ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016р. Справа № 914/1029/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП», м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-ІНЖИНІРИНГ, м. Городок, Львівська область

про стягнення 50 544 грн. 00 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність №10 від 05.01.2016 р.);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність від 31.05.2016 р.)

Товариство з обмеженою відповідальністю «СМП», м. Луцьк звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-ІНЖИНІРИНГ, м. Городок, Львівська область про стягнення 50 544 грн. 00 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 15.04.2016р. призначив розгляд справи на 11.05.2016 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду. Строк вирішення спору було продовжено за клопотанням представника відповідача на 15 днів до 29.06.2016 р.

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 29.01.2015р. між позивачем (замовником) та відповідачем (підрядником) було укладено договір підряду №171-ОВ на загальну суму 140 400 грн. 00 коп. Відповідач зобовязувався виконати роботи не пізніше 20 календарних днів з моменту отримання першої суми передоплати. Позивач сплатив суму передоплати 25.03.2015 р., у звязку з чим відповідач зобовязаний був виконати увесь обсяг робіт до 15.04.2015 р. Однак, відповідач свої зобовязання щодо виконання робіт у визначений договором строк не виконав, у звязку з чим відповідачу нараховано неустойку в сумі 50 544 грн. 00 коп. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає до стягнення з відповідача, становить 50 544 грн. 00 коп.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

29 січня 2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «СМП» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Р-Інжиніринг» (підрядник) було укладено договір підряду №171-ОВ.

За цим договором підрядник (відповідач) зобовязується виконати роботи по влаштуванню конденсатовідводу при реконструкції та модернізації ковбасного цеху з добудовою ТзОВ «СМП», вул. Луцька, 3 в м. Нововолинськ, Волинської області (друга черга по виконанню робіт з реконструкції та модернізації ковбасного цеху) у встановлений договором строк, а замовник (позивач) зобовязується передати підряднику до початку робіт Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Реконструкція та модернізація ковбасного цеху з добудовою в м. Нововолинську по вул. Луцька, 3», приймати закінчені виконанням роботи на обєкті частково і в цілому, у випадку відповідності виконаних робіт умовам договору, ДБН, кошторисній документації, виконувати інші зобовязання, передбачені цим договором.

Згідно п. 3.1. договору загальна сума (вартість робіт) визначено в договірній ціні (додаток №2 до даного договору) і вона становить 140 400 грн. 00 коп.

Замовник перераховує підряднику для закупівлі матеріалів передоплату в розмірі 100% вартості імпортних матеріалів, що становить 86728 грн. 33 коп., в наступному порядку: 43364 грн. 16 коп. (перша сума передоплати) сплачуються замовником після підписання даного договору; 43364 грн. 17 коп. (друга сума передоплати) сплачуються після сплати першої суми передоплати (п. 3.5.1. договору).

На виконання умов договору позивач перерахував позивачу 27.02.2015 р. згідно платіжного доручення №84 20000 грн. 00 коп., 13.03.2015 р. згідно платіжного доручення №6 7000 грн. 00 коп., 20.03.2015 р. згідно платіжного доручення №18 8000 грн. 00 коп., 25.03.2015 р. згідно платіжного доручення №29 20000 грн. 00 коп., 09.04.2015 р. згідно платіжного доручення №186 15000грн. 00 коп., 22.04.2015 р. згідно платіжного доручення №271 20000 грн. 00 коп., 20.05.2015 р. згідно платіжного доручення №503 20000 грн. 00 коп., 26.06.2015 р. згідно платіжного доручення №874 15000 грн. 00 коп.

Відповідно до 4.1. договору строк виконання робіт за даним договором складають:

- початок виконання робіт не пізніше 2 робочих днів з моменту отримання першої суми передоплати;

- закінчення виконання робіт не пізніше 20 календарних днів з моменту отримання першої суми передоплати.

Судом зясовано, що відповідач 10.07.2015 р. надіслав на адресу позивача акт №1 приймання виконаних робіт на загальну суму 77 022 грн. 00 коп., який отриманий останнім 23.07.2015 р. Позивач вказаний акт не підписав, зауважень з приводу виконаних робіт згідно акту не висловив.

У звязку із простроченням відповідачем виконання робіт у визначений договором строк, позивач звернувся до господарського суду із позовом про стягнення із відповідача за період часу з 15.04.2015 р. по 11.10.2015 р. неустойки в сумі 54 544 грн. 00 коп.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як встановлено матеріалами справи, відповідач згідно умов договору зобовязувався завершити виконання робіт загальною вартістю 140400 грн. 00коп. через 20 календарних днів з моменту отримання першої суми передоплати. Позивачем обумовлену суму передоплати було сплачено відповідачу 25.03.2015 р. Таким чином, відповідач зобовязаний був виконати увесь обсяг робіт до 15.04.2015 р. Однак, відповідач надіслав позивачу акт виконаних робіт на суму 77022 грн. 00 коп. лише 10.07.2015 р. Вказаний акт позивач отримав 23.07.2015 р., проте, не підписав його, мотивів відмови у підписанні відповідачу не повідомив.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст.216 ГК України).

Згідно з ч. 2 ст. 217 ГК України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

В силу п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно п. 13.2. договору за порушення строку виконання робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі 0,2% від загальної суми договору, визначеної в п. 3.1. даного договору за кожен календарний день прострочення.

У звязку із простроченням відповідачем виконання робіт, позивачем нараховано та заявлено за період часу з 15.04.2015 р. по 11.10.2015 р. до стягнення неустойку в сумі 50 544 грн. 00 коп.

