ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Справа № 914/1542/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Катеринчук Л.Й. (головуючого),
Полякова Б.М., Удовиченка О.С.
розглянувши касаційну скаргу ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія"
на ухвалиЛьвівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року
у справі Господарського суду № 914/1542/15 Львівської області
за заявою ТОВ "Укравтокомплект ЛТД"
до ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів"
про визнання банкрутом
керуючий санацієюКмита Р.І.
у судовому засіданні взяли участь представники :

ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія": Савченко Б.Г. (довіреність від 26.04.2016 року), Селепей А.І. (довіреність від 24.06.2016 року),
ТОВ "Укравтокомплект ЛТД":не з'явилися,
ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів":Дацко А.О. (довіреність від 15.04.2016 року),
ПАТ "ВТБ Банк":Супряга С.О. (довіреність №218 від 14.05.2015 року).
В С Т А Н О В И В :

ухвалою Господарського суду Львівської області від 15.05.2015 року прийнято до розгляду у підготовчому засіданні заяву ТОВ "Укравтокомплект ЛТД" (далі - ініціюючого кредитора) про порушення справи про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" (далі - боржника) за загальною процедурою відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року (суддя Чорній Л.З.) порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів"; визначено розмір вимог кредитора на суму 1 522 137, 75 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Кмиту Р.І. та встановлено йому оплату послуг (грошову винагороду) за виконання повноважень розпорядника майна у справі в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень шляхом її авансування заявником (кредитором) відповідно до вимог частини 2 статті 115 Закону про банкрутство з щомісячною оплатою за рахунок кредитора, про що докази щомісячно надавати суду; ухвалено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про порушення справи про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів", текст якого додається; заяву арбітражного керуючого Унгуряну Д.В. про відхилення його кандидатури, як розпорядника майна боржника, задоволено; у задоволенні заяви арбітражного керуючого Сиволобова М.М. про призначення його розпорядником майна боржника відмовлено; зобов'язано розпорядника майна повідомити кредиторів про дату і час розгляду справи у попередньому засіданні, надати суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів та скласти і подати суду реєстр вимог кредиторів до 29.07.2015 року, провести інвентаризацію майна боржника разом з боржником до 17.08.2015 року, повідомляти кредиторів про результати розгляду їх вимог, вживати заходів для захисту майна боржника, надати суду висновок щодо наявності чи відсутності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства; призначено у справі попереднє засідання суду на 29.07.2015 року (том 1, а.с. 142 - 148).

Оголошення про порушення справи про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" оприлюднено місцевим господарським судом на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет 18.06.2015 року (том 1, а.с. 149).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 17.08.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника, в тому числі з вимогами ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" на суму 1 218 грн. у першу чергу та на суму 4 906 566, 27 грн. у четверту чергу; ПАТ "ВТБ Банк" на суму 1 218 грн. у першу чергу та на суму 134 533 011, 59 грн. із внесенням їх окремо до реєстру як вимоги, забезпечені заставою майна боржника. Ухвала внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Справа перебуває на стадії санації боржника, введеної ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.10.2015 року, керуючим санацією призначено арбітражного керуючого Кмиту Р.І.

05.05.2016 року конкурсний кредитор ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу підготовчого засідання місцевого господарського суду, в якій просило поновити строк на подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2015 року, прийняти апеляційну скаргу до провадження, скасувати оскаржувану ухвалу та припинити провадження у даній справі про банкрутство як таке, що порушено безпідставно, у зв'язку з ненаданням ініціюючим кредитором належних доказів на підтвердження безспірності вимог до боржника.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року (суддя Гриців В.М. - член колегії суддів у складі: головуючий суддя Гриців В.М., судді: Галушко Н.А., Давид Л.Л.) відмовлено ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" у поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року у справі №914/1542/15 (том 2, а.с. 3 - 5).

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Гриців В.М., судді: Галушко Н.А., Давид Л.Л.) апеляційну скаргу ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року у справі №914/1542/15 повернено без розгляду (том 2, а.с. 6 - 7).

Не погоджуючись з прийнятими апеляційним судом ухвалами від 16.05.2016 року (з урахуванням клопотання ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" про уточнення предмета касаційного оскарження від 24.06.2016 року), скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просив скасувати ухвали суду апеляційної інстанції від 16.05.2016 року про відмову у поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду від 17.06.2015 року та про повернення апеляційної скарги без розгляду, справу передати на розгляд до апеляційного суду. Касаційна скарга обґрунтована порушенням судом апеляційної інстанції положень статей 53, 93 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало в неналежній оцінці апеляційним судом об'єктивних обставин, що наводились скаржником як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 17.06.2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.06.2016 року прийнято касаційну скаргу скаржника до провадження та призначено її розгляд у судовому засіданні на 30.06.2016 року о 14 год. 20 хв.; зобов'язано ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" до 30.06.2016 року уточнити дату прийняття рішення суду апеляційної інстанції у справі №914/1542/15, яке є предметом касаційного оскарження за касаційною скаргою від 13.05.2016 року, а також до початку судового засідання надати суду касаційної інстанції оригінал апеляційної скарги від 05.05.2016 року з додатками на ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.06.2015 року.

29.06.2016 року через канцелярію Вищого господарського суду України скаржником подано документи, витребувані ухвалою суду касаційної інстанції від 16.06.2016 року (вх. №7624 Д2/12199).

29.06.2016 року представником боржника Дацко А.О. подано клопотання за вих. №01 від 29.06.2016 року про припинення касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" на ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 13.05.2016 року у справі №914/1542/15, як помилково порушеного, у зв'язку з поданням скаржником касаційної скарги на ухвалу, яка не приймалася апеляційним судом та відсутня в матеріалах справи, з посиланням на положення пункту 11 частини 1 статті 80 та статті 11113 ГПК України.

Розглянувши зазначене клопотання у засіданні від 30.06.2016 року, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відмову у його задоволенні та розгляд касаційної скарги ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" по суті з огляду на обставини уточнення заявником касаційної скарги предмета касаційного оскарження на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 16.06.2016 року.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представників ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" - Савченка Б.Г. та Селепея А.І., ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" - Дацко А.О., а також ПАТ "ВТБ Банк" - Супрягу С.О., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Статтею 129 Конституції України встановлено основні засади судочинства, якими, зокрема, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

При цьому, право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 року у справі "Мушта проти України").

Згідно з частиною 1 статті 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу, зокрема, відповідно до пункту 10 частини 1 зазначеної статті - ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство (неплатоспроможність) у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Положеннями частини 2 статті 8 Закону про банкрутство передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство (зокрема, ухвала про порушення справи про банкрутство), крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Статтею 93 ГПК України передбачено, що апеляційна скарга подається на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку. Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини 4 статті 91 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 53 ГПК України, за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У рішенні від 03.04.2008 року у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Отже, відмовляючи у задоволенні клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження, суд повинен в сукупності оцінити всі обставини справи, навести мотиви щодо поважності чи неповажності причин пропуску строків на апеляційне оскарження та зазначити з яких підстав подане скаржником клопотання не може бути задоволене. До таких висновків щодо поновлення строків оскарження дійшов Верховний Суд України у Постанові від 17.01.2006 у справі №39/62-12/140.

Відповідно до частини 1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено апеляційним судом, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції прийнято 17.06.2015 року, а 19.06.2015 року її копії надіслано учасникам провадження у даній справі в кількості дев'яти примірників (том 1, а.с. 142 - 148); при цьому, в межах строку, визначеного статтею 93 ГПК України, зазначена ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалася.

Апеляційним судом встановлено, що ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія", як конкурсний кредитор з вимогами на суму понад 4,9 млн. грн., які визнано господарським судом та включено до реєстру вимог кредиторів боржника ухвалою від 17.08.2015 року, звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу місцевого господарського суду від 17.06.2015 року про порушення провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" лише 05.05.2016 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції більш як на десять місяців, що не заперечується скаржником та з пропуском восьми місяців після набуття статусу кредитора у справі про банкрутство.

Апеляційний суд встановив, що скаржником подано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 17.06.2015 року у даній справі, обґрунтоване тим, що обставини, на які скаржник посилається як на підставу для скасування ухвали підготовчого судового засідання та припинення в цілому провадження у справі про банкрутство за безпідставністю порушення, стали йому відомі лише 04.05.2016 року з листа ОСОБА_11, як нового кредитора боржника ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" з вимогами на загальну суму 1 522 137, 75 грн., які він набув за договором про відступлення права вимоги №22/04/15 від 22.04.2015 року, укладеним з первісним (ініціюючим) кредитором ТОВ "Укравтокомплект ЛТД". Зазначені обставини скаржник вважає поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 17.06.2015 року у даній справі.

Розглянувши клопотання скаржника про поновлення строку на апеляційне оскарження, що викладене в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про недоведення скаржником належними доказами поважності причин пропуску зазначеного процесуального строку, тоді як сам факт подання клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення (ухвалу) суду першої інстанції не має наслідком його безумовного відновлення апеляційним судом. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначив, що ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" є учасником провадження у справі про банкрутство ПАТ "Дрогобицький завод автомобільних кранів" з моменту визнання його конкурсним кредитором боржника та включення його грошових вимог до реєстру вимог кредиторів ухвалою попереднього судового засідання від 17.08.2015 року. Відтак, скаржник, як сторона у даній справі про банкрутство, не був позбавлений можливості у розумний строк скористатися процесуальним правом на ознайомлення з матеріалами справи (частина 2 статті 22 ГПК України), в тому числі з ухвалою підготовчого засідання місцевого господарського суду від 17.06.2015 року, та оскаржити її в апеляційному порядку в максимально стислі строки з метою дотримання принципу юридичної визначеності судового рішення, яке набрало законної сили.

Також, апеляційним судом не встановлено обставин заміни конкурсного кредитора ТОВ "Укравтокомплект ЛТД" у справі про банкрутство №914/1542/15 на його правонаступника ОСОБА_11 після укладення договору відступлення права вимоги, внаслідок чого суд апеляційної інстанції дійшов висновку про дійсність грошових вимог первісного кредитора до боржника як такого, який включений до реєстру вимог кредиторів.

Зазначене стало підставою для відмови ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" у поновленні пропущеного строку на подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 17.06.2015 року у даній справі та її повернення скаржнику на підставі пункту 4 частини 1 статті 97 ГПК України, про що прийнято ухвали від 16.05.2016 року, які є предметом касаційного оскарження.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що висновки апеляційного суду про відсутність поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого господарського суду від 17.06.2015 року, який пропущено скаржником більш як на десять місяців, зроблені за умов повної оцінки обставини справи та прийняті з дотриманням положень статей 43, 93, 97 ГПК України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, з наведенням мотивів такої оцінки доказів (неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження), а також підстав, за яких подане скаржником клопотання не може бути задоволене.

З огляду на таке, колегія суддів Вищого господарського суду України, діючи в межах повноважень суду касаційної інстанції відповідно до статей 1115, 1117 ГПК України, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та скасування ухвал Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року у даній справі, а доводи скаржника вважає такими, що не спростовують обґрунтованості висновків апеляційного суду за змістом оскаржуваних ухвал, а спрямовані на переоцінку доказів судом касаційної інстанції, що виходить за межі повноважень касаційного суду згідно з положеннями статті 1117 ГПК України, а відтак, є необґрунтованими.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ТОВ "Українська теплоізоляційна компанія" залишити без задоволення.

2. Ухвали Львівського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 року у справі №914/1542/15 залишити без змін.

Головуючий Л.Й. Катеринчук

Судді Б.М. Поляков

О.С. Удовиченко