Господарський суд
Житомирської області
____________________________________________________________________
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"06" липня 2016 р. Справа № 906/653/16

Господарський суд Житомирської області у складі судді Машевської О.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали позивача: КВЖРЕП №10 ( м. Житомир) в особі ліквідатора ОСОБА_1 (м. Житомир) до ОСОБА_2 міської ради (м. Житомир) про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

05.06.2016р. до господарського суду Житомирської області надійшла позовна заява КВЖРЕП №10 ( м. Житомир) в особі ліквідатора ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 міської ради (м. Житомир) про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно загальною вартістю 2700538, 00 грн.

Частиною 3 ст. 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви подаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон).

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, також визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру ( п.2.2 Постанови ВГСУ від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України") ( далі - Постанова ВГСУ № 7).

Вимога про визнання права повного господарського відання на нерухоме майно також є вимогою майнового характеру, та підлягає оплаті судовим збором у розмірі 1,5 відсотка ціни позову.

Таким чином, із визначеної позивачем ціни позову 2700538,00 грн. підлягає сплаті судовий збір у розмірі 40 508,07 грн.

Однак КВЖРЕП №10 (м. Житомир) в особі ліквідатора ОСОБА_1 заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на постанову господарського суду від 03.11.2011р. у справі №4/44-Б про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Клопотання про звільнення від сплати судового збору з наведених у клопотанні підстав задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

За приписами статті 8 Закону, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою, зокрема, звільнити від сплати судового збору.

У пункті 3.1. Постанови ВГСУ №7 роз'яснено, що у розгляді питань, пов'язаних із звільненням від сплати судового збору, слід враховувати, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі на стадії зверненні з позовом до суду.

Позивач , навівши доводи про майновий стан банкрута, які на його думку , перешкоджають сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі, не подав жодних доказів на підтвердження цим доводам. Тоді як термін «майновий стан» є оціночним та підлягає встановленню судом на підставі поданих доказів за правилами ст. 33 ГПК України. Такі докази мають обґрунтовувати об'єктивні причини, які обумовлюють неможливість оплати судового збору.

Зокрема, суд враховує, що ч. 9 ст. 41 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" зобов'язує ліквідатора не рідше ніж один раз на місяць надавати комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника.

Таким чином, постанова господарського суду від 03.11.2011р. у справі №4/44-Б про банкрутство КВЖРЕП №10 (м. Житомир) не є достатнім доказом підтвердження об'єктивної неможливості сплати судового збору за цим позовом. у 2016 році.

В свою чергу, відповідно до статті 129 Конституції України та статті 4-2 ГПК України правосуддя в у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом.

Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду , викладеної у рішенні у справі «Ейрі проти Ірландії» від 9 жовтня 1979 року, положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов'язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

Оскільки стаття 8 Закону наділяє суд правом звільнити особу від сплати судового збору, а не встановлює такий обов'язок, господарський суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 ГПК України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору в установлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення ( ч.3 ст. 63 ГПК України).

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 ГПК України,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити КВЖРЕП №10 (м. Житомир) у клопотанні про звільнення від сплати судового збору.

2. Повернути без розгляду позовні матеріали КВЖРЕП №10 (м.Житомир) в особі ліквідатора ОСОБА_1

Додаток на_28__аркушах

Ухвала про повернення позовної заяви без розгляду підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя Машевська О.П.

1 - в наряд, 2- КВЖРЕП №10 (м. Житомир) в особі ліквідатора ОСОБА_1 (у книзі нарочним)