ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2016 Справа № 905/1105/16

Господарський суд Донецької області у складі

головуючого судді Сажневої М.В., суддів Ніколаєвої Л.В., Шилової О.М.,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК»
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Комунальне підприємство «Київський метрополітен»
прозобовязання виконати умови договору

за участю представників:

від позивачаОСОБА_1 представник за довіреністю
від відповідачаОСОБА_2 - представник за довіреністю
від третьої особине з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» про зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» виконати пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу позивача на території Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Ухвалою суду від 07.04.2016 залучено до участі у справі Комунальне підприємство «Київський метрополітен» третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

В судовому засіданні 18.05.2016 відкладено розгляд справи для формування колегіального складу суду для розгляду даної справи.

За результатом автоматичного визначення складу колегії суддів справу №905/1105/16 передано на розгляд колегії суддів у складі: ОСОБА_3 (головуючий), ОСОБА_4, ОСОБА_5

Ухвалою господарського суду Донецької області від 20.05.2016 колегією суддів у складі: ОСОБА_3 (головуючий), ОСОБА_4, ОСОБА_5 прийнято справу №905/1105/16 до свого провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в повному обсязі виконав свої зобовязання за Договором №4114/010035/3 від 16.07.2014 щодо здійснення оплати товару, а відповідач на виконання умов вказаного договору виготовив та передав товар позивачу. Однак, до даного часу відповідачем не виконано своє зобовязання щодо здійснення пусконалагоджувальних робіт, атестації стенда та навчання персоналу, яке передбачене п. 12.1 Договору. У звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом про зобовязання відповідача виконати умови договору.

Відповідач проти позову заперечує та вважає, що у поданому позивачем позові відсутній предмет спору. Відповідач вказує, що Договір №4114/010035/3 від 16.07.2014 є договором купівлі-продажу, а проведення пусконалагоджувальних робіт є договором про проведення робіт, який сторонами не було укладено. Згідно умов Договору у вартість стенду, який виготовлявся та поставлявся позивачу, пусконалагоджувальні роботи не входять, а розділ 12 Договору є додатковим і не є істотною умовою Договору. Також відповідач вказує, що п. 12.1 Договору не визначено істотних умов щодо виконання високотехнологічних робіт. Відповідач вважає, що у нього відсутній обовязок здійснити пусконаладку стенду згідно з п. 12.1 Договору, оскільки таке зобовязання має бути здійснено у відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України шляхом укладання окремого договору на виконання робіт з пусконалагоджування стенду.

У додаткових поясненнях відповідач зазначив, що посилання позивача на третю сторону в п. 12.1 Договору є безпідставним, оскільки в даному пункті немає жодних ідентифікуючих даних підприємства. В додатках до договору реквізитів третьої особи не зазначено, а вказаний товар позивачем було придбано для власної господарської діяльності та виконання ремонтних робіт на території КП «Київський метрополітен». Третя особа - КП «Київський метрополітен» не має жодних відношень з відповідачем, адже не є стороною спірного договору. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не було надано гасників коливань для виконання робіт відповідача, що призвело до додаткових робіт постачальника, а тому позивач не має права вимагати безкоштовних пусконалагоджувальних робіт. Відповідач вважає, що оскільки позивач не звернувся до нього з повідомленням про готовність товару до пусконаладки та не зазначив реквізити де будуть проводитись роботи, відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати виконання від відповідача пусконалагоджувальних робіт.

Третя особа у письмових поясненнях зазначила, що відповідач всупереч вимогам п. 12.1 Договору не провів пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР та навчання персоналу, і, як наслідок, позивач не має можливості експлуатувати стенд для виконання випробувань гідравлічних гасителів коливань під час обслуговування та поточного ремонту візків вагонів метро на території електродепо «Харківське (ТЧ-3) КП «Київського метрополітену», про що 10.02.2016 було складено акт технічного стану стенду. Станом на даний час стенд не експлуатується працівниками позивача за призначенням.

Клопотання відповідача про припинення провадження у справі, у звязку з відсутністю предмету спору, викладене у відзиві на позов, задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Як зазначено в п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що станом на час розгляду даної справи між сторонами існує спір, який ними не врегульовано, у звязку з чим відсутні підстави для припинення провадження у справі, у звязку з відсутністю предмет спору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

07.08.2014 Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» (покупець, позивач) та 08.08.2014 Товариством з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» (продавець, відповідач) підписано договір №4114/010035/3 від 16.07.2014 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору продавець зобовязався виготовити та передати у власність покупця стенд (патенти України на винахід № 72048, № 72280) мод. СВД 11-0,3ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань (далі - товар) в кількості 1 шт., а позивач прийняти та оплатити товар (п. 1.1 Договору).

