ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2016 р. Справа № 909/1385/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовська Л. М. , секретар судового засідання Войцеховська Х.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк", вул.Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094; адреса для листування: а/с 1800, м.Дніпропетровськ, 49027;

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, вул.ОСОБА_3 Мазепи, буд. 256 А, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200;

про стягнення 86495 грн. 82 коп., в тому числі 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 46134 грн. 05 коп. пені, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом;

за участю:

Від позивача: не з'явились;

Від відповідача: не з'явились.

ВСТАНОВИВ: в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 909/1385/15 за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 "ПриватБанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 86495 грн. 82 коп., в тому числі 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 46134 грн. 05 коп. пені, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.03.16 задоволено заяву відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відвід судді Калашника В. О. від розгляду справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2016 року, вказану справу передано на розгляд судді Неверовській Л. М.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 21.03.16 призначено розгляд справи № 909/1385/15 в судовому засіданні на 31.03.16.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 31.03.2016 р. розгляд справи було відкладено на 26.04.2016 р. відповідно до ст.77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.04.2016 р. розгляд справи було відкладено на 17.05.2016 р. відповідно до ст.77 ГПК України.

В судовому засіданні 17.05.2016 на підставі ч. 3 ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва до 26.05.2016.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 26.05.2016 р. розгляд справи було відкладено на 07.06.2016 р. відповідно до ст.77 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 07.06.2016 р. розгляд справи відкладено на 22.06.2016 р.

В судове засідання 22.06.16 представник позивача не з'явився.

Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем прийнятих на себе зобов'язань згідно заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про відкриття поточного рахунку від 11.07.12, якою він приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" та "ОСОБА_4 банку", розміщених в мережі Інтернет на офіційному сайті ПАТ КБ "Приватбанк", які разом із вказаною заявою складають договір банківського обслуговування №б/н від 11.07.12, та обґрунтовано положеннями ст.ст. 526, 527, 530, 610 ЦК України, ст.ст.193 ГК України.

Відповідач в судове засідання не з'явився, представника в судове засідання не направив.

У попередніх судових засіданнях відповідач проти позову заперечив з підстав, наведених у клопотанні від 02.02.2016 р. (вх.№1591/16 від 08.02.16), відзиві на позов від 15.03.16 (вх.№3611/16 від 16.03.16). Заперечуючи позовні вимоги зазначає про те, що ст.1055 Цивільного кодексу України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі, а договір укладення з недодержанням письмової форми є нікчемним. За таких обставин вважає, що договірні зобов'язання між сторонами відсутні та вказує на те, що заяву на відкриття поточного рахунку подав як фізична особа, однак визнає факт користування наданим позивачем кредитним лімітом.

Ухвалою суду від 07.06.2016 р. явка сторін в судове засідання не визнавалась обов'язковою.

У відповідності до п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, запобігаючи, безпідставному затягуванню розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними в ній матеріалами, враховуючи, що неявка в засідання суду представників сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, а у матеріалах справи є наявними всі необхідні для вирішення спору докази.

Розглянувши матеріали справи, із врахуванням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, судом встановлено наступне.

11.07.2012 р. фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно вказаної заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_4, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою відповідача складають Договір банківського обслуговування №Б/Н від 11.07.12 та взяв на себе зобов'язання виконувати умови цього Договору.

Відповідно до Договору відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 7813 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_4 (позивача) і Клієнта (відповідача) (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами.

За змістом п. 3.18.1.16. Умов, при укладенні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта (відповідача) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття авторизації кредитної угоди і системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), ОСОБА_1 (позивач) і Клієнт (відповідач) допускають використання підписів Клієнта (відповідача) у вигляді електронно цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований ОСОБА_4 (позивачем) через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта (відповідача) з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладення договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Згідно з п. 3.18.1.1. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта (відповідача) в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту ОСОБА_1 (позивач) повідомляє Клієнта (відповідача) на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_4 (позивача) та Клієнта (відповідача).

За змістом п. 3.18.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта (відповідача) щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди.

