ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа № 914/441/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бойко С. М.,

суддів: Кравчук Н.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання С о с у л а О.,

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № 1-06/102 від 05.05.2016);

розглянув апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 14/2-892в від 20.05.2016,

на ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016, суддя Щигельська О.І.,

у справі № 914/441/15

за позовом публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ,

до відповідача комунального підприємства «Моршинтеплоенерго», м. Моршин

про стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ухвалою господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 за позовом акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до відповідача комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» про стягнення заборгованості на суму 4 201 431,01 грн. заяву комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» про надання розстрочки виконання рішення у справі №914/441/15 задоволено частково. Надано комунальному підприємству «Моршинтеплоенерго» розстрочку виконання рішення господарського суду Львівської області від 06.04.2015 на 12 місяців шляхом стягнення 45 000,00 грн. щомісячно з 11.05.2016 по 30.04.2017 та стягнення 3 614 512,99 грн. в травні 2017 року (після закінчення опалювального сезону). В задоволенні решти заяви відмовлено.

Суд першої інстанції при частковому задоволенні заяви комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» про надання розстрочки виконання рішення у справі №914/441/15 посилається на фінансовий стан стягувача та боржника, ступінь вини останнього у виникненні заборгованості, інфляційні процеси у економіці держави, ймовірну загрозу банкрутства боржника та місце, яке кожне із підприємств займає у галузі енергопостачання, для надання можливості КП «Моршинтеплоенерго» провести опалювальний сезон 2016-2017 р.р.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 та відмовити комунальному підприємству «Моршинтеплоенерго» в задоволенні заяви щодо розстрочки виконання рішення господарського суду Львівської області від 06.04.2015 у справі №914/441/15 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги лише фінансовий стан відповідача, який документально не підтверджений.

Також, скаржник обгрунтовує свої доводи практикою Європейського суду з прав людини, що суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи.

Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та вільне володіння власністю у звязку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

У відзиві на апеляційну скаргу комунальне підприємство «Моршинтеплоенерго» просить залишити ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення, посилаючись на часткове погашення боргу, відсутність вини боржника в несвоєчасному погашенні заборгованості перед стягувачем, а також на те, що судом першої інстанції досліджено фінансовий стан боржника та встановлено обставини, які ускладнюють виконання рішення суду та практично роблять його неможливим.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, а тому його неявку суд розцінює як без поважних причин, відсутні процесуальні перешкоди в розгляді справи, вважає за можливе розглянути спір за наявних у справі доказів.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив доводи апеляційної скарги та просив залишити ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» - без задоволення.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі та у відзиві на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника відповідача в судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2016 на адресу господарського суду Львівської області надійшла заява б/н від 22.04.2016 (а.с.7-10, Т.2) комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» про розстрочення виконання рішення господарського суду Львівської області від 06.04.2015 у справі № 914/441/15.

Вказана заява мотивована тим, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини боржника, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств. Також, заявник зазначає, що стягнення неустойки спричинить виникнення заборгованості по заробітній платі працівникам підприємства. Посилається й на те, що обставини, які змусили заявника клопотати про розстрочку є соціально значимими та винятковими після зимово-весняного періоду, оскільки існувала необхідність спрямовування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за природний газ та забезпечення безперервного виробничого циклу, з метою забезпечення безаварійного виробничого процесу, а тому в стягувача зачіпаються тільки майнові інтереси, а в боржника майнові та інші інтереси (забезпечення тепловою енергією населення, виплата заробітної плати працівникам, безперебійне теплопостачання).

Доказами, що підтверджують складне фінансового становища підприємства (його збитковості) є пояснення представника заявника(боржника), які узгоджуються з письмовими доказами по справі: копією фінансового звіту за 2015 рік, довідкою про стан кредиторської та дебіторської заборгованості, претензійно-позовної роботи. За даними якої станом на 01.04.2016 р. заборгованість КП «Моршинтеплоенерго» склала 2274,3 млн. грн., з яких заборгованість населення - 1216,7 тис. грн., місцевого бюджету - 77,0 тис. грн., інших споживачів - 980,7 тис. грн. Окрім того, невідшкодована різниця у тарифах за 2015 рік - 466,3 тис. грн., за січень-березень 2016 року - 244,9 тис. грн. Різниця в тарифах для бюджетних установ складає 786,6 тис. грн. Станом на 01.04.2016р. кредиторська заборгованість КП «Моршинтеплоенерго» становить 5298,9 тис. грн., з неї заборгованість перед НАК «Нафтогаз України» - 5043,9 тис. грн., по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» - 124,8 тис. грн. Згідно з довідкою про стан претензійно-позовної роботи станом на 01.04.2016р., протягом 2014-2015р.р. подано в Стрийський міськрайонний суд 81 заяву про видачу судових наказів на суму 486,29 тис. грн. ВДВС Стрийського міськрайонного управління юстиції відкрито 49 проваджень на суму 333,698 тис. грн. про стягнення боргу з фізичних осіб на користь КП «Моршинтеплоенерго».

Відповідно до частини першої статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

В пунктах 7.1.2., 7.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» № 9 від 17.10.2012, розяснено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Також, виходячи із наведеного, вбачається, що в основу судового рішення про надання розстрочки виконання рішення суду, судом першої інстанції на підставі встановлених обставин по справі, покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. При цьому, господарським судом враховані можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, а також такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Таким чином, щодо надання розстрочки виконання рішення судом враховано дотримання балансу інтересів сторін.

Отже, виходячи з вимог процесуального законодавства суд першої інстанції вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення у даній справі, встановив обставини та обґрунтував їх винятковість, що є підставою для розстрочки виконання судового рішення.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення заяви боржника про розстрочку виконання судового рішення й обґрунтовано розстрочив його виконання на 12 місяців шляхом стягнення 45 000,00 грн. щомісячно з 11.05.2016 по 30.04.2017 та стягнення 3 614 512,99 грн. в травні 2017 року (після закінчення опалювального сезону).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а оскаржена ухвала господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства, що свідчить про відсутність підстав для її зміни або скасування.

Інші доводи апеляційної скарги щодо невідповідності прийнятого рішення практиці Європейського суду, не знайшли обґрунтування в засіданні суду.

Стаття 32 ГПК України визначає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 14/2-892в від 20.05.2016, та залишення ухвали господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 без змін.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційних скарг на судові рішення, а тому сплату судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Львівської області від 11.05.2016 в справі №914/441/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» № 14/2-892в від 20.05.2016 без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя: Бойко С.М.

Судді: Кравчук Н.М.

ОСОБА_1

Повний текст постанови виготовлено 24.06.2016.