У Додатку №1 до Договору сторонами погоджено технічне завдання на стенд мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань.

У Додатку №1 до Технічного завдання на стенд мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань сторонами погоджено параметри гасителів коливань, що підлягають випробовуванню на стенді СВД 11-0,3 ПТЗР.

У Додатку №2 до Договору сторонами погоджені вимоги до супровідної технічної документації.

Даний Договір вступає в силу з дня його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 (п. 10.1 Договору).

Згідно з п.10.3 Договору даний Договір вважається дійсним до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе по ньому зобовязань.

Відповідно до п. 2.1 Договору якість товару повинна відповідати технічним умовам ТУ У 33.2-5:2009 та погодженому Технічному завданню. Якість товару засвідчуються паспортом та свідоцтвом про метрологічну атестацію, які видаються виробником.

Згідно з п. 4.1 Договору ціна 1-ї штуки товару (стенда) складає 980000,00 грн у тому числі ПДВ 20% 163333,33 грн.

Ціна товару включає вартість навчання представників покупця прийомам роботи на стенді на території підприємства, що експлуатує товар покупця (п.4.2 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору оплата за товар здійснюється в наступному порядку: передплата у розмірі 50% від загальної суми Договору протягом 15 календарних днів з моменту укладення Договору, а залишок в розмірі 50% від загальної суми Договору протягом 5 календарних днів з моменту приймання товару у продавця.

На виконання вимог Договору позивач перерахував відповідачу передплату у розмірі 50% вартості товару у сумі 490000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №41/41986 від 12.08.2014.

Згідно з п. 6.1 Договору приймальні випробування стенда здійснюються на підприємстві продавця за участю представника покупця.

Відповідно до п. 6.5 Договору за результатами випробувань сторонами підписується акт технічного стану, який слугує підставою для виставлення рахунку на остаточну оплату.

16.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» та Публічним акціонерним товариством «Крюківський вагонобудівний завод» підписано акт технічного стану стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань по Договору № 4114/010035/3.

Згідно з даним актом комісією підприємств сторін було здійснено випробування стенду у відповідності до технічних завдань та встановлено, що товар відповідає умовам договору і технічним завданням та придатний для експлуатації.

17.10.2014 позивачем було здійснено остаточний розрахунок у розмірі 50% вартості товару у сумі 490000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №41/46057 від 17.10.2014.

На виконання вимог Договору відповідачем був виготовлений та переданий позивачу товар на загальну суму 980000,00 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортною накладною №б/н від 20.10.2014 та видатковою накладною №РН-0000012 від 21.10.2014 на суму 980000,00 грн.

Спору між сторонами щодо оплати товару та його отримання немає.

В подальшому вищезазначений стенд позивачем було доставлено та вивантажено згідно з Керівництвом по експлуатації стенду на території Комунального підприємства «Київський метрополітен» для виконання позивачем обслуговування та поточного ремонту візків вагонів метро, що підтверджується актом від 23.10.2014, підписаним представниками позивача та КП «Київський метрополітен».

Згідно з п. 12.1. Договору пусконаладку, атестацію стенду і навчання персоналу продавець здійснює не пізніше 3-х місяців після поставки, в період гарантійного строку на товар в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця.

Якість виконаних робіт підтверджується актом про закінчення пусконалагоджувальних робіт (п. 12.2 Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору гарантійний строк експлуатації товару - 12 місяців з дня введення стенду в експлуатацію, але не більше 18 місяців з моменту здачі товару позивачу.

Позивач вказує, що відповідачем не виконано свого обовязку, передбаченого п. 12.1 Договору, та не здійснено пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу позивача.

За твердженням позивача в порушення вимог цивільного законодавства відповідач, не вчинив будь-яких дій на виконання вказаного пункту договору в строки передбачені Договором, а тому позивач завернувся до суду за захистом своїх прав у спосіб передбачений ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України - примусове виконання обовязку в натурі.

Позивач також вказує, що головною метою придбання стенду була його подальша експлуатація на території Комунального підприємства «Київський метрополітен» для випробувань гідравлічних гасителів коливань під час обслуговування та поточного ремонту візків вагонів метро в рамках програми «Комплексна модернізація вагонів типу Е», однак на даний час вказаний стенд перебуває на території Комунального підприємства «Київський метрополітен» і не використовується працівниками позивача за призначенням, оскільки відповідачем не виконано своїх зобовязань за Договором в частині проведення пусконалагоджувальних робіт, атестації стенду і навчання працівників позивача.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 05.11.2015 була направлена претензія №1-37 з вимогою в найкоротший термін почати виконання договірного зобовязання, а саме пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду та навчання персоналу.