Пунктом 3.18.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта (відповідача) у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться ОСОБА_4 (позивачем) протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта (відповідача) до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.18.1.6. Умов зазначено, що ліміт може бути змінений ОСОБА_4 (позивачем) в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами ОСОБА_4 (позивача). Підписавши Угоду, Клієнт (відповідач) висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться ОСОБА_4 (позивачем) в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта (відповідача) на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_4 (позивача) і Клієнта (відповідача) (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших).

Розділом 3.18.4 Умов затверджено порядок розрахунків за користування кредитом : в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта (відповідача) при закритті банківського дня Клієнт (відповідач) виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка), (п. 3.18.4.1 Умов).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.18.4.1.1.).

Згідно з п. 3.18.4.1.2. Умов, при не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню Клієнт (відповідач) виплачує ОСОБА_4 (позивачу) за користування кредитом проценти в розмірі 24.00% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта (відповідача) щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом (відповідачем) будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) відсотки за користування кредитом у розмірі 48 (сорок вісім)% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом (відповідачем) будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права ОСОБА_4 (позивача) на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань (п. 3.18.4.1.3. Умов).

Відповідно до п. 3.18.4.1.4. Умов під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня. Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.18.4.9. Умов). При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Згідно з п. 3.18.2.3.4. Умов, ОСОБА_4 (позивач) має право при порушенні Клієнтом (відповідачем) будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта (відповідача) дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Пунктом 3.18.5.1. Умов визначено, що при порушенні Клієнтом (відповідачем) будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2, 3.18.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди, передбаченого п., п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_4 (позивачем) права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 3.18.15.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.18.10.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане Клієнтом (відповідачем).

Пунктом 3.18.6.1. Умов визначено, що обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта (відповідача) здійснюється з моменту подачі Клієнтом (відповідачем) до ОСОБА_4 (позивача) заяви на приєднання до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та / або з моменту надання Клієнтом (відповідачем) розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного використання зобов'язань сторонами.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 34000 грн., що підтверджується матеріалами справи.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 р. у справі №909/360/14, залишеним без змін постановою Львівського господарського суду від 05.11.2014 р. позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 46101,26грн. задовольнено. Стягнуто з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 34000 грн. заборгованості за кредитом, 7525,34 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 1833,00 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2742,92 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом. Предметом розгляду у вказаній справі було невиконання відповідачем зобов'язань згідно договору банківського обслуговування №б/н від 11.07.2012 р.

При розгляді справи №909/360/14 судом встановлено, що заборгованість відповідача станом на 24.02.14 становить 46101,26грн., з яких 34000 грн. - заборгованість за кредитом, 7525,34 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1833 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 2742,92 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом у вказаній справі встановлені обставини щодо укладення сторонами договору №б/н від 11.07.2012 р. та його правомірності, а тому дані обставини не потребують доказування при розгляді даної справи.

Предметом розгляду у даній справі є вимога позивача до відповідача про стягнення 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 46134 грн. 05 коп. пені, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом за договором №б/н від 11.07.2012 р., що утворилися внаслідок невиконання відповідачем договірних зобов'язань станом на 10.12.2015 р.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на 10.12.2015 р. відповідач не погасив суму основної заборгованості за кредитом, тому згідно умов договору №б/н від 11.07.2012 р. позивачем нараховано відсотки за користування кредитом, комісія за користування кредитом та пеня за період прострочення.

Відповідно до частини другої п. 17 Постанови Пленуму ВСУ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" № 5 від 30.03.2012 року, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 Цивільного кодексу.

З метою досудового врегулювання позивачем направлено відповідачу претензію № 20711IFA9S06U від 01.12.15 з вимогою погасити прострочену заборгованість. Факт направлення зазначеної претензії підтверджується наявними в матеріалах справи копіями опису вкладення, фіскального чека та рахунку згрупованих відправлень. Відповіді на зазначену претензію позивачем не отримано.

Доказів погашення відповідачем заборгованості суду не подано.

Згідно з ст.ст.11, 509, 526 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору і повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, в силу ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли зобов'язальні відносини.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В ч.3 ст.346 ГК України передбачено надання банками кредитів під відсоток.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Згідно підписаної заяви про відкриття поточного рахунку Відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг", ОСОБА_4, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank., які разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування №б/н від 11.07.2012 р., та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору.

Заяву про відкриття поточного рахунку та приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг", що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank суд розцінює як укладення між сторонами у справі договору банківського обслуговування, тобто правочину в розумінні ст. ст. 202, 203 ЦК України з усіма його правовими наслідками, що спростовує твердження відповідача про нікчемність даного правочину згідно ст.1055 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).

За наведених обставин позовні вимоги про стягнення 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом є обґрунтованими.

Відповідно до ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Стаття 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання чи неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ст. 549, 550 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 вище згаданого Закону вказує, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.18.5.1. Умов визначено, що при порушенні Клієнтом (відповідачем) будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п., п. 3.18.2.2.2., 3.18.4.1., 3.18.4.2, 3.18.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п., п. 3.18.1.8., 3.18.2.2.3., 3.18.2.3.4., винагороди, передбаченого п., п. 3.18.2.2.5., 3.18.4.4., 3.18.4.5., 3.18.4.6. Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_4 (позивачем) права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт (відповідач) сплачує ОСОБА_4 (позивачу) пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.18.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Відповідно до п. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано, відповідно до 3.18.5.4. Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.18.0.5.1., 3.18.5.2., 3.18.5.3. здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане Клієнтом (відповідачем).

Господарським судом встановлено факт прострочення відповідачем зобов'язання за договором банківського обслуговування №б/н від 11.07.2012 р., здійснено перевірку поданого позивачем розрахунку пені. З огляду на обґрунтованість поданого розрахунку, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 46134 грн. 05 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому суд не приймає до уваги доводи відповідача про те, що заяву на відкриття поточного рахунку він подав як фізична особа, оскільки вони спростовуються самою заявою, у якій зазначено найменування відповідача - фізична особа-підприємець ОСОБА_2 та назву виду економічної діяльності відповідача - діяльність у сферах права. Вказані обставини щодо укладення договору відповідачем саме як фізичною особою-підприємцем встановлені також рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 24.06.2014 р. у справі №909/360/14.

Щодо поданого відповідачем клопотання від 17.05.16 (вх.№6756/16 від 17.05.16) про витребування документів "кредитної історії" за договором б/н від 11.07.2012 р., суд зазначає про недоцільність задоволення такого клопотання, оскільки позивачем не заперечується факт того, що укладення договору банківського обслуговування між сторонами у справі, відбулося шляхом підписання відповідачем заяви про відкриття поточного рахунку та приєднання до "Умов та правил надання банківських послуг".

Відповідно до ч.1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідачем не подано документальних доказів, які б спростовували доводи позивача щодо неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо сплати відсотків, комісії за користування ними, пені.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом, 46134 грн. 05 коп. пені обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 11, 202, 203, 509, 526, 549, 550, 610, 612, 629, 639, 1054, 1067 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 216, 230-232 Господарського кодексу України, ст.ст.33, 49, 75, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_4 "ПриватБанк" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 86495 грн. 82коп., в тому числі 33629 грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 46134грн. 05 коп. пені, 6732 грн. боргу по комісії за користування кредитом задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, вул.ОСОБА_3 Мазепи, буд. 256 А, м. Коломия, Івано-Франківська область, 78200 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ОСОБА_4 "ПриватБанк", вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094 (ідентифікаційний код 14360570) 33629 (тридцять три тисячі шістсот двадцять дев'ять) грн. 77 коп. боргу за відсотками за користування кредитом, 46134 (сорок шість тисяч сто тридцять чотири) грн. 05 коп. пені, 6732 (шість тисяч сімсот тридцять дві) грн. боргу по комісії за користування кредитом, 1297 (одну тисячу двісті дев'яносто сім) грн. 44 коп. судового збору, про що видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.06.16

Суддя Неверовська Л. М.