номер провадження справи 5/38/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 Справа № 908/1312/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, Київська область, м. Київ, вул. Тверська, 5) в особі Регіональної філії Південно-західна залізниця ПАТ Укрзалізниця (01601, Київська область, м. Київ, вул. Лисенка, 6)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД (69059, АДРЕСА_1)

про стягнення 283 920,00 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача: не зявився

СУТНІСТЬ СПОРУ:

11.05.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Південно-західна залізниця ПАТ Укрзалізниця до Товариства з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД про стягнення 283 920,00 грн.

Ухвалою суду від 11.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1312/16, справі присвоєно номер провадження 5/38/16, розгляд якої призначено на 13.06.2016. Ухвалою суду від 30.05.2016 № 908//1312/16 розгляд справи перенесено на 15.06.2016. Розгляд справи відкладався. У судовому засіданні 23.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач у судове засідання 23.06.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника позивача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні позивач не скористався.

Відповідач у судові засідання 15.06.2016 та 23.06.2016 не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про розгляд справи за відсутності належним чином уповноваженого представника відповідача або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце проведення судового засідання відповідач був повідомлений своєчасно та належним чином шляхом направлення на його адресу відповідних ухвал суду. Своїм правом бути присутнім у судовому засіданні відповідач не скористався.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (далі - Постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18) місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

В п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 зазначено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Ухвала про порушення провадження у справі від 11.05.2016 № 908/1312/16, направлена Товариству з обмеженою відповідальністю «СТІГО Лтд» за адресою 69059, АДРЕСА_2, повернулась на адресу суду з відміткою пошти: «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 58-59).

Ухвала суду від 15.05.2016 № 908/1312/16 про відкладення розгляду справи була розміщена на офіційному веб-сайті «Судова влада України» на сторінці господарського суду Запорізької області в мережі Інтернет, що підтверджується роздруківкою з сайту (а.с. 57).

В матеріалах справи міститься Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань станом на 15.06.2016, відповідно до якого місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «СТІГО ЛТД» є: 69059, АДРЕСА_2 (а.с. 51 -52). Саме за цією адресою здійснювалось листування з відповідачем.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Надання відзиву та документів, що підтверджують заперечення проти позову, є не обовязком, а правом відповідача, в чому вбачається прояв принципу диспозитивності.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони мають право брати участь у господарських засіданнях. Оскільки зміст норми не передбачає обовязку сторін брати участь в судових засіданнях, незявлення повноважних представників сторін в судові засідання є реалізацією процесуального права сторони.

В п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 зазначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконання Закону України «Про особливості утворення Публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування (далі - Закон), відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 № 200 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» утворено Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», 100 відсотків акцій якого закріплюються у державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізовуються шляхом злиття, згідно з додатком № 1.

Відповідно до п. 6 ст. 2 Закону товариство є правонаступником усіх прав і обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

Пунктом 1 наказу Державної адміністрації залізничного транспорту України від 30.11.2015 № 512-Ц/од визначено, що 30.11.2015 є датою закінчення господарської діяльності Державної адміністрації залізничного транспорту підприємств та установ залізничного транспорту, які реорганізовуються шляхом злиття згідно із додатком № 1 постанови КМУ від 25.06.2014 № 200.

Державне територіально-галузеве обєднання «Південно-Західна залізниця» увійшло до переліку підприємств, на базі яких утворено публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» та з 01.12.2015 здійснює свою діяльність як регіональна філія «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СТІГО ЛТД» (далі - постачальник) та Державним територіально-галузевим обєднанням «Південно-Західна залізниця» (далі - покупець) було укладено договір поставки № ПЗ/ИХ-151225/ию (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.4. якого у відповідності з цим договором постачальник зобовязується у 2015 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію (далі - товар), відповідно до Специфікації № 1 (Додаток № 1), а покупець зобовязується прийняти і оплатити цей товар на умовах даного договору.

Найменування товару: рукавиці з двунитки з брезентовими надолонниками (2015 року випуску).

Кількість та асортимент товару визначений у Специфікації № 1 (додаток № 1), яка є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до п.п. 3.1. 3.4. договору покупець оплачує поставлений постачальником товар за ціною, вказаною у Специфікації № 1 (Додаток № 1). Ціни в накладних і в рахунках фактурах вказуються в національній валюті України. Ціна може бути зменшена за взаємною згодою сторін. Сума договору становить 1 419 600, 00 грн., в т.ч ПДВ 20 % 236 600,00 грн.

Пунктами 4.1. - 4.3. договору передбачено, що розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Покупець здійснює оплату поставленого товару, на підставі виставлених рахунків протягом 30 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної. До рахунку додається видаткова накладна.

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору товар повинен бути поставлений постачальником не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця.

Заявка направляється постачальнику поштою або передається під особистий підпис представнику постачальника.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що за несвоєчасну поставку товару постачальник сплачує покупцю штраф у розмірі 20 % від суми непоставленого в строк товару.

Між сторонами було підписано Додаток № 1 до договору на суму 1 419600,00 грн. (а.с. 32).

Листами від 17.08.2015 № НХ-4/1490-З та від 23.10.2015 № НХ-4/2079 позивач звертався до відповідача з заявками щодо поставки товару на суму 1 419600,00 грн. та повідомляв, що у разі не поставки товару до відповідача буде застосовано штраф, передбачений п. 7.3. договору, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком від 26.10.2016 (а.с. 33 - 35). Відповіді на вказані листи позивач не отримав, товар відповідачем не поставлено.

Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 283 920,00 грн., нарахований на підставі п. 7.3. договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач повинен був поставити товар позивачу не пізніше 10 робочих днів від дня отримання постачальником заявки покупця. Позивач двічі направляв на адресу відповідача заявки на товар на суму 1 419600,00 грн. (а.с. 33 - 35). Проте, товар відповідачем так і не був поставлений.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 1 ст. 550 Цивільного кодексу України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано штраф у розмірі 283920,00 грн. Розрахунок перевірено судом, є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі або частково відповідачем суду не надано.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Стіго ЛТД (69059, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця (03680, Київська область, м. Київ, вул. Тверська, 5, ) в особі Регіональної філії Південно-західна залізниця ПАТ Укрзалізниця (01601, Київська область, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ) штраф у розмірі 283 920 (двісті вісімдесят три тисячі девятсот двадцять) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 4 258 (чотири тисячі двісті пятдесят вісім) грн. 80 коп. Видати наказ.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 23.06.2016.