Однак, вимога про виконання вказаних робіт залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є змішаним договором купівлі-продажу та надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України при укладанні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь - які умови договору, що не суперечать законодавству.

Статтею 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо всіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимоги однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Оскільки договір є видом правочину, для його укладення та чинності сторонами необхідно дотримуватись усіх тих вимог, які визначені у ст. 203 Цивільного кодексу України для всякого виду правочину.

Для того, щоб договір вважався укладеним, сторони у належній формі повинні досягнути згоди з усіх істотних його умов, які поділені на чотири групи:

умови про предмет;

умови, що визначені законом як істотні;

умови, які є необхідними для договорів даного виду;

умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Дослідивши зміст Договору та Додатків до нього, судом встановлено, що він був укладений у простій письмовій формі, без розбіжностей та зауважень на основі вільного волевиявлення. Договір та Додатки до нього підписані з боку позивача технічним директором ОСОБА_6 на підставі довіреності №49юр-112 від 12.06.2014, з боку відповідача директором ОСОБА_7, скріплені печатками сторін.

Зі змісту Договору, судом встановлено, що сторони погодили всі істотні умови договору.

Враховуючи вищевикладене, відповідачем не доведено невідповідність змісту спірного Договору нормам чинного законодавства, а судом під час розгляду спору такого порушення, не встановлено.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому (ч. 1 ст. 656 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами (ст. 905 Цивільного кодексу України).

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язана сторона має право відмовитися від виконання зобов'язання у разі неналежного виконання другою стороною обов'язків, що є необхідною умовою виконання.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання зобовязань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач в порушення умов Договору та вимог вищенаведених норм законодавства у визначений Договором строк та на даний час не здійснив пусконаладку, атестацію стенду і навчання персоналу в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача на те, що розділ 12 Договору не є істотним, а спірне зобовязання повинно виконуватись шляхом укладання окремого договору на виконання робіт з пусконалагодження стенду, судом не приймається з огляду на наступне.

Як вище встановлено судом, укладений між сторонами Договір є змішаним договором купівлі-продажу та надання послуг.

Зобовязання, яке погоджено сторонами у розділі 12 Договору і є договором про надання послуг, а тому мало бути виконано відповідачем у погоджений строк та відповідно до умов, зазначених у вказаному розділі Договору.

Умовами Договору (п. 4.2) сторони погодили, що вартість навчання працівників покупця прийомам роботи на стенді на території підприємства, що експлуатує товар покупця включено у ціну товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Умовами укладеного між сторонами Договору не передбачено, що надання відповідачем послуг з пусконаладки та атестації стенду в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця, повинно здійснюватись за плату.

А тому посилання відповідача на те, що позивач не має права вимагати безоплатного виконання робіт з пусконаладки та атестації стенду судом також відхиляється.

Судом не приймається твердження відповідача, що позивач не має права вимагати проведення спірних робіт на території третьої особи, оскільки це спростовується умовами п. 12.1 укладеного між сторонами Договору, у якому погоджено, що спірні роботи мають бути виконані в умовах підприємства, що експлуатує товар покупця.

Відповідач також вважає, що оскільки позивач не звернувся до нього з повідомленням про готовність товару до пусконаладки та не зазначив реквізити де будуть проводитись роботи, відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України позивач не має права вимагати виконання від відповідача пусконалагоджувальних робіт.

Однак суд не погоджується з таким твердженням відповідача, оскільки умовами Договору не передбачено обовязку позивача щодо запрошення відповідача для проведення робіт, визначених пунктом 12.1 Договору, натомість у вказаному пункті чітко визначено зобовязання саме відповідача з проведення відповідних робіт та строк, у який відповідач повинен був виконати таке зобовязання.

Доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняв дії для виконання свого зобовязання, звертався до позивача з вимогою про надання інформації щодо того на території якого саме підприємства необхідно виконати роботи з пусконаладки стенду, тощо відповідачем суду не надано. Також не надано доказів того, що на вимогу відповідача позивач відмовив у наданні такої інформації.

Крім того, як свідчать матеріали справи (лист відповідача №081-10/14від 16.10.2014, посилання відповідача, що 14.10.2014 відповідачем було відкомандировано свого представника у місто Київ, та який знаходився у Києві до 15.11.2014), відповідачу було відомо, що поставлений товар буде експлуатуватись на території Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Щодо твердження відповідача, що позивачем не було виконано зобовязання з надання гасителів коливань суд відзначає наступне.

