Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" липня 2016 р. Справа № 906/446/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 10.06.2016

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Житомир" (м. Житомир)

про стягнення 18480,47 грн

Позивачем подано позов до господарського суду про стягнення з відповідача на його користь заборгованість за договором про надання послуг від 27.12.2013, що складає 18480, 47 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвали господарського суду від 10.05.2016 та від 23.06.2016 по справі №906/446/16, які направлялись відповідачу за юридичною адресою, повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с.19, 48).

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.12.2013 між Комунальним підприємством АТП-0628 Житомирської міської ради (виконавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Грінко-Житомир" (замовник/відповідач) було укладено договір № ЗТПВ-42 на надання послуг по захороненню твердих побутових відходів (а.с. 9).

Згідно п.1.1 договору, виконавець приймає на себе зобов'язання у період дії цього договору надавати послуги по захороненню відходів, що надходять від замовника на полігон твердих побутових відходів, а замовник зобов'язується здійснювати оплату, передбачену цим договором.

Орієнтовний об'єм відходів за даною угодою складає 8006,4 м.куб. на місяць. (п. 1.2 договору).

Відповідно п 1.3 договору, підставою для прийняття відходів на розміщення до полігону ТПВ є пред'явлення талонів, які надаються замовнику після здійснення попередньої оплати в необхідній кількості та виходячи із ваги відходів, що навантажуються у відповідний транспортний засіб.

Так, на виконання умов договору, позивачем надані послуги на загальну суму 139005,16 грн, що підтверджується видатковими накладними № ВН-0000163 від 03.03.2014, № ВН-0000201 від 17.03.2014, № ВН-0000202 від 17.03.2014, № ВН-0000240 від 01.04.2014, № ВН-0000375 від 19.05.2014, № ВН-0000403 від 02.06.2014, № ВН-0000438 від 05.06.2014.

В результаті неналежного виконання зобов'язання щодо оплати за отримані матеріали, станом на 26.04.2016 у відповідача перед позивачем існує заборгованість в сумі 18480,47 грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

В підтвердження вищезазначеної заборгованості позивачем надано акт звірки розрахунків підписаний сторонами, копії платіжних доручень та банківські виписки.

При аналізі акту звірки, який підписаний сторонами станом на 31.08.2014, заборгованість відповідача складала 26580,47 грн (а.с. 29-31). Після чого, відповідачем згідно платіжних доручень від 24.10.2014 № 932238 та від 01.09.2014 № 932221 було погашено заборгованість на загальну суму 8100,00 грн (а.с. 26-27).

Отже, станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем становить 18480,47 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Згідно ст.8 зазначеного Закону головний бухгалтер або особа, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку організовує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави вважати, що акти звірки взаємних розрахунків не є первинними документами, проте в силу ст.ст. 33, 34 ГПК України є доказами, які в сукупності з іншими доказами можуть встановлювати юридичний факт наявність заборгованості відповідача.

Матеріалами справи стверджується, що відповідач вчиняв дії, які за своїм змістом спрямовані на визнання боргу, оскільки оформив та підписав акт звірки взаємних розрахунків станом на 31.08.2014 (а.с. 29-31), здійснив погашення заборгованості в сумі 8100,00 грн (а.с. 51-52).

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 18480,47 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

Відповідач заперечень з приводу заявлених позовних вимог та доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 18480,47 грн боргу.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Грінко-Житомир" (10008, м. Житомир, вул. Л.Толстого, 1-а, код 34520825) на користь Комунального підприємства "Автотранспортне підприємство 0628" Житомирської міської ради (10007, м. Житомир, пров. 3-й Транзитний, 65, код 03328327):

- 18480,47 грн боргу;

- 1378,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.07.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1 - у справу,

2 - відповідачу (рек. з повід.)