РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.06.2016Справа №910/7875/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

про стягнення 15 955,00 грн.

Суддя М.М. Якименко

Представники сторін:

від позивача: Крашеніннікова М.І. - за довіреністю від 23.12.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-страхування" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" про стягнення 15 955,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну ОСОБА_2, який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 15 955,00 грн. - затрат по виплаті страхового відшкодування, 1 378,00 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 24.05.2016 року.

23.05.2016 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 року розгляд справи відкладено на 08.06.2016 року.

В судове засідання 08.06.2016 року представники відповідача не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 04.05.2016 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 08.06.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.08.2015 року між ОСОБА_2 (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір №1500927 серії PKS добровільного страхування транспортних засобів (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Renault Fluence», державний номер НОМЕР_1 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 09.08.2015 року в м. Києві по вул. Виборзька сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», державний номер НОМЕР_2 яким керував ОСОБА_3, у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження.

Відповідно до Страхового акту №109149 від 25.08.2015 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 17 055,00 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

Загальна вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу (за мінусом франшизи) склала 15 955,00 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові за вирахуванням недоплаченої частини страхової премії - 5 225,00 грн. (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 10 730,00 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 28.09.2015 року справа №760/17130/15-п (суддя Захарова А.С.), винним у ДТП визнано ОСОБА_3

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (далі по тексту - відповідач), відповідно до Полісу серія АІ №1901428, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання (зі сплати страхового відшкодування) 26.08.2015 року на підтвердження чого позивач надав суду платіжне доручення №13348 від 26.08.2015 року на суму 10 730, 00 грн., за вирахуванням недоплаченої частини страхової премії в розмірі 5 225,00 грн. (разом 15 955,00 грн.).

Відповідно до Полісу АІ №1901428 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 15 955,00 грн. - затрат по виплаті страхового відшкодування, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню (сума завданих збитків 17 055,00 грн. - недоплачена частина страхової премії 5 225,00 грн. - франшиза 0,00 грн. = 15 955,00 грн.).

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (02081, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЗДОЛБУНІВСЬКА, будинок 7-д; ) на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" (04050, м. Київ, ВУЛИЦЯ ГЕРЦЕНА, будинок 10; ) 15 995 (п'ятнадцять тисяч дев'ятсот дев'яносто п'ять) грн. 00 коп. - затрат по виплаті страхового відшкодування, 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 02.07.2016 року.