У Протоколі від 16.10.2014, який підписано представником позивача та директором відповідача, сторони вирішили наступне: у процесі пусконалагоджувальних робіт на підприємстві, експлуатуючому стенд мод. СВД 11-0,3 ПТЗР, провести комплексне випробування стенду з наданням гасителів коливань згідно з технічним завданням.

У звязку з чим, посилання відповідача на те, що позивачем не було виконано зобовязання з надання гасителів коливань, судом не приймається, оскільки сторони погодили, що такі гасителі будуть надані у процесі виконання пусконалагоджувальних робіт.

Крім того, у технічному завданні та додатку до нього визначені параметри гасителів коливань, що підлягають випробовуванню на стенді, та технічні вимоги, яким має відповідати стенд, однак ані умовами договору, ані умовами технічного завдання і додатку до нього не визначено саме обовязку покупця (позивача) надати відповідачу відповідні гасителі коливань.

Посилання відповідача на те, що ним знято гарантії на товар, оскільки позивачем не було дотримано зобовязання, викладеного у листі №081-10/14від 16.10.2014, щодо обовязкової доставки товару в електродепо київського метрополітену за участю представника відповідача, який на думку відповідача є невідємною частиною Договору, судом не приймається.

Порядок зміни та розірвання господарських договорів передбачений ст. 188 Господарського кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Умовами, укладеного між сторонами Договору, не передбачено права в односторонньому порядку змінювати умови Договору.

На листі №081-10/14від 16.10.2014 міститься лише відмітка про його отримання.

Однак, доказів на підтвердження прийняття та погодження позивачем умов, викладених у вищезазначеному листі, матеріали справи не містять.

Матеріали справи не містять доказів, на підтвердження того, що повноважними представниками сторін вносились відповідні зміни до Договору в частині обовязкової доставки товару в електродепо київського метрополітену за участю представника відповідача та зняття гарантій на товар у разі недотримання такої вимоги.

Згідно з п. 2.2 Договору гарантійний строк експлуатації товару - 12 місяців з дня введення стенду в експлуатацію, але не більше 18 місяців з моменту здачі товару позивачу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 676 Цивільного кодексу України гарантійний строк починається з моменту передання товару покупцеві, якщо інше не встановлено договором купівлі-продажу.

Гарантійний строк, встановлений договором купівлі-продажу, продовжується на час, протягом якого покупець не міг використовувати товар у зв'язку з обставинами, що залежать від продавця, до усунення їх продавцем.

Оскільки товар був переданий покупцю 21.10.2014 і до даного часу відповідачем не виконано зобовязання за Договором з проведення пусконаладки, атестації стенду і навчання персоналу, а тому поставлений товар не може використовуватись позивачем, то станом на час звернення з позовом до суду гарантійний строк на товар не закінчився.

Крім того, згідно з п. 10.3 Договору даний Договір вважається дійсним до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе по ньому зобовязань.

Тому посилання відповідача про зняття гарантії на товар за листом №081-10/14від 16.10.2014, а також зняття відповідачем з себе усіх зобовязань за Договором, у звязку із закінченням строку його дії, судом відхиляється.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідачем порушено умови Договору та вимоги норм законодавства і не виконано у встановлений Договором строк свого зобовязання за Договором з проведення пусконалагоджувальних робіт, атестації стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу позивача.

Невиконання відповідачем своїх зобовязань за Договором не дає позивачу можливості використовувати придбаний товар за призначенням та належним чином виконувати свої зобовязання перед третьою особою.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ювілейна, 72, ідентифікаційний код 23113534) виконати пусконалагоджувальні роботи, атестацію стенду мод. СВД 11-0,3 ПТЗР для випробування гідравлічних гасителів коливань та навчання персоналу Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (39621, Полтавська обл., м.Кременчук, вул. Івана Приходька, 139, ідентифікаційний код 05763814) на території Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, пр-т Перемоги, 35, ідентифікаційний код 03328913).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «МІНЕТЕК» (84331, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Ювілейна, 72, ідентифікаційний код 23113534) на користь Публічного акціонерного товариства «Крюківський вагонобудівний завод» (39621, Полтавська обл., м.Кременчук, вул. Івана Приходька, 139, ідентифікаційний код 05763814) судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 27.06.2016

Головуючий суддя М.В. Сажнева

Суддя Л.В. Ніколаєва

Суддя О.М. Шилова