КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2016 р. Справа№ 911/5347/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Власова Ю.Л.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання - Ляховенко М.Д.

за участю представників сторін:

від позивача: Зубенко А.В. - за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 (повний текст складено 15.02.2016)

у справі №911/5347/15 (суддя Чонгова С.І.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Консюрмерс-Скло-Зоря"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД"

про стягнення 472935,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариства "Консюрмерс-Скло-Зоря" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" про стягнення 472 935,16 грн. у т.ч.: 425 617,92 грн., основна заборгованість; 9750,00 грн. заборгованість за піддони; 36281,03 грн. - 18% річних за прострочення оплати вартості продукції за період з 03.06.2015 по 11.12.2015; 783,74 грн. - 18% річних за прострочення оплати вартості піддонів за період з 30.06.2015 по 11.12.2015; 502,47 грн. - збитки від інфляції за період з 03.06.2015 по 29.06.2015.

Рішенням господарського суду Київської області від 08.02.2016 у справі № 911/5347/15 позов задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на користь Приватного акціонерного товариства "Консюрмерс-Скло-Зоря" 435 367,92 грн. основної заборгованості, 35 354,26 грн. 18% річних, 7 060,83 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором; в частині стягнення 1 710,51 грн. 18% річних та 502,47 грн. інфляційних втрат в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 та прийняти нове рішення, яким повністю відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції були допущені порушення норм матеріального та процесуального права, неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2016 колегією суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В., суддів: Станіка С.Р., Власова Ю.Л. поновлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" строк на подання апеляційної скарги, прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 у справі №911/5347/15 до провадження та призначено розгляд справи на 27.04.2016.

19.04.2016 до відділу документального забезпечення суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Відповідно до розпорядження начальника відділу Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1157/16 від 27.04.2016 у зв'язку з перебуванням суддів Власова Ю.Л. та Станіка С.Р., які не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/5347/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 27.04.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Агрикової О.В., Іоннікової І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2016 прийнято справу №911/5347/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Агрикова О.В., Іоннікова І.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 27.04.2016 розгляд справи відкладено на 17.05.2016.

Відповідно до розпорядження головного спеціаліста Київського апеляційного господарського суду № 09-52/1460/16 від 17.05.2016 у зв'язку з перебуванням судді Іоннікової І.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, призначено повторний автоматизований розподіл справи №911/5347/15.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 17.05.2016 для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Корсакової Г.В. суддів: Власова Ю.Л., Агрикової О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 прийнято справу №911/5347/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 до провадження у наступному складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Агрикова О.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.05.2016 розгляд справи відкладено на 08.06.2016.

Представник відповідача в судове засідання 08.06.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час місце та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача, явка якого в судове засідання обов'язковою не визнавалась.

Представник позивача заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила суд оскаржуване рішення залишити без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення має бути змінено, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15.05.2015 між ПАТ "Консюрмерс-Скло-Зоря" (далі - продавець) та ТОВ "ВАГМА ТРЕЙД" (далі - покупець) укладено договір №УКР/2015/010 купівлі-продажу (далі - договір).

За умовами п. 1.1 договору, продавець зобов'язується передати у власність покупцеві, а покупець - прийняти та оплатити скляну тару, за ціною: пляшка скляна для харчових рідин типу Г34-700 "MOONEA" ТУУ 23.1-3-2013 - 9,57 грн. з ПДВ; пляшка скляна для харчових рідин типу Г1-700 "TONDA" ТУУ 23.1-3-2013 - 3,63 грн. з ПДВ; пляшка скляна для харчових рідин типу Г1-750 "ABSOLUTE" ТУУ 23.1-3-2013 - 3.84 грн. з ПДВ; піддон дерев'яний 1200*800 мм або 1200*1000 мм - 125,00 грн. з ПДВ

В подальшому додатковою угодою №1 від 16.06.2015 сторони розширили асортимент та включили до нього: пляшка скляна для харчових рідин типу SPE-500 "FUTURA EURO" ТУУ 23.1-3-2013 - 4,8156 грн. з ПДВ; пляшка скляна для харчових рідин типу Г31-700 "FUTURA" ТУУ 23.1-3-2013 - 7,4936 грн. з ПДВ; піддон дерев'яний 1200*800 мм або 1200*1000 мм - 125,00 грн. з ПДВ.

Відповідно до п. 1.5 договору, вартість дерев'яного піддону оплачується покупцем окремо за ціною 125,00 грн. з ПДВ за одиницю.

Порядок купівлі піддонів визначений у п. 5.2 договору відповідно до якого, продавець зобов'язується викупити піддони (позначені логотипом ПрАТ "Кнсюрмерс-Скло-Зоря") на яких здійснювалась поставка продукції, за вказаним договором і які придатні для їх подальшого використання за ціною вказаною в п. 1.5 вказаного договору протягом 30 календарних днів з дати отримання продукції покупцем. Продавець здійснює викуп піддонів шляхом перерахування відповідної суми на розрахунковий рахунок покупця або шляхом погашення дебіторської заборгованості, якщо така виникла після отримання піддонів на складі продавця та отримання від покупця оригіналів видаткової та податкової накладних на такі піддони. Транспортні витрати по доставці піддонів на склад продавця оплачуються покупцем. У разі якщо покупець не виконав свої зобов'язання передбачені даним пунктом, купівля піддонів відбувається за окремим договором з погодженням ціни.

Згідно п. 4.1 договору покупець здійснює оплату за відвантажену продукцію на умовах відстрочення платежу протягом 30 календарних днів з дати відвантаження. При цьому загальна сума заборгованості не може перевищувати 300 000 грн. з ПДВ. У випадку перевищення граничного розміру заборгованості, покупець зобов'язаний негайно здійснити платіж для зменшення її до визначеної межі.

Додатковою угодою № 1 до договору сторони змінили п.4.1. договору та виклали його в наступній редакції: «Покупець здійснює оплату за відвантажену продукцію на умовах відстрочки платежу протягом 30 календарних днів з дати відвантаження. При цьому загальна сума заборгованості не може перевищувати 450 000 грн. з ПДВ. У випадку перевищення граничного розміру заборгованості, покупець зобов'язаний негайно здійснити платіж для зменшення її до визначеної межі.»

Відповідно до п. 11.1 договору, строк дії вказаного договору - від дати підписання сторонами до 31.12.2016, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним договором.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, у період дії договору, позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними № від 28.05.2015 на суму 145 122,64 грн., № від 28.05.2015 на суму 145 122,64 грн., № від 02.06.2015 на суму 145 122,64 грн., які підписані сторонами та скріплені їх печатками.

Товар за вказаними накладними отриманий на підставі довіреностей № 86 від 27.05.2015 та № 88 від 02.06.2015.

Позивач звертався до відповідача з претензією №476 від 15.09.2015 відповідно до якої вимагав сплатити заборгованість в розмірі 435 367,92 грн. (що складається з 425 617,92 грн. заборгованості за поставлену продукцію та 9750,00 грн. вартості піддонів) та 15 959,51 грн. 18% річних, проте, вказана претензія повернута позивачу відділенням зв'язку з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Як вбачається, з актів звірки розрахунків підписаних обома сторонами та скріплених їх печатками, за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 435 367,92 грн.

Як визначено ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Правило, визначене відповідною нормою, також встановлено ст. 712 ЦК України, відповідно до якої за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Проте, сторонами в договорі змінено загальне правило, так відповідно до п. 4.1. договору, розрахунок за товар проводиться з відстроченням платежу протягом 30 календарних днів з дати відвантаження.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, оскільки факт поставки товару підтверджується матеріалами справи, доказів сплати товару на суму 425 617,92 грн. відповідачем суду не надано, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що вимоги позивача в частині стягнення 425 617,92 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 9 750,00 грн. вартості дерев'яних піддонів, оскільки враховуючи п. 1.5 та 5.2 договору відповідачем протягом місяця такі піддони не повернуті позивачу.

Оскільки відповідачем не надано суду доказів повернення позивачу дерев'яних піддонів, вимога в частині стягнення з відповідача 9 750,00 грн. вартості дерев'яних піддонів є обґрунтованою та правомірно задоволена судом першої інстанції.

Крім того, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 18% річних в розмірі 36 281,03 грн. за період з 03.06.2015 по 11.12.2015 за прострочення оплати поставленої продукції та 783,74 грн. 18% річних за період з 30.06.2015 по 11.12.2015 за просточення оплати за піддони.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.2 договору, керуючись ч.2 ст. 625 ЦК України сторони погоджуються з тим, що якщо покупець прострочив виконання своїх грошових зобов'язань, він зобов'язаний сплатити на вимогу продавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також вісімнадцять процентів річних від простроченої суми.

Відповідно до п. 4.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних. Якщо укладеним сторонами договором передбачено збільшення розміру процентів у зв'язку з простроченням сплати боргу, розмір ставки, на яку збільшено проценти, слід вважати іншим розміром процентів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 18 % річних суд першої інстанції встановив, що позивачем невірно розраховано початковий період прострочення та за здійсненим судом розрахунком розмір 18% річних, що підлягають стягненню з відповідача, становить 35 354,26 грн.

При цьому місцевий господарський суд виходив з того, що оскільки 30 календарний день з поставки від 28.05.2015 припадає на вихідний 27.06.2015, то початком періоду нарахування 18% річних є 29.06.2015.

Однак, судом першої інстанції не враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Отже, оскільки 30 календарний день з поставки від 28.05.2015 припадає на вихідний 27.06.2015 (суботу), то останнім днем, коли може бути виконано грошове зобов'язання є 29.06.2015 (понеділок), а тому прострочення виникає з наступного дня тобто з 30.06.2015.

На підставі вищевикладеного, за розрахунком суду апеляційної інстанції 18 % річних становить:

- за період з 30.06.2015 по 02.07.2015 на суму боргу в розмірі 290 245,28 ( 142122,64 + 142122,64 ) загальна сума процентів складає: 429,40 грн.

- за період з 03.07.2015 по 11.12.2015 на суму боргу в розмірі 435 367,92 грн. ( 290245,28 + 145122,64) загальна сума процентів складає: 34 781,72 грн.

Таким чином, загальний розмір 18 % річних, які підлягають стягненню з відповідача, становить 35 211,12 грн.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 502,47 грн. інфляційних втрат на борг в розмірі 125 617,92 грн. за період з 03.06.2015 по 29.06.2015.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову позивачу в задоволені вказаних вимог з огляду на те, що початком періоду прострочення з оплати поставленої продукції є 30.06.2015, а позивачем вимоги про стягнення інфляційних втрат після вказаної дати не заявляються.

Доводи скаржника про те, що його було позбавлено права на судовий захист, оскільки відповідач не був присутнім в судовому засіданні, коли приймалося оскаржуване рішення, та що він був позбавлений можливості висловитися з приводу належності та допустимості доказів, наданих позивачем та надати свої докази на спростування позовних вимог, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідно до п.3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з'явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті.

Також колегія суддів зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про порушення провадження у справі від 17.12.2015, якою було призначено розгляд справи на 21.01.2016, відповідач отримав 29.12.2015, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення , яке наявне в матеріалах справи.

Суд першої інстанції ухвалою від 21.01.2016, через неявку представника відповідача, з метою забезпечення реалізації його процесуальних прав, відклав розгляд справи на 08.02.2016. В судове засідання 08.02.2016 представник відповідача повторно не з'явився, будь-яких заяв та клопотань не подавав.

За таких обставин, розгляд справи здійснений місцевим господарським судом за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень. Це стосується і відповідача, який мав довести з посиланням на конкретні письмові докази (ст.32 ГПК України), що ним виконано зобов'язання в повному обсязі та вчасно.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 має бути змінено, а апеляційна скарга - залишається без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" на рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 у справі №911/5347/15 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 у справі №911/5347/15 змінити, виклавши п. 2 та п. 3 його резолютивної частини в наступній редакції:

« 2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАГМА ТРЕЙД" (07400, Київська область, м. Бровари, вул. Лісова, буд. 22, ідентифікаційний код - 35326164) на користь Приватного акціонерного товариства "Консюрмерс-Скло-Зоря" (35314, Рівненська область, Рівненський район, с. Зоря, вул. Промислова, буд. 1, ідентифікаційний код - 22555135) 435 367 (чотириста тридцять п'ять тисяч триста шістдесят сім) грн. 92 коп. основної заборгованості, 35 211 (тридцять п'ять тисяч двісті одинадцять) грн. 12 коп. 18% річних, 7 058 (сім тисяч п'ятдесят вісім) грн. 68 коп. в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 1 853 (одна тисяча вісімсот п'ятдесят три) грн. 65 коп. 18% річних та 502 (п'ятсот дві) грн. 47 коп. інфляційних втрат в задоволенні позову відмовити.»

3. В іншій частині рішення господарського суду Київської області від 08.02.2016 у справі № 911/5347/15 залишити без змін.

4. Матеріали справи № 911/5347/15 повернути до господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Л. Власов

О.В. Агрикова