РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016Справа №910/4872/16
За позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 в інтересах держави - Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, в особі - Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації до Громадської організації Деснянської районної організації товариства Червоного Хреста України

про повернення нежитлового приміщення та стягнення 49886,05 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від прокуратури - Ліщановська А.О. (посвідчення № 038528);

від РДА - не з'явились;

від позивача - Фадєєва І.Б. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов, у якому Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 просить суд:

- зобов'язати Громадську організацію Деснянську районну організацію товариства Червоного Хреста України звільнити нежитлове приміщення площею 155,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова, 8-а, ДНЗ № 519, повернувши вказане приміщення Управлінню освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації за актом приймання-передачі;

- стягнути з Громадської організації Деснянської районної організації товариства Червоного Хреста України на користь Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації грошові кошти у сумі 49 886,05 грн.

Судові витрати Заступник керівника Київської місцевої прокуратури № 3 просить суд покласти на Відповідача, стягнувши їх на користь Прокуратури міста Києва

Позов мотивований тим, що всупереч умовам указаного договору оренди та вимогам чинного законодавства Відповідач не повернув приміщення з оренди по закінченню строку дії договору та не погасив заборгованість з відшкодування вартостей: теплопостачання та гарячого водопостачання, холодного водопостачання та водовідведення, електроенергії та податку на землю.

Деснянська районна в місті Києві державна адміністрація у поданих до суду письмових заявах підтримувала вимоги Позивача.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав, у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача про призначення справи до розгляду - ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Відповідача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Відповідача.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників прокуратури та позивача, які приймали участь у судових засіданнях, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

На підставі укладеного між Позивачем, як орендодавцем, та Відповідачем, як орендарем, Договору від 01.01.2010 №519/12 (зі змінами та доповненнями, далі разом - Договір), в оренду Відповідачу за актом приймання-передачі було передано державне нерухоме майно - нежитлове приміщення площею 155,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова, 8-а, ДНЗ № 519 (далі - Приміщення), для ведення статутної діяльності. Приміщення перебуває на балансі Позивача.

Судом враховано та визнано обґрунтованими як такі, що не спростовані Відповідачем, пояснення Позивача, що Приміщення перебуває у користуванні Відповідача з 01.07.1998, коли Приміщення було передано його правопопереднику (Ватутінській районній організації товариства Червоного Хреста України) за актом приймання-передачі (копія у справі), тому при укладенні Договору складати ще один акт приймання-передачі Приміщення розумно не було необхідності, так як Відповідач приміщенням вже користувався, фактично займав і не повертав (матеріали справи не містять доказів протилежного).

Строк дії Договору сторонами було встановлено (п. 9.1 Договору) з 01.01.2010 до 31.12.2010. Умови Договору його автоматичної пролонгації не передбачали.

Проте за приписами ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у редакції, яка була однаковою станом на дати укладення та закінчення строку дії Договору, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Листом від 22.12.2010 № 28-4556 Позивач висловив Відповідачу свою волю щодо небажання продовжувати строк дії Договору та відносини за ним шляхом вимоги звільнити орендовані за Договором приміщення. Указаний лист було отримано представником Відповідача наручно у день його складення, що вбачається з підпису на листі у нижньому правому кутку та оскільки іншої, від дати складення, дати отримання даного листа на ньому не вказано.

Належних та допустимих доказів, що лист від 22.12.2010 № 28-4556 Відповідачем не отримувався, останнім суду не додано.

Щодо того, що лист (заява) про припинення дії Договору був вручений Відповідачу до закінчення строку дії Договору, суд зазначає, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, ч. 2 ст. 291 ГК України, ч. 2 ст. 17 та ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець. Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Аналогічна правова позиція викладена у п. 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 12 «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна».

Отже, судом встановлено, що Відповідача, як орендаря, було повідомлено у встановлений вказаним Законом строк про припинення дії Договору та відсутність наміру його продовжувати, тому Договір вважається припиненим після закінчення строку, на який його було укладено, тобто після 31.12.2010.

Щодо укладених у подальшому між сторонами угод, які вони називали «додатковими угодами до Договору», то у зв'язку з їх укладенням після закінчення строку дії Договору вони судом розглядаються як окремі договори, а не «додаткові угоди до Договору», та як убачається з їх змісту - регулюють питання оплати за фактичне користування приміщенням (угода від 25.01.2011), питання подальшого (у 2016 році) відшкодування земельного податку та його розміру (угоди від 25.03.2016, від 01.04.2016) тобто фактично підтверджують закінчення строку дії Договору та врегулювання подальших питань, пов'язаних з його закінченням.

Наступні листи Позивача з нагадуванням, що строк дії Договору закінчився та з вимогою звільнити Приміщення (№ 28-2482 від 31.08.2012, № 28-3590 від 30.11.2012, № 32-4592 від 24.12.2015) Відповідачем також було залишено без реагування.

У зв'язку з закінченням дії Договору, у відповідності до ст. 785 ЦК України, 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та умов п.9.3 Договору Відповідач був зобов'язаний повернути орендоване майно Позивачу (орендодавцю), чого ним зроблено не було.

З огляду на все вищенаведене, позовні вимоги про зобов'язання Відповідача звільнити Приміщення, повернувши Приміщення Позивачу за актом приймання-передачі визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Водночас суд звертає увагу Відповідача, що за приписами ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», після закінчення терміну договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки за договором, має переважне право, за інших рівних умов, на укладення договору оренди на новий термін, крім випадків, якщо орендоване майно необхідне для потреб його власника. Отже, за виконання Відповідачем та наявності обумовлених указаною нормою Закону умов, Відповідач не позбавлений права та можливості порушити питання щодо укладення договору оренди на новий термін. Натомість, предметом спору та доказування у межах даного спору питання укладення договору оренди на новий термін не є, тому судом цьому питанню оцінка не надавалася.

Окрім того, за умовами п. 3.7 Договору, та враховуючи відсутність укладених Відповідачем окремих договорів (у матеріалах справи відсутні докази протилежного), Відповідач зобов'язаний сплачувати вартість: комунальних послуг, витрат на утримання прибудинкової території, послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання та внутрішньобудинкових мереж, все окремо від орендної плати та на підставі розрахунків вартості послуг. За умовами п. 1 угоди від 25.01.2011 Відповідач також зобов'язався відшкодовувати податок на землю у порядку та у розмірі, встановленому цією угодою та законом.

Розрахунок заборгованостей з відшкодування: теплопостачання та гарячого водопостачання, холодного водопостачання та водовідведення, електроенергії та податку на землю, разом у сумі 49886,05 грн. за період 01.01.2015 - 23.02.2016, доданий до клопотання № 32-1384 від 14.04.2016, судом перевірено та визнано обґрунтованим і арифметично правильним; розмір заборгованості є доведеним залученими до справи (та зокрема до указаного клопотання) доказами, а також відсутністю їх спростування з боку Відповідача.

Наявність у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час

подання позову, та залишається непогашеною на даний час, прокуратурою та Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і Відповідачем не спростована.

З огляду на все вищенаведене позовні вимоги про стягнення 49886,05 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо порушення інтересів держави у межах даного спору, що стали підставою для подання даного позову Заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 3, то суд погоджується з його доводами, викладеними у позові. З огляду на наведене, а також враховуючи системний аналіз приписів Закону України «Про прокуратуру», норм ГПК України та рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 N 3-рп/99, суд дійшов висновку про наявність у Заступником керівника Київської місцевої прокуратури № 3 права на звернення до господарського суду з даним позовом в інтересах Позивача.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судовий збір (2756 грн.) за клопотанням Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3 стягується з Відповідача на користь Прокуратури міста Києва, яка була платником збору в інтересах Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 3.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Зобов'язати Громадську організацію Деснянську районну організацію товариства Червоного Хреста України (м. Київ, вул. Курчатова, 8-А; ідентифікаційний код 24938455) звільнити нежитлове приміщення площею 155,8 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Курчатова, 8-а, ДНЗ № 519, повернувши вказане приміщення Управлінню освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Закревського, 15-А; ідентифікаційний код 24938455) за актом приймання-передачі.

Видати наказ.

Стягнути з Громадської організації Деснянської районної організації товариства Червоного Хреста України (м. Київ, вул. Курчатова, 8-А; ідентифікаційний код 24938455) на користь Управління освіти Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації (м. Київ, вул. Закревського, 15-А; ідентифікаційний код 24938455) 49886 (сорок дев'ять тисяч вісімсот вісімдесят шість) грн. 05 коп. заборгованості.

Видати наказ.

Стягнути з Громадської організації Деснянської районної організації товариства Червоного Хреста України (м. Київ, вул. Курчатова, 8-А; ідентифікаційний код 24938455) на користь Прокуратури міста Києва (м. Київ, вул. Предславинська, 45/9; ідентифікаційний код 02910019) 2756 (дві тисячі сімсот п'ятдесят шість) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.07.2016

Суддя Сташків Р.Б.