ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016р. Справа№ 914/1190/16

За позовом: Жидачівської міської ради, м. Жидачів Львівської обл.,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Жидачів Львівської обл.,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: приватного нотаріуса Жидачівського нотаріального округу Львівської області Гивель Галини Миколаївни, м. Жидачів Львівської обл.,

про внесення змін у договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Суддя Яворський Б.І. при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_1

від третьої особи: не з'явився.

На розгляд господарського суду Жидачівською міською радою подано позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про внесення змін у договір купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Ухвалою суду від 04.05.2016р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 24.05.2016р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 22.06.2016р. представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки не повідомив. У попередніх судових засіданнях заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, зазначивши, зокрема, таке: у договорі купівлі-продажу об'єкта нерухомості від 30.11.2015р. допущено помилку - сума продажу приміщення вказана 54980,00 грн. без нарахування 20% ПДВ (10996,00 грн.), зокрема, у п.п.6,7 договору вказано суму 54980,00 грн., але пропущено слова «без ПДВ»; Жидачівська міська рада є платником ПДВ і продаж здійснюється із нарахуванням ПДВ; тому просить внести зміни до п.6 та п.7 договору і зазначити, що продаж приміщення вчиняється за 65976,00 грн. з врахуванням 20% ПДВ - 10996,00 грн.; дану суму ПДВ ОСОБА_1 зобов'язується сплатити в місячний строк.

У судовому засіданні 22.06.2016р. відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у письмових поясненнях, відзначивши, що уся сума коштів, яка була визначена сторонами на підставі експертної оцінки і зазначена у договорі, сплачена і сьогодні змінювати ціну продажу неправильно. Крім того, зазначене приміщення уже не перебуває у її власності.

У судове засідання 22.06.2016р. представник третьої особи не з'явився (його явка судом визнавалась не обов'язковою), у судовому засіданні 07.06.2016р. надав письмові пояснення, у яких зазначається, що твердження про помилку під час укладення договору не відповідають дійсності, оскільки перед підписанням договору сторони ознайомлювалися із його змістом, і якщо сторона не згідна із умовами договору, то про це повідомляється перед його підписанням. Щодо сплати ПДВ, то нотаріус не є податковим агентом при укладенні договору міською радою і у даному випадку Жидачівська міська рада зобов'язана була проконтролювати сплату такого податку при укладенні спірного договору.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

23.07.2015р. Жидачівська міська рада прийняла рішення про затвердження переліку об'єктів комунальної власності, які підлягають приватизації шляхом викупу.

20.10.2015р. Жидачівська міська рада прийняла рішення, яким надала згоду ОСОБА_1 на продаж шляхом викупу нежитлового приміщення площею 18,77 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, визначивши ціну продажу за результатами експертної оцінки.

Згідно висновку про ринкову вартість майна від 13.10.2015р. ринкова вартість нерухомого майна - приміщення площею 18,77 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, становить 54980,00 грн.

12.11.2015р. Жидачівська міська рада прийняла рішення, яким: затвердила звіт про незалежну оцінку майна та висновок про ринкову вартість нерухомого майна у розмірі 54980,00 грн. без ПДВ; вирішила продати ФОП ОСОБА_1 шляхом викупу нежитлове приміщення площею 18,77 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, за ціною 54980,00 грн. без ПДВ.

13.11.2015р. між Жидачівською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення площею 18,77 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1. Згідно п.6 договору продаж вчинено за домовленістю сторін за 54980,00 грн. Оцінка нерухомого майна, що відчужується 54980,00 грн. згідно з даними звіту про оцінку вартості станом на 14.10.2015р. (п.7 договору). У п.10 договору зазначено, що сторони підтверджують, що цей договір відповідає дійсним намірам і не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладається у відповідності зі справжньою волею, без будь-якого фізичного чи психологічного тиску, на вигідних умовах і не є результатом впливу тяжких обставин, договір укладається без застосування обману чи приховування фактів, які мають істотне значення, сторони однаково розуміють значення, умови договору, його природу і правові наслідки, бажають настання саме тих правових наслідків, що створюються даним договором, а також засвідчують, що договором визначені всі істотні умови, про що свідчать їх підписи на договорі. Договір підписаний ФОП ОСОБА_1 та міським головою Жидачева ОСОБА_3 і посвідчений приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Гивель Г.М.

28.12.2015р. ФОП ОСОБА_1 сплатила Жидачівській міській раді 54980,00 грн. за придбане згідно договору купівлі-продажу нерухоме майно.

26.01.2016р. Жидачівська міська рада звернулася до ОСОБА_1 з листом, у якому наполягала, щоб остання сплатила ПДВ в сумі 10996,00 грн.

03.03.2016р. Жидачівська міська рада звернулася до ОСОБА_1 з листом, у якому просила внести зміни до договору купівлі-продажу і зазначити у ньому, що продаж вчиняється за 65976,00 грн. з врахуванням 20% ПДВ - 10996,00 грн.; дану суму ПДВ ОСОБА_1 зобов'язується сплатити в місячний строк.

30.03.2016р. ФОП ОСОБА_1 подарувала приміщення площею 18,77 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, ОСОБА_4, що підтверджується договором дарування від 30.03.2016р., посвідченим приватним нотаріусом Мазур О.Я., та відомостями з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст.626 ЦК України). Згідно ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Між сторонами виникли права та обов'язки на підставі договору купівлі-продажу. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму. Покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 ЦК України, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу (ст.691 ЦК України).

Згідно з ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховували при укладенні договору.

Відповідно до ст.188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Наведені вище положення закону визначають, що для внесення змін до договору повинна бути згода сторін, а у разі відсутності такої згоди умови договору можуть бути змінені у разі істотного порушення його умов однією із сторін, або у випадках передбачених самим договором чи законом. У даному випадку сторони погодили ціну як істотну умову договору купівлі-продажу - 54980,00 грн. Позивачем не доведено істотне порушення умов договору покупцем - покупець сплатив визначену сторонами у договорі ціну продажу. Також ні у договорі, ні у законодавстві не передбачено, що у разі не зазначення у договорі суми ПДВ, це є підставою для обов'язкового внесення змін до договору.

Також суд звертає увагу позивача на таке.

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обов'язки відповідно до договору (ст.631 ЦК України). Строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, на основі цього договору (ч.7 ст.180 ГК України).

Господарське зобов'язання, всі умови якого виконано належним чином, припиняється, якщо виконання прийнято управленою стороною (ч.1 ст.203 ГК України).

Оскільки за договором купівлі-продажу покупець набув майно, оплативши його вартість, такий договір виконаний і він припинив свою дію; зобов'язання за таким договором припинені. Крім того, придбане за договором купівлі-продажу нерухоме майно відповідач відчужив третій особі і остання є його власником. За таких обставин внесення змін до договору є неможливим.

Частиною 2 ст.34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У пункті 2.3 постанови «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. Пленум Вищого господарського суду України звертає увагу, що якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір залишається за позивачем, оскільки у задоволенні позову суд відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.3,12,33,34,44,49,82,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

відмовити у задоволенні позову повністю.

У судовому засіданні 22.06.2016 р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 23.06.2016р.

Суддя Яворський Б.І.