Як вбачається із матеріалів справи та не заперечується позивачем, відповідач надіслав 10.07.2015 р. позивачу акт №1 приймання виконаних робіт типової форми №КБ-2 на загальну суму 77022 грн. 00 коп., довідку форми КБ-3, відомість ресурсів до акту №1, які отримані позивачем 23.07.2015 р.

Відповідач зауважень до виконання не висловив, мотивів відмови від підписання акту не зазначив.

В судовому засіданні представник позивача зазначив, що відповідно до п.5.2.14. договору замовник має право не приймати до розгляду та погодження акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт в разі не передання замовникові всієї виконавчої документації, паспортів, сертифікатів та накладних на використовувані матеріали (обладнання). Оскільки відповідач не надіслав разом з актом вищевказаних документів, позивач не прийняв вказаний акт до розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 852 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

З наведеного вбачається, що законодавством в імперативній формі визначено порядок прийняття робіт. Також законодавством не передбачено додаткових вимог щодо приймання до розгляду актів виконаних робіт.

Слід також зазначити, що п. 5.2.14. договору не визначено конкретного переліку документів, які слід долучати підрядником до акту виконаних робіт. Також з матеріалів справи не вбачається, що позивач звертався до відповідача із письмовим запитом про надіслання йому додаткових документів.

Відповідно до п. 9.1. договору здача-приймання робіт за даним договором здійснюється за актом виконаних робіт форми КБ-2в , довідкою вартості робіт форми КБ-3, які підрядник зобовязується надавати замовнику протягом 3 робочих днів з моменту закінчення виконання робіт частково або в цілому. Необґрунтована відмова замовника від підписання акту не допускається. Замовник розглядає та підписує переданий підрядником акт форми КБ-2в протягом 20 робочих днів не враховуючи день його отримання. Акт вважається погодженим, якщо протягом 20 робочих днів від замовника не надійдуть письмові заперечення.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт виконання робіт згідно договору №171-ОВ від 29.01.2015 р. на загальну суму 77022грн. 00 коп., оскільки позивач мотивів відмови від підписання акту не вказав

Як вбачається із розрахунку неустойки, позивачем згідно п. 13.2. договору нараховано неустойку від загальної вартості робіт, визначеної п. 3.1. договору (140400 грн. 00 коп.).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення.

З огляду на наведене, законодавець визначив, що неустойка (штраф, пеня) нараховується лише на суму невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Таким чином, з урахуванням факту виконання робіт на загальну суму 77022грн. 00 коп., встановленої законом можливості нарахування неустойки від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання, судом здійснено перерахунок неустойки, розмір якої після проведеного судом перерахунку становити 42 533 грн. 71 коп. ((140 400,00 х 128 (з 15.04.2015 р. по 20.08.2015р.) х 0,2%) + (63 378,00 х 52 (з 21.08.2015 р. по 11.10.2015 р.) х 0,2%)).

Доводи відповідача не беруться судом до уваги з огляду на наступне.

Згідно ст. 847 ЦК України підрядник зобовязаний своєчасно попередити замовника:

1) про недоброякісність або непридатність матеріалу, одержаного від замовника;

2) про те, що додержання вказівок замовника загрожує якості або придатності результату роботи;

3) про наявність інших обставин, що не залежать від підрядника, які загрожують якості або придатності результату роботи.

Якщо замовник, незважаючи на своєчасне попередження з боку підрядника, у відповідний строк не замінить недоброякісний або непридатний матеріал, не змінить вказівок про спосіб виконання роботи або не усуне інших обставин, що загрожують якості або придатності результату роботи, підрядник має право відмовитися від договору підряду та право на відшкодування збитків (ч. 1 ст. 848 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 848 ЦК України якщо використання недоброякісного або непридатного матеріалу чи додержання вказівок замовника загрожує життю та здоровю людей чи призводить до порушення екологічних, санітарних правил, правил безпеки людей та інших вимог, підрядник зобовязаний відмовитися від договору підряду, маючи право на відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 851 ЦК України підрядник має право не розпочинати роботу, а розпочату роботу зупинити, якщо замовник не надав матеріалу, устаткування або річ, що підлягає переробці, і цим створив неможливість виконання договору підрядником.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем було розпочато роботи згідно договору №171-ОВ від 29.01.2015 р., частину робіт було виконано, що підтверджується актом виконаних робіт №1 на загальну суму 77022 грн. 00коп. Матеріалами справи також не підтверджено, що відповідач повідомляв позивача про необхідність передачі додаткової документації (декларації про початок робіт, експертного висновку, тощо), про подальше виконання робіт в залежності від надання замовником додаткової документації чи про відмову від договору.

Слід також зазначити, що відповідно до положень Закону України «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності» відповідальність за виконання будівельних робіт без реєстрації декларації про початок таких робіт несе замовник.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення частково, складає 42 533 грн. 71 коп. неустойки. В задоволенні решти позовних вимог відмовити слід відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати (судовий збір) відповідно до вимог ст. 49 ГПК України суд покладає на відповідача пропорційно до задоволених вимог.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 549, 599, 610, 611, 612, 615, 626, 629, 837, 847, 848, 851, 852, 853, 882 ЦК України, ст.ст. 216, 217, 193, 230 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Р-ІНЖИНІРИНГ, м. Городок, вул. Людкевича, 14, Львівська область (ідентифікаційний код 36769054) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СМП», м. Луцьк, вул. Ковельська, 2 (ідентифікаційний код 31401373) 42 533 грн. 71 коп. неустойки, 1 159 грн. 59 коп. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 29.06.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 30.06.2016 р.

Суддя Мазовіта А.Б.