ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"02" липня 2016 р. Справа № 926/1420/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Українське зерно»
до відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Союз Агро 2007»
простягнення заборгованості за договором поставки, пені та 10% річних за порушення строків оплати товару у сумі 384437,48 грн.
Суддя Швець Микола Васильович
Представники :
Від позивачаОСОБА_1, довіреність № 1805 від 18.05.2016р.
Від відповідачаПопова ОСОБА_2, довіреність від 05.11.2015р.

СУТЬ СПОРУ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українське зерно» звернулося із позовною заявою до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Агро 2007» заборгованості за договором поставки, пені та 10% річних за порушення строків оплати товару у сумі 384437,48 грн., у т.ч.: основного боргу 328149,91 грн., пені 45744,10 грн., 10% річних - 10543,47 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов укладеного договору поставки № 18/01/16-ФА від 18.01.2016р., а саме щодо оплати отриманого у власність товару, що призвело до виникнення заборгованості.

Ухвалою суду від 07.06.2016р., порушено провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 10:00 год. - 16.06.2016р.

Ухвалою суду від 16.06.2016р., розгляд справи було відкладено на 11:00 год. - 01.07.2016р.

В судовому засіданні 01.07.2016р., судом було оголошено перерву до 10:00 год. - 02.07.2016р.

В судовому засіданні представник позивача надав витребувані судом документи (вх. № 1772 від 01.07.2016р.) та звернувся із заявою про зменшення позовних вимог (вх. № 1784 від 02.07.2016р.), згідно з якою зменшує позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 2000 грн. та просить стягнути з відповідача заборгованість за поставлений товар в сумі 382437,48 грн.

Зменшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству, дана заява відповідає вимогам ч. 4 ст. 22 ГПК України та приймається судом.

Представник відповідача в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала, про що подала відзив на позовну заяву вх. № 1600 від 16.06.2016 року та клопотання вх. № 1783 від 02.07.2016р., з яких вбачається, що відповідачем згідно банківських квитанцій № 0.0.568185219.1 від 15.06.2016р. та № 0.0.57623181.2 від 01.07.2016р., здійснено платіж в сумі 2000 грн. на користь позивача за отриманий товар.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив:

18.01.2016р. між ТОВ «Українське зерно» (постачальник) та ТОВ «Союз Агро 2007» (покупець) було укладено договір поставки № 18/01/16-ФА.

Договір набуває чинності з 18.01.2016р. і діє до 31.12.2016р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань по даному договору (п.11.2 договору).

Згідно з п.1.1 договору постачальник зобовязується передати у власність покупця білково-мінерально-вітамінні добавки, комбікорми (насипом або фасовані в мішки), премікси, інший товар за погодженням сторін (далі по тексту - товар), а покупець зобовязується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 2.1 договору найменування товару, його кількість, ціна товару за одиницю і по позиціях вказуються у видаткових накладних постачальника на товар.

Згідно з п.3.1 договору поставка товару здійснюється партіями протягом усього терміну дії договору.

Оплата товару покупцем здійснюється в порядку 100% оплати вартості даної партії товару (відповідно до видаткової накладної) не пізніше дати поставки конкретної партії товару. Датою поставки конкретної партії товару є дата видаткової накладної постачальника (п. 5.1 договору).

На виконання умов договору, позивач передав відповідачу товар у власність на загальну суму 328149,91 грн., що підтверджується:

- видатковою накладною № РН-0000588 від 19.01.16р. на 166749,95 грн.;

- видатковою накладною № РН-0000615 від 20.01.16р. на 161399,96 грн.

Проте відповідач за отриманий товар не розрахувався, що спричинило виникнення заборгованості в розмірі 328149,91 грн.

Позивач звертався до відповідача з вимогою № 235 від 18.05.2016р., щодо сплати заборгованості за договором поставки, пені та відсотків за порушення строків оплати товару, яку відповідач залишив без реагування.

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Нормою ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час розгляду справи відповідачем проведено часткову оплату за отриманий товар в сумі 2000 грн. (підтверджується банківською квитанції № 0.0.568185219.1 від 15.06.2016р. та копією банківської квитанції № 0.0.57623181.2 від 01.07.2016р.), отже станом на день розгляду справи у суді, основний борг відповідача перед позивачем за отриманий товар становить 326149,91 грн. та підлягає стягненню.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України - учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 8.3 договору у разі прострочення здійснення плати за партію товарів, що поставляється, покупець сплачує постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої у момент нарахування пені, від простроченої до оплати суми за кожен день прострочення, а також 10% річних від простроченої до оплати суми.

На цій підставі позивач правомірно заявив вимогу про стягнення з відповідача за період з 21.01.2016р. по 18.05.2016р. - пені в розмірі 45744,10 грн. та 10% річних в розмірі 10543,47 грн.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів погашення заборгованості в повному обсязі.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 ГПК України, судовий збір слід покласти на відповідача з вини якого спір безпідставно доведений до розгляду в судовому порядку в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 44, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Зменшені позовні вимоги - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союз Агро 2007» (Чернівецька область, Новоселицький район, с. Котелеве; код 35453692)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське зерно» (м. Полтава, вул. М. Бірюзова, 32-а; код 30044094)

- заборгованість в сумі 382437,48 грн., у т.ч.: основного боргу 326149,91 грн., пені 45744,10 грн., 10% річних - 10543,47 грн.;

- відшкодування судового збору в сумі 5766,57 грн.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

«Повне рішення складено 02.07.2016 року»

Суддя ОСОБА_3