донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.06.2016 справа №908/5536/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не з'явився; не з'явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Відрадненське", с. Відрадне, Запорізька область
на рішення господарського суду Запорізької області
від14.01.2016 року (підписано 19.01.2016 р.)
у справі№ 908/5536/15 (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомПриватного підприємства "Спеціальний підрозділ "Радар", м. Запоріжжя
до Публічного акціонерного товариства "Відрадненське", с. Відрадне, Запорізька область
простягнення 195 096,00 грн.
В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 року до господарського суду звернулось Приватне підприємство "Спеціальний підрозділ "Радар", м. Запоріжжя (позивач) із позовом до Публічного акціонерного товариства "Відрадненське", с. Відрадне, Запорізька область (відповідач) про стягнення 195 096,00 грн. боргу з оплати охоронних послуг.

Позивачем у суді першої інстанції в порядку ст. 22 ГПК України було зменшено розмір позовних вимог, остаточно просив стягнути заборгованість в розмірі 109 840,00 грн. Зазначені вимоги розглянуті господарським судом.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 14.01.2016 р. позовні вимоги задоволено в повному обсязі та стягнуто з відповідача на користь позивача борг в сумі

109 840,00 грн. та судовий збір в сумі 1 647,60 грн.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права та на підставі неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідач в апеляційній скарзі посилався на систематичне порушення позивачем умов Договору (п. 2.12, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.12, 2.1.13) щодо належного виконання своїх обовязків з охорони майна, допущення систематичного розкрадання майна з території підприємства, відмову від підписання відповідних актів, які складались представниками відповідача та невиконання вимог інструкції з охорони обєкту, через що відповідачем були понесені збитки.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути скаргу за наявними в справі матеріалами за відсутності представників сторін, що не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2013 р. між сторонами було укладено договір № 104 (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого відповідач доручив, а позивач зобовязався надавати охоронні послуги з охорони майнового комплексу відповідача, а також із захисту будівель, приміщень та проммайданчиків відповідача, які охороняються сторожами від злочинних та інших протиправних посягань та послуги з підтримання суспільного порядку на території майнового комплексу (далі Обєкт), у відповідності з погодженим сторонами планом територій. Охорона забезпечує внутрішньообєктовий, пропускний, ветеринарний та протипожежний режими на території обєкта відповідача.

Згідно п. 1.2 Договору, відповідач зобовязується прийняти та оплатити надані позивачем послуги в порядку і на умовах даного договору.

За умовами п.п. 2.1.9, 2.1.10 Договору, позивач зобовязується не пізніше 2-го числа місяця, наступного за звітним, надавати відповідачу складений у 2-х примірниках та підписаний зі свого боку письмовий звіт у вигляді Акту про надані послуги, своєчасно виставляти замовнику рахунки та рахунки-фактури.

Відповідно до п.п. 3.1-3.3 Договору, вартість охоронних послуг позивача з охорони обєкта складає 18,00 грн., в тому числі ПДВ 3,00 грн. за 1 люд/год. Порядок визначення вартості послуг зазначений у додатку №2 до даного Договору. Оплата послуг з охорони здійснюється відповідачем 2 рази на місяць, наступний за розрахунковим, рівними частками 3 та 18 числа.

Між сторонами було підписано додаткову угоду від 14.08.2014 р. до Договору, якою виключено з переліку постів охорони обєктів ПАТ "Відрадненське" пост №5, щоденний з одним контролером-жінкою 10 годинний. Передбачено, що охорона щоденно виставляє 6 добових постів по одному охоронцю на кожний піст. У зміні по охороні обєктів ПАТ "Відрадненське" несуть службу 7 охоронців від охорони.

Додатком № 2 до Договору узгоджено порядок визначення вартості послуг з охорони ПАТ "Відрадненське", визначено базу розрахунків вартість однієї години роботи одного охоронця 18.00 грн. люд./год., кількість добових постів у зміні 6. Кількість годин роботи охорони на добу 144, вартість послуг охорони за одну добу 2 592,00 грн., вартість послуг охорони за 30 діб 77 760,00 грн., за 31 добу 80 352,00 грн., за 1 рік (364 дні) 943 488,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.11.2013 р. сторони підписали акт приймання-передачі під охорону майнового комплексу відповідача.

