ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р.Справа № 915/684/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: В.В.Лашина
Суддів: О.Ю. Аленіна
М.А. Мирошниченка

при секретарі Р.О. Кияшко

за участю представників учасників провадження:
Від ПАТ "Укрсоцбанк" - Богданова А.П.,
Ліквідатор ТДВ Будівельна фірма "Житлобуд - Ніко" - Козлов В.О.,
Інші учасники процесу в судове засідання не з`явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк"
на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 14.04.2016р. (про відмову у задоволенні скарги ПАТ "Укрсоцбанк" на дії діквідатора)
у справі №915/684/14
Кредитор: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Миколаїв,
Заявник: Заступник Миколаївського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі
Кредитор: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України,
Заявник: Заступник прокурора Центрального регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері в інтересах держави в особі
Кредитор: Головне управління Національної гвардії України;
Кредитор: Публічне акціонерне товариство Дельта Банк,
Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями ДОКА УКРАЇНА Т.О.В.,
Кредитор: Публічне акціонерне товариство Марфін Банк,
Кредитор: Публічне акціонерне товариство Миколаївобленерго,
Кредитор: Публічне акціонерне товариство Райффайзен Банк Аваль,
Кредитор: Публічне акціонерне товариство Укрсоцбанк,
Кредитор: Управління Пенсійного фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва,
Кредитор: ОСОБА_1 ,
Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю Південний Тандем,
Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю ГЕРМЕС ДС,
Кредитор: Товариство з обмеженою відповідальністю мале підприємство Спецелектромонтаж,
Кредитор: Державна податкова інспекція у Ленінському районі м. Миколаєва Головного управління Міндоходів у Миколаївській області,
про банкрутство Товариства з додатковою відповідальністю Будівельна фірма Житлобуд-Ніко,
Ліквідатор: арбітражний керуючий Козлов В.О.,
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 29 травня 2014 року порушено справу про банкрутство товариства з додатковою відповідальністю будівельної фірми «Житлобуд-Ніко» (в наступному за текстом ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко») за особливостями провадження відповідно до статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011 року (далі Закон про банкрутство).
Постановою господарського суду Миколаївської області від 05.06.2014 р. боржника визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру. Згідно з ухвалою суду від 01.10.2015 р. ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Козлова В.О.
Ухвалою суду від 11.09.2014 р. визнано кредиторські вимоги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (в подальшому - ПАТ «Укрсоцбанк») у розмірі 5 814 779,18 грн.
До суду надійшла скарга ПАТ «Укрсоцбанк» на дії арбітражного керуючого ліквідатора ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко» з приводу організації й проведення аукціону з продажу майна банкрута, а саме: квартир № 44 та № 45, які розташовані за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 13-ж, що відбувся 12.01.2016 р. Свої вимоги кредитор обґрунтував тим, що реалізація на аукціоні майна банкрута, яке було передано в іпотеку ПАТ «Укрсоцбанк», відбулась без згоди заставного кредитора та без згоди суду, оскільки станом на час проведення аукціону 12.01.2016 р. ліквідатор не отримував дозволу ПАТ «Укрсоцбанк», а ухвала господарського суду Миколаївської області від 17.11.2015 р., якою надано такий дозвіл не набрала законної сили у зв`язку з її оскарженням до апеляційної інстанції. Також скаржник зазначав, що ані ліквідатор, ані організатор аукціону на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» не повідомляв щодо проведення аукціону, чим порушено ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство та п. 3.5. договору № 16/15 від 12.05.2015 р. на організацію продажу майна банкрута з аукціону. Крім цього, майно реалізоване ліквідатором за ціною, що значно нижче від його дійсної вартості, чим порушено ч. 1 ст. 44 Закону про банкрутство.
Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 14.04.2016 р. (суддя Ткаченко О.В.) у задоволенні заяви ПАТ «Укрсоцбанк» було відмовлено.
Не погоджуючись з цією ухвалою, ПАТ «Укрсоцбанк» в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нове судове рішення, яким задовольнити скаргу на дії ліквідатора, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, оскільки ухвала господарського суду Миколаївської області від 17.11.2015 р., якою був наданий дозвіл ліквідатору на реалізацію заставного майна, не вступила в законну силу згідно до приписів ч. 8 ст. 122-11 ГПК України, так як була оскаржена в апеляційному порядку. Скаржник зазначає, що в порушення вимог закону та умов договору № 16/15 від 12.05.2015 р. ні ліквідатор ні організатор аукціону не повідомляв кредиторів про проведення аукціону власника майна та інших осіб, визначених законодавством, а також те, що заставне нерухоме майно реалізоване за нижчою, ніж ринкова ціна.
В запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» ліквідатор боржника Козлов В.О. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалк господарського суду без змін.
Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 44 Закону про банкрутство після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна банкрута такими способами: проведення аукціону; продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Ліквідатор організовує проведення аукціону з продажу активів банкрута з урахуванням вимог цього Закону. Ліквідатор має право самостійно проводити торги на аукціоні відповідно до законодавства або залучити на підставі договору організатора аукціону - юридичну особу, яка відповідно до установчих документів має право проводити торги.
При цьому, згідно до ч. 4 названої норми продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.
Статтею 49 Закону про банкрутство встановлено, що продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.
Частинами 4-7 зазначеної норми визначено, що суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом в порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку та основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди. Організатором аукціону не може бути заінтересована особа стосовно боржника, кредиторів та замовника аукціону. Учасниками аукціону можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземні юридичні особи, які подали необхідні документи та пройшли процедуру реєстрації виконавцем аукціону відповідно до цього Закону.
Початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим та підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону (ч. 1, 2 ст. 57 Закону про банкрутство).
Згідно до ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, вимоги до змісту якого визначено ст. 59 цього Закону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.
Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням (ч. 3, 4 ст. 58 Закону про банкрутство).
У відповідності до ч. 1 ст. 63 названого Закону організатор забезпечує доступ до місця проведення аукціону учасникам аукціону, замовнику аукціону та особам, указаним замовником, працівникам державних органів при виконанні їхніх службових обов`язків та представникам засобів масової інформації.
Відповідно до вимог статті 69 Закону про банкрутство протокол про проведення аукціону складається організатором аукціону негайно після оголошення переможця або закінчення аукціону без виявлення переможця. У протоколі зазначаються: майно, що запропоноване для продажу; кількість учасників аукціону; початкова вартість; ціна, запропонована переможцем аукціону, або відомості про те, що аукціон закінчився без визначення переможця; ціна або частина ціни, сплачена переможцем; найменування і місцезнаходження (для юридичної особи), прізвище, ім`я, по батькові і місце проживання (для фізичної особи) переможця торгів; адреса сторінки веб-сайту, на якій розміщено відомості про проведення аукціону; номер банківського рахунку, на який мають бути перераховані кошти за придбане майно. До протоколу додається засвідчений організатором текст договору, вказаний в оголошенні про проведення аукціону.
Частиною 3 статті 55 Закону про банкрутство передбачено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.
Як вбачається з матеріалів справи, грошові вимоги кредитора ПАТ «Укрсоцбанк» забезпечені іпотекою майна ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко», а саме виробничою базою, що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Казарського 2-В загальною площею 3297,40 кв.м. згідно договору іпотеки від 30.08.2007 р., а також іншим нерухомим майном - однокімнатними квартирами № 44 і № 45, розташованих за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, № 13-Ж, згідно іпотечних договорів від 06.10.2008 р. та від 09.10.2008 р.
Рішенням комітету кредиторів, оформленим відповідним протоколом від 18.02.2015 р., вирішено здійснювати продаж майна боржника (як заставного, так і не заставного) на торгах у вигляді цілісного майнового комплексу за вартістю, що дорівнює сукупно вимогам усіх кредиторів. Між тим, реалізувати майно банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося.
12 травня 2015 року між ліквідатором ТДВ «Будівельна фірма «Житлобуд-Ніко» та Універсальною біржею «Південь» було укладено договір № 16/15 на організацію продажу майна банкрута з аукціону, згідно із п. 1.1 якого сторони зобов`язалися сумісно діяти з метою організації ефективного продажу майна, запропонованого для реалізації замовником.
В процесі ліквідаційної процедури ліквідатор звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листами від 09.07.2015 р. за №№ 81, 82, в яких просив надати згоду на продаж майна банкрута, яке перебуває в іпотеці банку, а також погодити початкову вартість цього майна та погодити відшкодування витрат ліквідатора, пов`язаних зі сплатою вартості послуг експерта з оцінки майна, отриманих з продажу вказаних об`єктів нерухомості.
До вказаних листів ліквідатором були додані висновки з незалежної оцінки вказаного майна, проведеної 02.07.2015 р. ТОВ «Українська експертна група», згідно якого ринкова вартість квартири загальною площею 84,1 кв.м. складає 593 200 грн. (з ПДВ), 494 300 грн. (без ПДВ), а квартири загальною площею 85,2 кв.м. - 601 000 грн. (з ПДВ), 500 800 грн. (без ПДВ).
Натомість, банк звернувся до господарського суду з клопотаннями від 21.08.2015 р. за № 08.506-297/87-3315 та № 08.506-297/87-3316 про проведення незалежної оцінки зазначеного заставного майна, в яких банк не погодився з результатами визначення вартості цього майна, оскільки за результатами порівняльного аналізу ринкової вартості аналогічних об`єктів нерухомості фахівцями банку встановлено, що сума, вказана у висновку експерта, не відповідає ринковій вартості даного об`єкта і є значно нижчою.
Це клопотання судом задоволено не було.
Одночасно з цим, ухвалою суду Миколаївської області від 17.11.2015 р., залишеною без змін постановами Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 р. та Вищого господарського суду України від 19.04.2016 р., було задоволено клопотання ліквідатора від 03.11.2015р. та надано згоду на продаж нерухомого майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Укрсоцбанк».
30 листопада 2015 року на сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України (номер оголошення 25637) оприлюднена інформація із наведенням необхідних даних щодо проведення аукціону продажу майна ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко», призначеного на 30.12.2015 р., а саме: квартири № 44 за початковою вартістю 500 800 грн. та квартири № 45 за початковою вартістю 494 300 грн., які розташовані за адресою: м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 13ж. Кінцевою датою звернення для участі в аукціоні визначене 03 грудня 2015 року.
Аукціон згідно до вимог ст. 55 Закону про банкрутство визнаний таким, що не відбувся, у зв`язку із відсутністю учасників. Повідомлення те, що аукціон не відбувся, оприлюднені на офіційних сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України 03 та 04 грудня відповідно (номер публікації 25840).
Як свідчать наявний в матеріалах справи звіт ліквідатора про проведену роботу за листопад № 02-01/769 від 02.12.2015 р. (т.16, а.с.2), ліквідатором повідомлено про призначення організатором торгів на 30.12.2015 р. аукціону з продажу майна, а саме: однокімнатної квартири № 44 та однокімнатної квартири № 45 за адресою: м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, буд. 13-ж. Цей звіт був направлений, у тому числі, і на адресу ПАТ «Укрсоцбанк».
08 грудня 2015 року на сайті ВГСУ (номер публікації 25994) та 09 грудня 2015 року на сайті Міністерства юстиції України оприлюднене оголошення із наведенням необхідних відомостей про проведення повторного аукціону з продажу зазначеного майна банкрута, із датою проведення 12 січня 2016 року, а саме: квартири № 44 за початковою вартістю 400 640 грн. та квартири № 45 за початковою вартістю 395 440 грн.
Згідно зі звітом за грудень № 02-01/803 від 31.12.2015 р. (т.17, а.с. 221), ліквідатор повідомляв кредиторів про призначення організатором торгів повторного аукціону з продажу зазначеного майна на 12 січня 2016 року.
Переможцем аукціону по лоту № 436 (квартира № 44) став гр. ОСОБА_2 , який запропонував суму 200 320 грн. Переможцем аукціону по лоту № 437 (квартира № 45) став гр. ОСОБА_3 , який запропонував суму 197 720 грн.
12 січня 2016 року організатором торгів на сайті Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України за № 27128 було опубліковано відповідне повідомлення про результати повторного аукціону з продажу майна банкрута.
Відмовляючи у задоволені скарги ПАТ «Укрсоцбанк», місцевий господарський суд виходив з того, що зазначені скаржником доводи не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи. Зокрема, судом було зазначено, що згоду на продаж заставного майна було надано ухвалою суду від 17.11.2015 р., а також те, що ліквідатором були повідомлені кредитори про проведення аукціонів від 30.12.2015 р. та від 12.01.2016 р.
Аналізуючи матеріали справи, встановлені обставини справи, що підтверджені відповідними доказами, судова колегія вважає висновки суду першої інстанції зробленими при повному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності із наданням ним правильної юридичної оцінки та застосуванням належних норм матеріального права.
Посилання ПАТ «Укрсоцбанк» про те, що ліквідатор банкрута не отримував дозволу ПАТ «Укрсоцбанку», як кредитора вимоги якого забезпечені іпотечним майном, та не одержував згоди господарського суду, враховуючи оскарження ухвали від 17.11.2015 р. в апеляційному порядку, колегія суддів вважає безпідставними.
Дійсно, виходячи з вимог ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує.
Одночасно з цим, згода забезпеченого кредитора не є єдиним способом для здійснення продажу забезпеченого майна, оскільки у випадку незгоди заставного кредитора, в залежності від обставин конкретної справи, такий продаж може бути здійснено за згодою суду, що прямо передбачено зазначеною вище нормою права.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Вищого господарського суду України 17.02.2015р. у справі № 922/5327/13, а також від 19.04.2016 р. по даній справі.
Ліквідатор ТДВ БФ «Житлобуд-Ніко» звертався до ПАТ «Укрсоцбанк» за згодою на реалізацію заставного майна, однак такої згоди не отримав, у зв`язку із непогодженням кредитора із висновками незалежної оцінки щодо вартості майна, що стало підставою для звернення ліквідатора до суду та винесення ухвали від 17.11.2015 р. про надання згоди саме господарським судом.
При цьому, оцінка вартості квартир здійснена сертифікованим суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Українська експертна група» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 14766/13, виданий Фондом державного майна України 11.06.2013р., посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 08.12.2014 р. МФ № 5765-пк). Обґрунтованість визначеної оцінювачем ціни підтверджена рецензентом ТОВ «Оціночна компанія «Аспект» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 15630/13, виданим Фондом державного майна України 25.11.2013 р.).
До того ж, ПАТ «Укрсоцбанк» не скористався своїм правом оскарження висновків незалежної оцінки, як це передбачено ст. 33 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Відтак, обставини надання згоди на продаж заставного майна вже встановлений й в силу приписів ст. 35 ГПК України не підлягає доведенню знову.
Твердження скаржника про те, що ухвала господарського суду Миколаївської області від 17.11.2015 р. не набрала законної сили у зв`язку з її оскарженням в апеляційному порядку, не відповідають чинному законодавству.
Дійсно, у відповідності до ч. 5 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Однак згадані приписи регулюють процесуальні підстави набрання рішенням господарського суду законної сили саме в позовному провадженні та не можуть бути застосовані при вирішенні питання моменту набрання законної сили ухвалою господарського суду у справі про банкрутство
Згідно до вимог ч. 2 ст. 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.
Відтак, з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство визначають певну процедуру при розгляді справ про банкрутство.
Частиною 4 статті 8 Закону про банкрутство встановлено, що ухвали та постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, прийняті господарським судом у справі про банкрутство, набирають законної сили з моменту їх прийняття, якщо інше не передбачено цим Законом.
До того ж, згідно із правовою позицією, викладеною у п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6, ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п`ятою та шостою статті 122-11 ГПК України).
Відповідно до ч. 5, 6 статті 122-11 ГПК України Ухвала господарського суду про відмову у видачі виконавчого документа, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала господарського суду набирає законної сили після розгляду справи господарським судом апеляційної інстанції.
Між тим, ці положення стосуються виключно питання видачі виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду або про відмову у його видачі та не розповсюджуються на ухвали у справі про банкрутство.
Отже, ухвала суду від 17.11.2015 р. про надання згоди на продаж нерухомого майна, яке є предметом забезпечення вимог ПАТ «Укрсоцбанк», а саме: однокімнатної квартири № 44 та однокімнатної квартири № 45, які розташовані по проспекту Героїв Сталінграду, буд. 13 ж, м. Миколаїв, набрала законної сили з моменту її винесення та надавала ліквідатору банкрута законні повноваження для реалізації заставного майна на аукціоні.
Не може погодитися судова колегія й з твердженням ПАТ «Укрсоцбанк» щодо неповідомлення про проведення аукціону, порушенням ст. 58 Закону про банкрутство та умов договору на проведення аукціону.
Частиною 1 ст. 58 Закону про банкрутство визначено, що організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.
Тобто Законом передбачено обов`язок організатора аукціону повідомляти інших осіб тільки у випадку, якщо вони визначені замовником.
У відповідності до п. 3.5 договору на організацію продажу майна банкрута № 16/15 від 12.05.2015 р. організатор аукціону письмово повідомляє про проведення аукціону ліквідатора. «Сторони» домовились, що власника майна та інших осіб про проведення аукціону повідомляє саме арбітражний керуючий ліквідатор банкрута.
Між тим, форма такого повідомлення не визначена, а відтак здійснення інформування арбітражним керуючим кредиторів шляхом надання звітів про проведену роботу, у тому числі про проведення аукціону, призначеного на 30.12.2015 р., а також про проведення повторного аукціону 12.01.2016 р., не є порушенням умов договору.
При цьому, як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, організатором здійснено повідомлення на сайтах Вищого господарського суду України та Міністерства юстиції України про проведення як первісного, так і повторного, аукціону - без порушення строку, передбаченого ч. 1 ст. 58 Закону про банкрутство.
Підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом про банкрутство, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.
Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом про банкрутство до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).
Аналогічна правова позиція відображена у постановах Вищого господарського суду України від 02 червня 2015 року у справі № 13/5025/2136/11, від 10 грудня 2015 року у справі № 905/5359/13, від 15 грудня 2015 року у справі № Б29/186-09.
Однак ПАТ «Укрсоцбанк» не доведені, в силу приписів ст. 33 ГПК України, визначені законодавством обставини для визнання результатів аукціону з реалізації заставного майна, що відбувся 12 січня 2016 року, недійсними, що виключає наявність належних й достатніх правових підстав для задоволення як заяви ПАТ «Укрсоцбанк», так і апеляційної скарги.
За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Миколаївської області від 14.04.2016 р. у справі № 915/684/14 про відмову у задоволені скарги публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на дії ліквідатора з приводу організації та проведення аукціону від 12.01.2016 р. без змін.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Ю. Аленін

Суддя М.А. Мирошниченко