РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016Справа №910/10217/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Нововолинський олійно-жировий комбінат"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Олійно-жировий альянс"
простягнення 1 356 400,02 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Громадюк О.Р. - ліквідатор;
від відповідача не з'явились

В судовому засіданні 22.06.16, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововолинський олійно-жировий комбінат" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» про стягнення 1 356 400,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 19.01.2015 між сторонами було укладено договір поставки № 19/01Н, на підставі якого позивачем було перераховано попередню оплату в загальній сумі 1 356 400,02 грн., проте відповідач в порушення умов договору товар не поставив, в результаті чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у вказаному розмірі.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.03.2016 порушено провадження у справі № 910/10217/16 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 22.06.2016.

22.06.2016 через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив розглядати справи за відсутності його представника.

В судове засідання 22.02.2016 з'явився представник позивача, який надав документи на виконання вимог ухвали суду, проти розгляду справи за відсутності представника відповідача не заперечував. Представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання явку уповноваженого представника не забезпечив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника.

Таким чином, суд дійшов висновку,що справа може бути розглянута за наявними у ній документами у відповідності до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка вказаного учасника судового спору не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

19 січня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Нововолинський олійно-жировий комбінат» (далі - позивач, покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» (далі - відповідач, постачальник) був укладений договір поставки № 19/01Н (далі - договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п.1.2, 1.3 найменування товару - олія соняшникова нерафінована, загальна кількість товару відповідає сумі всієї кількості, що поставляється по цьому договору і підтверджується специфікаціями, накладними та іншими товаросупроводжувальними документами.

Згідно з п.2.1 договору ціна одиниці товару визначається в гривнях з урахуванням ПДВ - 20% та вказується в специфікаціях, накладних та інших товаросупроводжувальних документах.

Пунктом 2.4 договору передбачено, що оплата кожної партії товару, що поставляється відповідно до цього договору та підписаних сторонами специфікацій, здійснюється на умовах попередньої оплати в розмірі 100% вартості поставки партії товару згідно цього договору.

Відповідно до п.3.2 договору умови поставки - DAP у відповідності із Міжнародними правилами тлумачення торгівельних термінів «Інкотермс-2000» та погоджується сторонами усно та/або згідно заявки покупця, що направляється постачальнику факсокопією та/або електронною поштою.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору поставки позивачем було перераховано на рахунок відповідача грошові кошти в загальній сумі 1 356 4000,02 грн. , що підтверджується наданими позивачем виписками з банківського рахунку в ПАТ «ПУМБ» та в ПАТ «КБ «Євробанк» за період з 19.01.2015 по 16.05.2016.

В порушення умов договору поставки № 19/01Н від 19.01.2015 відповідачем оплачений товар поставлено не було.

Вказаний розмір заборгованості визнаний відповідачем та підтверджується підписаним представниками сторін та скріпленим їх печатками Актом звірки взаємних розрахунків за період з 19.01.15 по 11.05.16, а також довідкою позивача про наявність заборгованості станом на 21.06.16 за підписом його керівника.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідач подав письмовий відзив, в якому позовні вимоги визнав та зазначив, що через скрутне фінансове становище не в змозі виконати умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Заява відповідача про визнання позову підписана ліквідатором Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» , повноваження якого підтверджуються Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань станом на 17.06.2016.

Частиною 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Суд відзначає, що визнання позову відповідачем - це одностороннє вільне волевиявлення відповідача, спрямоване на припинення спору з позивачем. Право відповідача на визнання позову є виявом принципів диспозитивності і змагальності.

У разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Аналогічна правова позиція наведена в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Враховуючи доводи, наведені у заяві про визнання позову, а також те, що заява про визнання позову відповідає вимогам ст.78 Господарського процесуального кодексу України, підписана уповноваженим представником відповідача та з огляду на те, що такі дії відповідача не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олійно-жировий альянс» (01014 м. Київ, вул. Струтинського, буд. 8, к.6; ідентифікаційний код 32795447) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Нововолинський олійно-жировий комбінат" (04071 м. Київ, вул. Межигірська, 25; приміщення 169, офіс № 1, ідентифікаційний код 31674199) основну заборгованість за договором поставки № 19/01Н від 19.01.2015 в сумі 1 356 400 (один мільйон триста п'ятдесят шість тисяч чотириста) грн. 02 коп. та судовий збір в сумі 20 346 (двадцять тисяч триста сорок шість) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.06.2016

Суддя Пукшин Л.Г.