УХВАЛА

04.07.2016Справа № 910/24620/15

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт";

До Голосіївського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві;

про визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 09.06.2016 року за ВП № 51144076 незаконною та скасування її.

За позовом Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт";

про зобов'язання усунути перешкоди.

Суддя О. В. Мандриченко

Представники сторін та від ВДВС: не викликалися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 29.10.2015 року у справі № 910/24620/15, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду 17.03.2016 року задоволено позов Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Затишна оселя 17/31А" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" про зобов'язання усунути перешкоди та передати документацію на будинок.

На виконання вищевказаного рішення 20.11.2015 року видано відповідний наказ.

До Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" надійшла скарга на рішення державного виконавця, в якій скаржник просить визнати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 09.06.2016 року за ВП № 51144076 незаконною та скасувати її.

Відповідно до пункту 9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII-1 ГПК тощо.

Відповідно до ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Згідно з вимогами ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Скарга від імені скаржника підписана представником Бородай Г. Д., за довіреністю б/н від 01.03.2016 р. Вказана довіреність видана за підписом директора ТОВ " Сервіс-Житло-Комфорт" Себрюк В.Д., однак серед документів, доданих до скарги, відсутні докази, які б підтверджували посадове становище п. Себрюк як керівника ТОВ " Сервіс-Житло-Комфорт ", як-то: довідка з ЄДРПОУ, виписка з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців, де було б зазначено керівника позивача, протокол про обрання вказаної особи директором позивача, наказ про призначення тощо.

Виходячи із зазначеного, суд не може дійти однозначного висновку, що позовна заява підписана особою, яка має право її підписувати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

В силу Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., розрахунковий документ - (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Згідно з п.п. 59, 61 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) надані в оригіналі.

З матеріалів скарги вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" в якості доказів направлення стягувачеві та органу ДВС копії скарги з доданими до неї документами додано копії фіскальних чеків №№ 2254, 2255, від 23.06.2016 року та копії описів вкладення у цінні листи від 23.06.2016 року, що є порушенням норм Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись пунктами 1, 6 ст. 63, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, заяву слід повернути заявнику без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. п. 1, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Житло-Комфорт" на рішення державного виконавця - повернути без розгляду.

Суддя О. В. Мандриченко