квартал 2016 року кошти на сплату судового збору передбачені не були.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, виходячи з положень вищевказаного закону, суд може відстрочити, розстрочити або звільнити від сплати судового збору при врахуванні майнового стану скаржника, який останній повинен довести суду, надавши відповідні докази в розумінні ст.36 ГПК України.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції від 22.05.15 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.15, Пенсійний фонд України та його органи не звільняються від сплати судового збору.

Разом з тим у п. 2 Прикінцевих положень Закону України від 22.05.15 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок забезпечення відповідного фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Згідно з правовою позицією, викладеною в пп. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.13 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Разом з тим, наведені скаржником обставини, не мають характеру виключних, що свідчить про відсутність належних підстав для звільнення скаржника від сплати судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору. Відповідне узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України, викладеною, зокрема, в ухвалах від 29.02.16 у справі №916/3449/15, від 25.03.16 у справі №910/23132/15, від 17.05.16 у справі №9/218/10 тощо.

Отже, апеляційна скарга підлягає поверненню заявникові також на підставі п.3 ч.1 ст.97 ГПК України, яким встановлено, що апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Апелянт також звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги, однак вказане клопотання не розглядається судом у зв'язку з тим, що апеляційна скарга підлягає поверненню з наведених вище підстав.

Колегія суддів додатково зазначає, що, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, заявником не надано доказів на підтвердження повноважень особи, якою підписано апеляційну скаргу (начальник управління Завалішина Г.М.), а також доказів того, що Ізюмське об'єднане Управління Пенсійного фонду України в Ізюмському районі Харківської області є правонаступником УПФУ в Ізюмському районі Харківської області, яким було подано до господарського суду Харківської області заяву з грошовими вимогами до боржника (вх. №3821), розглянуту оскаржуваною ухвалою суду від 14.06.16.

Керуючись ст.86, п. 2, 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИЛА:

Повернути апеляційну скаргу заявнику.

Додаток: заявнику - матеріали скарги на 11 арк., поштовий конверт.

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Пуль О.А.

Суддя Фоміна В. О.