КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 910/21392/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: Гайдай Т.В. - представник за довіреністю від 12.05.2016 року;

від відповідача: не з'явились;

від третьої особи: Костюк О.М. - представник за довіреністю від 04.01.2016 року,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нортекс»

на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року

у справі № 910/21392/15 (суддя Ярмак О.М.)

за позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Приватного підприємства «Нортекс»

Третя особа Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради

про виселення з орендованого нерухомого майна та демонтаж конструкцій

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Нортекс" про виселення з орендованого нерухомого майна та демонтаж тимчасових огороджуючих конструкцій (кіосків).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивач протягом одного місяця з дати закінчення договору оренди не отримував ні від позивача, ні від власника орендованого приміщення заяв про небажання продовжувати термін дії договору, а тому договорів є продовженим на той самий термін, тобто до 05.04.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нортекс» прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 29.06.2016 року.

Представник позивача у судовому засіданні 29.06.2016 року заперечував доводи апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача у судове засідання 29.06.2015 року не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 14093722 .

Представник третьої особи у судовому засіданні 09.12.2015 року заперечував доводи апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 10.04.2009 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (орендодавець) та Приватним підприємством "Нортекс" (орендар) було укладено договір оренди № 376-Укр (ДВ)-09 (далі - договір оренди), згідно з п. 1.1 якого орендодавець на підставі рішення Київради від 28.08.2008 р. № 93/93 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину вестибюлю переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, далі - об'єкт оренди, за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 1), для торгівлі непродовольчими товарами.

Відповідно до п. 2.1. договору оренди об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 49,0 кв.м., згідно з викопіюванням з Схеми тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП "Київський метрополітен" (п. 2.4 договору оренди).

Пунктом 9.1 договору оренди сторонами узгоджено, що договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 10.04.2009 р. до 07.04.2012 р. (2 роки 364 дні).

Згідно з п. 9.2 договору оренди усі зміни і доповнення до цього договору оформляються у письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Відповідно до 9.5 договору оренди договір припиняється, зокрема, в разі закінчення строку на який його було укладено.

10.04.2009 між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" як орендодавцем, та Приватним підприємством "Нортекс" як орендарем, було підписано і посвідчено печатками сторін акт приймання - передачі нерухомого майна до договору оренди № 376-Укр (ДВ)-09 від 10.04.2009 р., згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування частину вестибюлю, визначену тимчасовими огороджуючи ми конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 49,0 кв.м., що знаходиться за адресою: станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль № 1), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Листом від 24.03.2015 № 115-НДД, надісланим відповідачу 25.03.2015 на адресу його зареєстрованого місцезнаходження, орендодавець повідомив орендаря про закінчення терміну дії договору оренди та вимагав до 04.05.2015 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі позивачу.

Водночас, відподач відповіді на лист не направив, орендоване приміщення не звільнив.

Звертаючись до суду першої інстанції позивач зазначив, що строк дії укладеного між сторонами договору № 376-Упр(ДВ)-09 від 10.04.2009 року закінчився, що є підставою для виселення відповідача з частини вестибюлю (переходу) загальною площею 49,0 кв.м., що знаходиться за адресою станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль №1) та демонтування тимчасової огороджуючої конструкції, що знаходиться за адресою станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль №1).

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором найму (оренди), а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічні норми містяться в положеннях ст. 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об'єкта оренди; ліквідації суб'єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об'єкта оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України).

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Описані вище обставини договірних відносин між сторонами також встановлені під час розгляду справи № 910/26831/15 та викладені у рішенні Господарського суду міста Києва від 30.11.2015 у справі № 910/26831/15, залишеному без змін апеляційною інстанцією, яким відмовлено Приватному підприємству "Нортекс" у задоволенні позову до Комунального підприємства "Київський метрополітен" про визнання продовженим договору оренди № 376-Укр (ДВ)-09.

Так, окрім вказаного вище, у вказаному рішенні встановлено, що згідно з ч. 3 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендодавцем по договору оренди № 376-Упр (ДВ)-09 від 10.04.2009 до закінчення строку дії договору оренди (лист від 24.03.2015 р. № 115-НДД) повідомлено орендаря про закінчення строку його дії та про необхідність повернення орендарем об'єкта оренди, а тому договір оренди № 376-Упр (ДВ)-09 від 10.04.2009 закінчив свою дію 05.04.2015 і не є поновленим та продовженим.

Частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Отже, факти, встановлені у рішенні Господарського суду міста Києва, яке набрало законної сили у встановленому законодавством порядку, мають преюдиційне значення та не підлягають повторному доведенню при розгляді даної справи, зокрема, що закінчення строку дії договору оренди відбулося 05.04.2015 і він не є поновленим та продовженим а ні в договірному, а ні в судовому порядку.

Пунктом 4.14 договору оренди визначено, що орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі орендодавцю.

Отже, оскільки орендодавець висловив заперечення щодо продовження терміну дії договору оренди, який припинив свою дію 05.04.2015, додаткової угоди про продовження строку дії договору не укладалось, а тому відсутні правові підстави для продовження користування відповідачем комунальним майном.

Стаття 785 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Аналогічний обов'язок орендаря щодо повернення орендованого майна передбачено також пунктами 4.14, 7.5 договору оренди.

З огляду на те, що на час звернення позивача з позовом до суду договір оренди припинив свою дію у зв'язку із закінченням строку та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, суд першої інстанції прийщов до обгрунтованого висновку, що вимога позивача про виселення орендаря із взятого в оренду нерухомого комунального майна підлягає задоволенню.

Згідно з п. 8.5.6. договору у разі припинення дії договору, орендар звільняє орендовану частину приміщення вестибюлю/переходу станції метро "Героїв Дніпра" в термін, визначений п. 4.14. договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, підприємство самостійно, на власний розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

З огляду на зазначене, зважаючи на припинення дії договору, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що вимога позивача про зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать останньому та знаходяться за адресою станція метро "Героїв Дніпра" (вестибюль №1), на підставі п. 8.5.6. договору, підлягає задоволенню.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року у справі № 910/21392/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Нортекс» на рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 року у справі № 910/21392/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/21392/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко