ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
===================================================================УХВАЛА
09 червня 2016 року Справа № 5016/1284/2012(5/45)
Ліквідатор: Сербін Ірина Іванівна (АДРЕСА_2).
Суддя Давченко Т.М.
за участю представників:
кредитор не з'явився;
від банкрута: ліквідатор Сербін І.І.
Суть справи: про визнання кредиторських вимог
Розгляд заяви кредитора здійснюється судом відповідно до приписів Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції від 22.12.2011р., чинній з 18.01.2013р.
Постановою Господарського суду Миколаївської області від 25.11.2015р., залишеною в силі Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 24.02.2016р. Публічне акціонерне товариство «Миколаївський суднобудівний завод «ОКЕАН» визнано банкрутом, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Сербін Ірину Іванівну.
Згідно приписів ст. 38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, здійснюється офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.
Зазначену заяву 04.04.2016р. судом прийнято до розгляду.
Ліквідатором 07.06.2016р. надано відзив на заяву, в якому повністю заявлені кредитором вимоги визнає частково, зокрема ліквідатор відхиляє вимоги щодо визнання 121,80 грн. судового збору, оскільки судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2015р. у справі № 488/2293/15ц вказана сума стягнута на користь держави.
У судовому засіданні ліквідатор повністю погодив заяву кредитора.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши ліквідатора, суд встановив наступне.
Відповідно до приписів абз. 5 ч.1 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, що діє з 18.01.2013р., кредитори за вимогами щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також за вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяною життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування мають протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи,що їх підтверджують.
Разом з тим, відповідно до абз.2 ч.4 ст.23 на вимоги кредиторів щодо виплати заробітної плати, авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров'ю громадян, сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не поширюється норма щодо місячного строку заявлених грошових вимог.
Відповідно до статті 1 Закону, кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.
Згідно судового наказу Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2015р. у справі №488/2293/15-ц з Публічного акціонерного товариства «Миколаївський суднобудівний завод «ОКЕАН» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у сумі 5003,65 грн.
Відповідно до приписів ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Вказане рішення суду оскаржене не було та набрало законної сили, отже, вимоги кредитора, фактично є безспірними.
Суд погоджується з висновком ліквідатора щодо відхилення вимоги кредитора щодо визнання 121,80 грн. судового збору, оскільки дійсно судовим наказом Корабельного районного суду м. Миколаєва від 05.06.2015р. у справі № 488/2293/15ц вказана сума стягнута з боржника на користь держави.
Частиною 1 ст.117 КзПП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не відноситься до неустойки та не є санкцією за невиконання грошового зобов'язання. Це є компенсаційна виплата за порушення права на оплату праці, яка нараховується у розмірі середнього заробітку, на яку не поширюється дія мораторію, передбачена Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 14.11.2012 у справі №6-139цс12).
Згідно приписів ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.
У постанові Верховного Суду України, викладену від 13.05.2014 у справі №5021/321/12 викладено правову позицію щодо наслідків визнання боржника банкрутом, а саме, після введення ліквідаційної процедури у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань. А тому останнім днем нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є день, що передує даті визнання боржника банкрутом.
У даній справі останнім днем нарахування середнього заробітку є 24.11.2015р.
Наданий заявником розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку суд визнає обґрунтованим. При цьому суд зазначає, що кредитор вірно визначив період нарахування - до дня відкриття ліквідаційної процедури.
Так, згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, зокрема, у першу чергу задовольняються вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працюючими та звільненими працівниками банкрута.
Керуючись ст. ст. 1, 23, 38, 40, 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції від 22.12.2011р. чинний з 18.01.2013р.), ст. 86 ГПК України, - господарський суд
3. Відхилити вимоги ОСОБА_1 у сумі 121,80 грн.
Суддя Т.М.Давченко