ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Справа № 917/950/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого -Білошкап О.В. (доповідач),
суддів -Поліщука В.Ю.,
Удовиченка О.С.,
за участю представників сторін:

ПАТ "Дельта Банк" - Арбузова О.О.;

ПП "Фірма "Мега-Трейд" - Фєдосєєва Д.О.;

ОСОБА_6 - ОСОБА_7,

арбітражного керуючого Ванжули Я.В.,

розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі № 917/950/14 за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі відділення "Полтавське" ПАТ "ВТБ Банк" про визнання банкрутом Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд", -

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулось до господарського суду Полтавської області із заявою від 11.07.2014 про визнання грошових вимог до боржника у справі №917/950/14 про банкрутство Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд", порушеної за заявою Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" в особі відділення "Полтавське" ПАТ "ВТБ Банк" відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 27.08.2014 (суддя Іванко Л.А.) визнано грошові вимоги: Публічного акціонерного товариства "ВТБ Банк" м.Київ в особі відділення "Полтавське" ПАТ "ВТБ Банк" у сумі 7308 грн. судового збору - перша черга, 81356319,16 грн. боргу - четверта черга, 5231028,17 грн. пені - шоста черга; - фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 у сумі 2044330 грн. боргу - четверта черга, 1218 грн. судового збору - перша черга; - фізичної особи підприємця ОСОБА_10 у сумі 144800 грн. боргу - четверта черга, 1218 грн. судового збору - перша черга. Відхилено грошові вимоги:- фізичної особи - підприємця ОСОБА_9 у сумі 72000 грн.; - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Холдинг" у сумі 49741561,15 грн.; - ПАТ "Дельта Банк" у сумі 103654159,70 грн.; - ПАТ "ВТБ "Банк" у сумі 22235810,67 грн. Затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Фірми "Мега-Трейд" у наступних розмірах та черговості: - ПАТ ВТБ Банк", м.Київ, в особі відділення "Полтавське" ПАТ "ВТБ Банк" у сумі 7308 грн. судового збору - перша черга, 81356319,16 грн. боргу - четверта черга, 5231028,17 грн. пені - шоста черга; - фізична особа - підприємець ОСОБА_9, м.Кременчук, іден. код НОМЕР_1 у сумі 2044330 грн. боргу - четверта черга, 1218 грн. судового збору - перша черга; - фізична особа - підприємець ОСОБА_10, м.Кременчук у сумі 144800 грн. боргу - четверта черга, 1218 грн. судового збору - перша черга.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.08.2014 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2015 у справі №917/950/14 касаційні скарги арбітражного керуючого Ванжули Я.В. та Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд" залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.08.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 у справі № 917/950/14 у частині розгляду додаткових кредиторських вимог ПАТ "ВТБ Банк" залишено без змін. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" задоволено частково. Ухвалу господарського суду Полтавської області від 27.08.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 у справі №917/950/14 у частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" скасовано. Справу №917/950/14 у частині розгляду кредиторських вимог Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" передано на розгляд до господарського суду Полтавської області.

Скасовуючи зазначені судові акти, суд касаційної інстанції зазначив, що господарські суди в порушення приписів ч.1 ст.261 ЦК України застосували позовну давність без встановлення факту порушення прав кредитора. Суд апеляційної інстанції не зробив чіткого вмотивованого висновку, з якої саме підстави відхилені кредиторські вимоги: необґрунтованості чи у зв'язку зі спливом позовної давності. До того ж, судами при розрахунку позовної давності не надано належної правової оцінки графіку погашення щомісячних платежів за кредитним договором та вимозі щодо визнання терміну повернення кредитів таким, що настав, яку 24.12.2009р. ПАТ "Укрсиббанк" направив ПП "Фірма "Мега Трейд"; не враховано у порядку ст. 11128 ГПК України позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 06.11.2013 № 6-116цс13.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 (суддя О.О.Ореховська) відхилено кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у сумі 103654159,70 грн.

ПАТ "Дельта Банк" подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі №917/950/14 скасувати і прийняти нове рішення, яким визнати і включити до реєстру кредиторів вимоги АТ "Дельта Банк" до ПП "Фірма "Мега-Трейд" у сумі 103654159,70 грн. у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 (головуючий суддя: Пуль О.А., судді: Білоусова Я.О., Шевель О.В.), апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі №917/950/14 залишено без змін.

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі № 917/950/14 та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити заяву Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" з грошовими вимогами до Приватного підприємства "Фірма "Мега-Трейд" у розмірі 103654159,70 грн., посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст.ст. ст.ст. 32, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України та ст. 261 Цивільного кодексу України.

Крім того, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" 15.06.2016 заявило клопотання про залучення до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство.

З огляду на зміст абз. 16 ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про банкрутство залучення судом до участі у справі інших осіб, які відсутні у визначеному Законом про банкрутство переліку, може мати місце тільки у випадках, передбачених цим Законом.

Залучення судом до участі у справі про банкрутство осіб має вирішуватися судом першої інстанції в порядку, передбаченому нормами чинного законодавства України.

Враховуючи, що заявлене ПАТ "Дельта Банк" не обґрунтоване, колегія суддів вважає необхідним у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про залучення до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб в якості учасника у справі про банкрутство відмовити.

Арбітражний керуючий Ванжула Я.В. та Приватне підприємство "Фірма "Мега-Трейд" подали до Вищого господарського суду України відзиви на касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", в яких просять відмовити в її задоволенні, залишивши постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі №917/950/14 без змін.

Заслухавши доповідь судді Білошкап О.В., вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4-1 ГПК України господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно зі ст.27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі. Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Спеціальним законом - Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", визначено перелік учасників провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" учасники провадження у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) суб'єкта підприємницької діяльності - боржника, а також у випадках, передбачених цим законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Відтак, відповідно до наведеної норми, ПАТ "УкрСиббанк", як первісний кредитор у правовідносинах за кредитними договорами з боржником не є учасником у провадженні у справі про банкрутство.

Як убачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.05.2014 у даній справі заяву ПАТ "ВТБ Банк" прийнято до розгляду, підготовче засідання, з урахуванням ухвали господарського суду Полтавської області від 28.05.2014 про виправлення описки, призначено на 10.06.2014.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 12.06.2014 (з урахуванням перерви, оголошеної в судовому засіданні 10.06.2014) за результатами підготовчого засідання порушено провадження у справі про банкрутство боржника - ПП "Фірма "Мега-Трейд", визнано кредиторські вимоги ПАТ "ВТБ Банк" у сумі 36085413,33 грн. основного боргу. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном строком на сто п`ятнадцять календарних днів. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Ванжулу Ярослава Володимировича, якому встановлено грошову винагороду; зобов'язано здійснити офіційне оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ПП "Фірми "Мега-Трейд" шляхом офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України, подати до суду відомості про результати розгляду вимог кредиторів, а також подати на затвердження реєстр вимог кредиторів тощо.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, а також підтверджується матеріалами справи, що у тридцятиденний термін від дня офіційного оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення про порушення справи про банкрутство ПП "Фірма "Мега-Трейд" до господарського суду Полтавської області із заявою про грошові вимоги до боржника звернулось ПАТ "Дельта Банк" (заява з грошовими вимогами до боржника та включення до реєстру вимог кредиторів від 11.07.2014 за №18.5/584.

Вимоги ПАТ "Дельта Банк" до боржника, згідно з поданою заявою, становлять: 103654159,70 грн., в тому числі, вимоги забезпечені заставою майна боржника у сумі 35198500,00 грн. згідно з кредитними договорами від 14.03.2007 за №0 та за №2, укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ПП "Фірма "Мега-Трейд"; - 1218,00 грн. витрат зі сплати судового збору, сплаченого заявником під час звернення із заявою про грошові вимоги до боржника.

Відповідно до умов договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 та додаткової угоди до нього, ПАТ "УкрСиббанк" продав (відступив) ПАТ "Дельта Банк" права вимоги за кредитними договорами від 14.03.2007 за №0 (номер закріплений у базах даних АКІБ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" - 2) та №2 (номер закріплений у базах даних АКІБ "УкрСиббанк" та ПАТ "Дельта Банк" - 5), позичальником за якими є ПП "Фірма "Мега-Трейд" - боржник у даній справі. Письмові пояснення з приводу облікових номерів договорів містяться у матеріалах справи.

Положеннями ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції Закону №4212 від 22.12.2011 (далі - Закону про банкрутство) визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Згідно п.1 ст.22 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до п.6 ст.23 Закону заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

Згідно з приписами статті 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов'язання визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України за курсом, встановленим Національним банком України, на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.

Майнові вимоги кредиторів до боржника мають бути виражені в грошових одиницях і заявлені до господарського суду в порядку, встановленому цією статтею.

Заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду.

За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їх заявами, а за їх відсутності - згідно зданими обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону про банкрутство у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Виходячи з наведених норм, можливо зробити висновок, що у справі про банкрутство господарський суд має встановити наявність або відсутність відповідного грошового зобов'язання боржника перед конкурсним кредитором шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору.

Відтак, грошові вимоги кредитора до боржника повинні бути підтверджені відповідними доказами.

Як убачається з матеріалів справи, згідно з розрахунком ПАТ "Дельта Банк" загальна сума заборгованості у боржника за кредитними договорами №0 та №2 станом на 12.06.2014р. складала 7998006,15 швейцарських франків, що станом на 12.06.2014р. за офіційним курсом НБУ становить 103654 159,70 грн., з яких: згідно з кредитним договором №0 - 75351500,64 грн., у тому числі, 48132856,67 грн. - заборгованість за кредитом, 1137436,34 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 24271904,66 грн. - заборгованість за відсотками, 1809302,96 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків; згідно з кредитним договором №2 - 28302659,06 грн., у тому числі, 17353970,32 грн. - заборгованість за кредитом, 846151,79 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, 9409997,32 грн. - заборгованість за відсотками, 692539,63 грн. - пеня за несвоєчасне погашення відсотків.

Відхиляючи кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" у сумі 103654159,70 грн. під час нового розгляду справи №917/950/14 про банкрутство ПП "Фірма "Мега-Трейд" у частині розгляду кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" господарські суди попередніх інстанцій виходили з того, що 14.03.2007 між АКІБ "УкрСиббанк" та ПП "Фірма "Мега-Трейд" укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк відкрив боржнику кредитну лінію з лімітом у іноземній валюті у розмірі 455700,00 швейцарських франків з умовою:

- повернення отриманого кредиту у терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №2 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 13.03.2017р., якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11. 7.4 договору;

- зі сплатою за користування позичковими коштами процентів в розмірі 8,49% річних, (за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк, зокрема, понад терміни встановлені графіком погашення кредиту, у разі наявності такого графіку процентна ставка встановлюється у розмірі 12,73% річних), комісій, а також штрафів та інших грошових платежів згідно з умовами договору.

Сторонами вносились зміни у зазначений кредитний договір шляхом укладання додаткових угод до кредитного договору, а саме: від 25.12.2008 № 1/251268, від 31.03.2009 № 1, від 26.08.2009 №2. Зокрема, відповідні зміни сторонами були внесені і в графік погашення кредиту ПП "Фірма "Мега-Трейд", при цьому кінцевий строк погашення кредиту залишився незмінним - 13.03.2017.

Крім того, 14.03.2007 між АКІБ "УкрСиббанк" та ПП "Фірма "Мега-Трейд" укладено кредитний договір за №2, відповідно до умов якого банк відкрив боржнику кредитну лінію з лімітом у іноземній валюті у розмірі 1643000,00 швейцарських франків з умовою:

- повернення отриманого кредиту у терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток №2 до договору), але у будь-якому випадку не пізніше 13.03.2017р., якщо тільки не застосується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу 11 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3., 5.3., 5.5., 5.6., 5.9., 5.10., 5.11. 7.4 договору;

- зі сплатою за користування позичковими коштами процентів в розмірі 8,49% річних, (за користування кредитними коштами понад встановлений договором строк, зокрема, понад терміни встановлені графіком погашення кредиту, у разі наявності такого графіку процентна ставка встановлюється у розмірі 12,73% річних), комісій, а також штрафів та інших грошових платежів згідно умов договору.

Як убачається з матеріалів справи, сторонами вносились зміни у зазначений кредитний договір шляхом укладання додаткових угод до кредитного договору, а саме: від 25.12.2008№1/251208, від 31.03.2009 №1, від 26.08.2009 №2. Зокрема, відповідні зміни сторонами були внесені і у графік погашення кредиту ПП "Фірма "Мега-Трейд", при цьому кінцевий строк погашення кредиту залишився незмінним - 13.03.2017.

АКІБ "УкрСиббанк" (правонаступник - ПАТ "УкрСиббанк) та ПАТ "Дельта банк" 08.12.2011 уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від №0 та №2.

Перехід права вимоги за кредитами від №0 та №2 до ПАТ "Дельта Банк" підтверджується договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, додатковою угодою №1 від 19.12.2011 до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, копіями акту прийому - передачі документації за договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011, а також копіями меморіальних ордерів та виписками (по періодах) про рух грошових коштів за кредитними договорами.

Судами попередніх інстанцій встановлено факт надання АКІБ "УкрСиббанк" позичальнику - ПП "Фірма "Мега-Трейд" кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами: від 15.03.2007р. № на суму 4557000,00 швейцарських франків; від 16.03.2007р. № на суму 800000,00 швейцарських франків; від 04.04.2007р. №2 на суму 255000,00 швейцарських франків; від 10.04.2007р. № на суму 155000,00 швейцарських франків; від 24.04.2007р. № на суму 339000,00 швейцарських франків.

Як вбачається з листа ПАТ "УкрСиббанк" від 30.09.2015 №30-1/44474, в якому повідомляється, що 10.07.2014 та 19.08.2015 ПАТ "Дельта Банк" передано всі документи кредитних справ, у тому числі, меморіальні ордери та виписки про рух коштів за кредитними договорами, боржником за якими є ПП "Фірма "Мега-Трейд", право вимоги за якими було відступлено на користь ПАТ "Дельта Банк" відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 08.12.2011. Однак, ПАТ "Дельта Банк", як у суді першої, так і апеляційної інстанцій, оригінали вищезазначених меморіальних ордерів не надав.

Відповідно до п.1.2 додаткової угоди від 31.03.2009 №1 до кредитного договору від 14.03.2007 №2 та додаткової угоди від 31.03.2009 №1 до кредитного договору від 14.03.2007 №, сторони домовилися викласти п.4.8 у наступній редакції: "надходження на валютні рахунки для цілей розрахунку сум по цьому пункту перераховується у гривню за курсом НБУ, що діяв на дату надходження. Під поточним рахунком у цьому договорі сторони розуміють будь-який поточний рахунок позичальника, відкритий в АКІБ "УкрСиббанк"у будь-якій валюті".

Отже, валюта кредитування при укладенні кредитного договору не змінює виду цивільно-правових відносин, які виникли між сторонами на підставі кредитних договорів.

Враховуючи той факт, що ПП "Фірма "Мега-Трейд" не виконала своїх зобов'язань за кредитними договорами №0 та №2 АКІБ "УкрСиббанк" у відповідності до приписів розділу 11 зазначених кредитних договорів направив на адресу останнього вимоги №26-62/2340 від 24.12.2009 та №26-62/2341 від 24.12.2009, якими визнав термін повернення кредитів такими, що настав, та вимагав погасити прострочену заборгованість по кредиту, плату за кредит та штрафні санкції згідно умов кредитного договору не пізніше ніж на 14-й календарний день з дати відправлення банком даної вимоги.

Слід зауважити, що боржником не спростовано наявність простроченої заборгованості згідно з кредитними договорами №0 та №2 від 14.03.2007.

Разом з тим, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а щодо стягнення пені - в один рік (ст.257, ч.2 ст.258 ЦК України).

Частиною 4 ст.267 ЦК України встановлено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В ч.1 ст. 259 ЦК України передбачено можливість зміни строку позовної давності за домовленістю сторін.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст. 261 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, боржник заперечує щодо визнання судом кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" і просив суд першої інстанції застосувати до зазначених вимог строк позовної давності. В обґрунтування своїх вимог, посилався на те, що АКІБ "Укрсиббанк", направивши боржнику вимоги щодо визнання терміну повернення кредиту такими, що настав, а кредиту та плат за кредит обов'язковими до повернення в порядку розділу 11 кредитних договорів, фактично встановив новий термін повернення кредитів у повному обсязі - 08.01.2010.

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен розглянути справу у повному обсязі, дати належну оцінку доказам, відповідно до вимог ст. 43 ГПК України, з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

У разі коли таке право не порушене, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості, а якщо буде встановлено судом, що право особи дійсно порушене, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, то суд відмовляє у позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності поважних причин її пропуску.

Позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але відповідно до ч.5 ст. 267ЦК України заявник вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску строку позовної давності.

Відтак, виконуючи вказівки Вищого господарського суду у цій справі, господарський суд зазначив, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 06.11.2013р. № 6-116цс13, перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України ), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Разом з цим, господарський суд правомірно прийняв до уваги, що Верховний Суд України у своїй постанові від 21.01.2015р. у справі №6-190цс14 дійшов висновку, що пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України змінив строк виконання основного зобов'язання.

Згідно із ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Розділ 11 кредитних договорів №0 та №2, укладених між АКІБ "УкрСиббанк" та ПП "Фірма "Мега - Трейд", передбачає порядок дострокового повернення кредиту. У п. 11.1. кредитних договорів сторони погодили, що у випадку застосування будь-якого з пп. 2.3., 5.3., 5.5., 5.9., 5.10., 5.11.,7.4 договорів та/або настання обставин, що передбачені вищевказаними пунктами, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав згідно з п. 1.2.2 цих договорів. При цьому, термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит - обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку. У цьому випадку позичальник зобов'язується достроково повернути отриманий кредит та плату за кредит у встановлений банком заново термін у повному обсязі. У будь - якому випадку, новий строк повернення кредиту та плати за кредит згідно з вимогами банку не може перевищувати 14 календарних днів з дати відправлення банком вказаної вимоги позичальнику.

Як вже зазначалося вище, у зв'язку з порушенням боржником виконання зобов'язань за кредитними договорами №0 та №2 АКІБ "УкрСиббанк" відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та умов кредитних договорів, використав право дострокового стягнення з ПП "Фірма "Мега - Трейд" заборгованості за кредитними договорами, надіславши 24.12.2009 боржнику письмові вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту і пов'язаних із ним платежів, що не заперечується ПП "Фірма "Мега - Трейд".

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 21.01.2015 у справі №6-190цс14 та у постанові від 27.01.2016 у справі №6-990цс15, якщо кредитор змінює на підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України строк виконання основного зобов'язання, позовна давність обчислюється від цієї дати. Пред'явивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованість за кредитом, сплату процентів за його користування та пені, кредитор відповідно до ст. 2 ст. 1050 ЦК України змінив строк основного зобов'язання й зобов'язаний пред'явити позов до боржника протягом трьох років від дати порушення боржником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту.

Отже, строк позовної давності по вимогам АКІБ "УкрСиббанк" №26-62/2340 від 24.12.2009 та №26-62/2341 від 24.12.2009р. розпочав свій перебіг після закінчення 14 календарних днів з дати відправлення банком даних вимог, тобто з 08.01.2010 (ст.253 ЦК України).

Господарський суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що 3-річний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №0 та №2 договорами закінчився 08.01.2013, а з вимогами до суду звернувся лише 11.07.2014 (згідно штампу підприємства зв'язку заяву про визнання грошових вимог до боржника заявником - ПАТ "Дельта-Банк", яке до суду надійшло 16.07.2014).

За таких обставин, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що визначений ст.257 ЦК України трирічний строк позовної давності щодо стягнення заборгованості за кредитними договорами №0 та №2, сплив.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що умовами кредитних договорів №0 та №2 сторони погодили право банку вимагати у позичальника дострокового погашення заборгованості за цими кредитними договорами, і банк скористався свої правом згідно з умовами договору та ч.2. ст.1050 Цивільного кодексу України, а, отже, укладення щодо дострокового погашення заборгованості будь-яких додаткових угод не є обов'язковим. Крім цього, чинним законодавством не встановлено обов'язкових вимог, яким має відповідати вимога про дострокову сплату боргу.

Відповідно до частини другої статті 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з актом приймання-передачі від 19.12.2011 до ПАТ "Дельта Банк" перейшли права вимоги за кредитними договорами №0 та №2.

Відповідно до п.4.2 (в) договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011р. ПАТ "УкрСиббанк" зобов'язувався передати ПАТ "Дельта Банк" основні документи стосовно кредитів та інші документи стосовно кредитів.

Відтак, ПАТ "Дельта Банк" повинен був знати про встановлення ПАТ "УкрСиббанк" нового терміну повного погашення кредитів - 08.10.2010.

Однак, доказів звернення до господарського суду з позовом про стягнення з боржника заборгованості за кредитними договорами №0 та №2 матеріали справи не містять.

Згідно п.п. 3, 4 статті 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно ч. 1 ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставне майно тощо).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що заборгованість боржника за зазначеними кредитними договорами №0 та №2 у сумі 103654159,70 грн є обґрунтованою, підтверджується документами, є простроченою, і враховуючи те, що строк позовної давності за вимогами, заявленими ПАТ "Дельта Банк", є пропущеним, а боржником заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відхилення кредиторських вимог ПАТ "Дельта Банк" до боржника у сумі 103654159,70 грн.

Колегією суддів касаційної інстанції відхиляються доводи скаржника про те, що вимоги АКІБ "УкрСиббанк", якими визнано термін повернення кредиту таким, що настав, підписані начальником Полтавського ТУ ЦРД АКІБ "Укрсиббанк" ОСОБА_11, який не мав повноважень щодо внесення змін до кредитних договорів, оскільки до даних вимог не додано довіреність, в якій встановлюється обсяг повноважень особи.

Так, слід зауважити, що вищевказані твердження скаржника не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками судів попередніх інстанцій та не доведені відповідно до вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, господарським судом першої інстанції, у відповідності до ст.11112 ГПК України, виконано всі вказівки, викладені в попередній постанові суду касаційної інстанції, тому суд апеляційної інстанції правомірно залишив без змін ухвалу суду першої інстанції.

Інші доводи викладені у касаційній скарзі, судом касаційної інстанції не приймаються, оскільки фактично зводяться до необхідності здійснення касаційною інстанцією переоцінки наявних у справі доказів, яким вже надано оцінку господарськими судами першої та апеляційної інстанцій.

Статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", оскільки доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів у справі, а господарськими судами попередніх інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято судові акти з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити їх без змін.

Судові витрати, сплачені скаржником до бюджету під час подання касаційної скарги, у зв'язку з відмовою в задоволенні касаційної скарги на підставі ст.49 ГПК України залишаються на ПАТ "Дельта Банк".

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 29.02.2016 та ухвалу господарського суду Полтавської області від 01.12.2015 у справі №917/950/14 залишити без змін.

Головуючий Білошкап О.В.

Судді Поліщук В.Ю.

Удовиченко О.С.