Встановлено, що позивач в період: 01.08.2015р. 15.10.2015р. надавав відповідачу охоронні послуги за Договором, що підтверджується актами приймання-здачі робіт від 01.09.2015 р. (за період з 01.08.2015 р. по 15.08.2015 р.) на суму 36984,00 грн. з ПДВ; від 01.09.2015 р. (за період з 16.08.2015 р. по 31.08.2015 р.) на суму 41472,00 грн. з ПДВ; від 16.09.2015 р. (за період з 01.09.2015 р. по 15.09.2015 р.) на суму 38880,00 грн. з ПДВ; від 30.09.2015 р. (за період з 16.09.2015 р. по 30.09.2015 р.) на суму 38880,00 грн. з ПДВ та б/д (за період з 01.10.2015 р. по 15.10.2015 р.) на суму 38880,00 грн. з ПДВ, які отримані ОСОБА_4

На оплату вказаних послуг виписані рахунки на загальну суму 195 096,00 грн.: № 74 від 27.08.2015 р. на суму 36 984,00 грн., № 80 від 28.08.2015 р. на суму 41 472,00 грн., №84 від 15.09.2015 р. на суму 38 880,00 грн., №91 від 25.09.2015 р. на суму 38 880,00 грн. та №94 від 15.10.2015 р. на суму 38 880,00 грн.

Відповідач в порушення умов Договору свої зобовязання по оплаті наданих послуг виконав не в повному обсязі, внаслідок чого перед позивачем утворилась сума заборгованості в розмірі 109 840,00 грн., доказів оплати якої суду не надано.

Позивач, через невиконання відповідачем умов про оплату наданих послуг в повному обсязі звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості у сумі 109 840,00 грн.

За приписами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання згідно укладеного між сторонами Договору № 104 від 23.10.2013 р. щодо своєчасного розрахунку за надані послуги, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача боргу в сумі 109 840,00 грн. та вважає його законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги щодо систематичного порушення позивачем умов Договору (п. 2.12, 2.1.6, 2.1.7, 2.1.12, 2.1.13) щодо належного виконання своїх обовязків з охорони майна, допущення систематичного розкрадання майна з території підприємства, відмову від підписання відповідних актів, які складались представниками відповідача та не виконання вимог інструкції з охорони обєкту, через що акти приймання-здачі робіт за період з серпня по жовтень 2015 року відповідачем не були підписані, а послуги оплачені лише частково, судовою колегією до уваги не приймаються за наступних підстав.

Відповідно до п.п. 7.2, 11.8 Договору, позивач несе відповідальність в розмірі повної вартості понесених збитків за шкоду, спричинену втратою, пошкодженням або псуванням майна відповідача; відшкодування відповідачу спричиненої з вини охорони шкоди здійснюється після надання відповідачем певно визначених доказів.

Разом з тим, таке підтвердження має правовий сенс лише для узгодження сторонами суми збитків, їх відшкодування у добровільному порядку, в тому числі, зменшення розміру оплати за надані отримані послуги з охорони.

У разі відсутності такої згоди стягнення відповідної суми збитків може бути здійснено лише в судовому порядку при наявності відповідного позову.

Зменшення розміру оплати на розмір збитків без узгодження цих складових сторонами вимогами Договору не передбачено.

Наданий позивачем розрахунок спірної заборгованості здійснювався на підставі Додатку № 2 до Договору, змін до договору щодо визначення вартості послуг за спірний період відповідно до п. 3.5 Договору не вносилось.

Отже законних підстав до зменшення розміру оплати за отримані послуги відповідачем не доведено.

Щодо зазнання збитків у вигляді вартості втраченого або пошкодженого майна внаслідок неналежного виконання позивачем своїх обовязків за Договором, то обовязок по відшкодуванню останнім відповідної суми не є предметом розгляду в межах даної справи, судове рішення з цього приводу відповідачем не надано.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 14.01.2016 року у справі № 908/5536/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Відрадненське", с. Відрадне, Запорізька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 14.01.2016 року у справі № 908/5536/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС