КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа№ 910/18058/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

позивача Герасименко С.В., дов. від 29.04.2016 №38,

відповідача 1 Андрюхін Д.В., дов. від 14.01.2016 №14-02,

відповідача 2 не з'явився,

від НБУ не з'явився,

від ТОВ ТД «Агрохімхолдинг» не з'явився,

від ОСОБА_4 ОСОБА_5, дов. від 05.11.2015 б/н,

від ОСОБА_6 ОСОБА_7, дог. про над. прав. доп. від 21.10.2015 №119,

розглянувши апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансхім» та ОСОБА_6

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 (підписане 28.09.2015)

у справі №910/18058/15 (суддя Карабань Я.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Златобанк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Златобанк» Славінського В.І.

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансхім»

2. Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Національний банк України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Агрохімхолдинг»

2. ОСОБА_4

3. ОСОБА_6

про визнання нікчемних правочинів недійсними та застосування наслідків недійсності правочину,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/18058/15 позов задоволено повністю.

Визнано недійсними вчинені між Публічним акціонерним товариством «Златобанк» (далі - ПАТ «Златобанк») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртрансхім» (далі - Укртрансхім») правочини, а саме:

- договір від 01.10.2014 про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 18.07.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. за реєстровим номером 989, який посвідчений цим же нотаріусом 01.10.2014 за реєстровим номером 723;

- договір від 19.01.2015 про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 18.07.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. за реєстровим номером 989, який посвідчений цим же нотаріусом 19.01.2015 за реєстровим номером 6.

Визнано ПАТ «Златобанк» іпотекодерждателем з 18.07.2012 нерухомого майна, що є предметом іпотеки згідно з договором іпотеки, посвідченим 18.07.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального кругу Ковтун О.Д. за реєстровим номером 989, а саме:

- квартири АДРЕСА_1;

- квартири АДРЕСА_2.

Скасовано державну реєстрацію прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяжень обтяжувача ПАТ «Златобанк»:

- квартири АДРЕСА_1:

- запис від 01.10.2014, 11:33:50 про припинення іпотеки номер 1222623 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16171295 від 01.10.2014,11:34:55;

- запис від 01.10.2014, 11:37:55 про припинення обтяження номер 1222680 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16171516 від 01.10.2014,11:38:37;

- квартири АДРЕСА_2:

- запис від 19.01.2015, 16:18:36 про припинення іпотеки номер 1243933 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18711063 від 19.01.2015,16:20:39;

- запис від 19.01.2015, 16:24:27 про припинення обтяження номер 1243918 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18711392 від 19.01.2015,16:27:40.

Стягнуто з відповідача 1 в дохід Державного бюджету України судовий збір у сумі 6 090 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що, укладаючи договори про внесення змін від 01.10.2014 та від 19.01.2015 до договору іпотеки, посвідченого 18.07.2012 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. за реєстровим номером №989 без попереднього отримання передбаченої умовами договору застави майнових прав від 05.03.2014 №12/ЗМИ письмової згоди Національного банку України (далі - НБУ), ПАТ «Златобанк» порушило вимоги ст. ст.579, 586 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. ст. 7, 17 Закону України «Про заставу» та п.п.3.4.2, 3.4.5 договору застави.

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ «Укртрансхім» звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга ТОВ «Укртрансхім» мотивована тим, що Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не містять такої умови припинення іпотеки та припинення обтяження на об'єкт нерухомого майна, як згода Національного банку України.

За твердженнями апелянта, станом на час прийняття оскаржуваного рішення, він не є власником спірних квартир АДРЕСА_1, 369, а тому відсутні підстави звертатись з позовною заявою до ТОВ «Укртрансхім» щодо повернення в іпотеку даного нерухомого майна.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/18058/15 за апеляційною скаргою ТОВ «Укртрансхім» визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Коршун Н.М. (суддя-доповідач), судді Алданова С.О., Дикунська С.Я.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 у зв'язку із перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги у справі №910/18058/15 колегію суддів у складі: Коршун Н.М., судді: Дикунська С.Я., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 вказаною вище колегією суддів відновлено ТОВ «Укртрансхім» строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження у справі №910/18058/15.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_6 також звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 скасувати та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що, задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції порушив право власності ОСОБА_6 на придбане нерухоме майно (квартиру АДРЕСА_1). За твердженнями скаржника, у випадку залишення оскаржуваного рішення без змін, він буде позбавлений права розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

ОСОБА_6 зазначає, що ПАТ «Златобанк» мав право без попередньої письмової згоди НБУ, яка передбачена п.п.3.4.2, 3.4.5 договору застави, вносити зміни до договору іпотеки.

Крім того, скаржник вказує, що положення Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не передбачають право суду приймати рішення про скасування саме державної реєстрації припинення іпотеки і обтяжень та відповідних записів про припинення іпотек та обтяжень.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/18058/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_6 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Коршун Н.М. (суддя-доповідач), судді Дикунська С.Я., Ткаченко Б.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 відновлено ОСОБА_6 строк на подання апеляційної скарги, приєднано апеляційну скаргу для розгляду її в апеляційному провадженні у справі №910/18058/15.

В подальшому, склад суду неодноразово змінювався.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 №09-52/1929/16 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50, пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/18058/15 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Станіка С.Р. на лікарняному.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду справи №910/18058/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Рябуха В.І. (суддя-доповідач), судді Калатай Н.Ф., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.06.2016 вказаною вище колегією суддів прийнято апеляційні скарги ТОВ «Укртрансхім» та ОСОБА_6 на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/18058/15 до свого провадження, розгляд скарг призначено на 22.06.2016.

Доказом належного повідомлення сторін та третіх осіб про час і місце розгляду справи є повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвали суду від 02.06.2016) - 06.06.2016 (позивачу, відповідачу 1, НБУ та ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг»), які долучені до матеріалів справи.

Доказом належного повідомлення Харківського міського управління юстиції в особі Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції та ОСОБА_4 про час і місце розгляду апеляційних скарг на рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 є конверти, повернуті органом поштового зв'язку з відмітками «за закінченням встановленого строку зберігання».

15.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відповідач 2 подав клопотання про припинення провадження у справі.

22.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач подав клопотання про фіксування судового процесу технічними засобами та про долучення до матеріалів справи додаткових доказів.

Клопотання про фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу судом апеляційної інстанції задоволено.

У судовому засіданні 22.06.2016 представники відповідача 1, ОСОБА_4, ОСОБА_6 підтримали доводи апеляційних скарг, просили їх задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечив доводи апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Клопотання ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання третя особа 2 вказує, що нею до Печерського районного суду міста Києва подано позовну заяву про визнання недійсним договору застави майнових прав від 05.03.2014 №12/ЗМИ, а тому, на її думку, на підставі ст.79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) наявні всі підстави для зупинення провадження у даній справі.

Оскільки доказів на підтвердження відкриття провадження Печерським районним судом міста Києва заявник не надав та у судовому засіданні 22.06.2016 від заявленого клопотання відмовився, колегія суддів вказане вище клопотання залишає без розгляду.

Клопотання відповідача 2 про припинення провадження у справі задоволенню також не підлягає з огляду на таке.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач 2 посилається на п.п.3 п.2 розд. ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та вказує, що Харківське міське управляння юстиції припинило надання адміністративних послуг з державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців з 01.04.2016.

Враховуючи приписи ст.ст.25, 101 ГПК України та те, що в апеляційному порядку перевіряється правильність та законність рішення суду першої інстанції на час прийняття оскаржуваного рішення, 17.09.2015 вказаних підстав не існувало, а тому зазначене вище клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача 1, третьої особи 1, третьої особи 2, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2012 між ПАТ «Златобанк» (кредитодавець, банк) та ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг» (позичальник, боржник) укладено кредитний договір №106/12-KL (далі - кредитний договір), за умовами якого кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобов'язується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього договору.

18.07.2012 між ПАТ «Златобанк» (іпотекодердатель) та ТОВ «Укртрансхім» (іпотекодавець) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковтун О.Д. за реєстровим номером 989 (далі - договір іпотеки), згідно з п.1.1 якого цей правочин забезпечує виконання ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг» зобов'язань, що випливають з укладеного між боржником та іпотекодержателем кредитного договору та з додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобов'язання та(або) процентів за основним зобов'язанням, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти у формі відкличної кредитної лінії, з цільовим призначенням для поповнення обігових коштів, з максимальним лімітом заборгованості, що становить 15 000 000 дол. США, з кінцевим терміном повернення не пізніше 15.05.2013 включно, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту з розрахунку 14% річних, сплатити можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Згідно з п.1.2 договору іпотеки предметом іпотеки є нерухоме майно: 57 квартир, загальною площею 7 339,1 кв.м., що знаходяться в житловому будинку літ. «А-25» за адресою: АДРЕСА_1, серед яких квартири за АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2.

05.03.2014 між Національним банком України (заставодержетель) та ПАТ «Златобанк» (заставодавець) укладено договір застави майнових прав №12/ЗМП (далі - договір застави), предметом якого є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними та фізичними особами, перелік яких наведений у додатку № 1 до цього договору, що є його невід'ємною частиною (надалі всі зазначені вище кредитні договори та генеральні кредитні договори, договори про відкриття кредитної лінії, договори про кредитування, чи інша назва договору про надання кредитних коштів на умовах повернення, платності, строковості, забезпеченості та цільового характеру використання разом та/або окремо іменуються - кредитні договори). Станом на 26.02.2014 заборгованість за кредитними договорами становить 3 082 025 020,89 грн. Зобов'язання, що випливають з укладених кредитних договорів, забезпечуються договорами застави, іпотеки, поруки тощо.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що надана застава забезпечує належне виконання заставодавцем вимог заставодержателя, що випливають (та/або випливатимуть) з кредитного договору від 05.03.2014 №12, укладеного між заставодавцем та заставодержателем, а також усіх додаткових договорів (угод), що будуть укладені до нього, а також з усіх окремих кредитних договорів (та змін до них), в тому числі щодо суми зобов'язань, строків їх виконання, розміру процентів та інших умов, що наведені у цьому договорі.

З реєстру укладених банком-позичальником кредитних договорів з юридичними та фізичними особами, що пропонуються в забезпечення НБУ у забезпечення надано, зокрема, майнові права за кредитним договором №106/12-KL від 16.05.2012, який укладено із ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг».

У п.3.4 договору застави передбачено, що заставодавець зобов'язаний не відчужувати майнові права в будь-який спосіб та не обтяжувати їх зобов'язаннями на користь третіх осіб без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя (п.п.3.4.2); не вносити надалі змін до кредитних договорів та забезпечувальних договорів без отримання попередньої письмової згоди заставодержателя. Ці вимоги не стосуються зміни розміру процентних ставок за кредитами, перенесення строку сплати процентів на строк не більше 60днів, понесення сплати нарахованих процентів та комісій за обслуговування кредитної заборгованості по одноразовому переносу строку в межах одного календарного місяця, зміни валюти кредитування шляхом укладення додаткових угод до кредитних та забезпечувальних договорів (п.п.3.4.5); не пізніше п'яти робочих днів після підписання цього договору повідомляти боржників, майнових поручителів та/або поручителів за кредитними і забезпечувальними договорами про укладення цього договору шляхом направлення листів з повідомленням про вручення та не пізніше наступного робочого дня після їх відправлення надати повний перелік відправлених листів з зазначенням реквізитів (дати відправлення, вихідного реєстрового номеру, поштового реєстру тощо) та завірені повноважною особою і печаткою заставодавця копії відправлених листів, оригінали поштових реєстрів (п.п.3.4.12).

Стаття 1 Закону України «Про заставу» визначає, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Предметом застави можуть бути майно та майнові права (ч.1 ст.4 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до положень ст. 546 ЦК України, ст. ст. 3, 24 Закону України «Про іпотеку» іпотека є видом забезпечення виконання зобов'язання за основним договором і має похідний характер від останнього, а передання (відступлення) прав за іпотечним договором здійснюється за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням.

Враховуючи наведені положення ЦК України, Закону України «Про заставу» та п.п.3.4.2, 3.4.5 договору застави, суд дійшов вірного висновку про те, що ПАТ «Златобанк» мав право внести зміни до договору іпотеки лише за попередньої письмової згоди НБУ.

01.10.2014 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Укртрансхім» укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно з умовами якого сторони, у зв'язку з викладенням п.п.1.2, 1.3 договору іпотеки у новій редакції домовились, що щодо квартири АДРЕСА_1 іпотека припиняється.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16171295 від 01.10.2014, 11:34:55, було внесено запис від 01.10.2014, 11:33:50 про припинення іпотеки номер 1222623 (за адресою: АДРЕСА_1).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 16171516 від 01.10.2014, 11:38:37, було внесено запис від 01.10.2014, 11:37:55 про припинення обтяження номер 1222680.

19.01.2015 між ПАТ «Златобанк» та ТОВ «Укртрансхім» укладено договір про внесення змін до договору іпотеки, згідно з умовами якого сторони, у зв'язку з викладенням п.п.1.2, 1.3 договору іпотеки у новій редакції домовились, що щодо квартири АДРЕСА_2 іпотека припиняється.

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18711063 від 19.01.2015, 16:20:39, було внесено запис від 19.01.2015, 16:18:36 про припинення іпотеки номер АДРЕСА_2).

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18711392 від 19.01.2015, 16:27:40, було внесено запис від 19.01.2015, 16:24:27 про припинення обтяження номер 1243918.

Стаття 215 ЦК України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України).

Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

12.05.2015 постановою Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» №310 вирішено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати АТ «Златобанк».

13.02.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк», яким з 14.02.2015 вирішено розпочати процедуру виведення ПАТ «Златобанк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 14.02.2015 по 13.05.2015.

13.05.2015 Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію, з урахуванням рішення від 18.05.2015, яким вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Златобанк» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання з 14 травня 2015.

Згідно з ч.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» » (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації банку або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду, пріоритетними є норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частина 4 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначає, що уповноважена особа Фонду, зобов'язана протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів; вживати заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами.

Судом встановлено, що 08.06.2015 №1177 ПАТ «Златобанк» повідомило ТОВ «ТД «Агрохімхолдинг», ТОВ «Укртрансхім» про нікчемність договорів про внесення змін від 01.10.2014 та від 19.01.2015.

Згідно з ч.2 ст.37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд безпосередньо або уповноважена особа Фонду у разі делегування їй повноважень має право, в тому числі, повідомляти сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Тобто, дії уповноваженої особи здійснені в порядку та в межах повноважень, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Стаття 7 Закону України «Про заставу» передбачає, що заміна предмета застави може здійснюватися тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок заміни предмета застави при заставі товарів в обороті або у переробці регулюється розділом III цього Закону.

З наявних в матеріалах справи доказів, зокрема, з електронного повідомлення від 13.05.2015 №20-02012/32318 вбачається, НБУ згода заставодавцю ПАТ «Златобанк» на відчуження заставленого майна шляхом уступки прав вимоги за кредитними договорами, наведеними у додатку №1 до листа від 19.03.2015 №721, які забезпечують виконання зобов'язань за кредитами НБУ, не надавалась.

Судом першої інстанції вірно зазначено про те, що зміна предмета договору іпотеки шляхом виключення спірних квартир з переліку майна, переданого в іпотеку, укладеного з метою забезпечення кредитного договору, майнові права за яким передані в заставу НБУ, призвела до зміни предмета договору застави, оскільки зменшила обсяг переданих майнових прав, в той час як ПАТ «Златобанк» мав право внести зміни до договору іпотеки лише за попередньої письмової згоди НБУ.

Враховуючи те, що, укладаючи спірні договори про внесення змін, ПАТ «Златобанк» попередньої письмової згоди НБУ не отримало, чим порушило вимоги ст. ст. 579, 586 ЦК України, ст. ст. 7, 17 Закону України «Про заставу» та п.п.3.4.2, 3.4.5 договору застави, тому суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та визнав недійсними договори від 01.10.2014 та 19.01.2015 про внесення змін до договору іпотеки.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 30.03.2016 у справі №922/3883/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

Застава зберігає свою силу незалежно від того, чи знала особа, до якої перейшло майно або майнові права, що складають предмет застави, про існування права застави третіх осіб на таке майно. Якщо особі не було відомо про існування застави, дана обставина має значення для правовідносин між цією особою і заставодавцем. Зокрема, відповідно до приписів статті 659 ЦК України невиконання заставодавцем під час укладення договору купівлі-продажу обов'язку попередити покупця про існування права застави третіх осіб на товар, що продається, дає покупцеві право вимагати зменшення ціни або розірвання договору (п.4.3.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» від 24.11.2014).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, про те, що факт відчуження ТОВ «Укртрансхім» квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 не припиняє дію договору застави щодо вказаних об'єктів нерухомого майна.

Стосовно позовних вимог в частині визнання ПАТ «Златобанк» заставодержателем з 18.07.2012 нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки, а саме: квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, колегія суддів зазначає таке.

Частина 2 ст. 3 Закону України «Про іпотеку» визначає, що взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Закон України» Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Частина 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає, що права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Державний реєстр речових прав на нерухоме майно - єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об'єкти та суб'єктів цих прав (ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом. Державна реєстрація прав та їх обтяжень проводиться в порядку черговості надходження заяв (ч.5 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав (ч. ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Відповідно до ч.2 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили.

Частина 1 ст. 216 ЦК України передбачає, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Якщо правочин скасовано, то він не породжує жодних правових наслідків.

Правочини, які не відповідають вимогам закону, не породжують будь-яких бажаних сторонам результатів, незалежно від волі сторін та їх вини у вчиненні незаконного правочину. Правові наслідки таких правочинів настають лише у формах, передбачених законом, - у вигляді повернення становища сторін у початковий стан (реституції) або в інших (п.2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» від 29.05.2013 №11).

Враховуючи наведені вище норми, суд першої інстанції правильно зазначив про те, що у разі визнання недійсними договорів про внесення змін до договору іпотеки від 01.10.2014 та від 19.01.2015, на підставі яких з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключені записи про іпотеку та обтяження, дія іпотеки та обтяження підлягає відновленню з моменту вчинення первинного запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, які виключено на підставі недійсних договорів, оскільки відпала підстава виключення цих записів.

З огляду на те, що вимога позивача визнати його заставодержателем з 18.07.2012 нерухомого майна, що є предметом договору іпотеки, а саме квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, пов'язана з вимогою про визнання недійсними договорів про внесення змін від 01.10.2014 та від 19.01.2015, вона підставно задоволена місцевим господарським судом.

Отже, враховуючи встановлений факт невідповідності укладених між позивачем та відповідачем 1 договорів про внесення змін до договору іпотеки від 01.10.2014 та від 19.01.2015 приписам чинного законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що вимоги позивача щодо скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень про припинення іпотеки і обтяження щодо квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 підлягають задоволенню.

За таких обставин, виходячи з заявлених позивачем вимог та наведених скаржниками заперечень, з огляду на наявні у справі докази та встановлені судом обставини, доводи апелянтів спростовуються матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Укртрансхім» та ОСОБА_6 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 у справі №910/18058/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/18058/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій