КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа№ 910/3075/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Хрипуна О.О.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: Кулачок Т.М.,

від відповідача 1: не з'явились,

від відповідача 2: не з'явились,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2016р. у справі №910/3075/16 (суддя Чинчин О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша енергетична»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПБ-Цегла»,

Товариства з обмеженою відповідальністю «Німецько-Українська правова група «Стрікс»

про стягнення 274797,61 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відповідачів про стягнення заборгованості в сумі 279948,12 грн. (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), з якої основний борг в сумі 115861,91 грн., борг за договором поруки 100,00 грн., пеня в сумі 154539,72 грн. та 3% річних в сумі 9446,49 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 13.04.2016р. у справі №910/3075/16 припинено провадження у справі №910/3075/16 за позовом Позивача в частині солідарного стягнення суми основної заборгованості у розмірі 100,00 грн. та в частині стягнення з Відповідача 1 суми основної заборгованості у розмірі 115961,91 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Позов задоволено частково. Стягнуто з Відповідача 1 на користь Позивача 3% річних у розмірі 9329,20 грн., пеню у розмірі 152294,39 грн. та судовий збір у розмірі 4121,97 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що Позивачем доведено порушення зобов'язань з боку Відповідача 1, але враховуючи сплату Відповідачем 1 боргу в сумі 115961,91 грн. після звернення Позивача до суду з вказаним позовом та порушення провадження у даній справі, суд прийшов до висновку щодо припинення провадження у справі №910/3075/16 в частині стягнення з Відповідача 1 суми основної заборгованості у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Оскільки, відповідно до ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, також підлягає припиненню провадження у справі в частині солідарного стягнення з Відповідачів суми основної заборгованості у розмірі 100,00 грн. В частині позовних вимог про стягнення пені та 3% річних суд здійснив перерахування.

Не погоджуючись з рішенням суду Відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що зобов'язання по сплаті вартості газу за актами приймання-передачі газу починається після їх підписання, а тому право Позивача нараховувати пеню та 3% річних на вартість фактично поставленого газу в липні 2015р. виникло тільки після 31.07.2015р.

Отже, Позивачем не вірно нараховано суму пені та 3% річних, що не було досліджено судом при розгляді справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.05.2016р. прийнято апеляційну скаргу Відповідача до свого провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 21.06.2016р.

21.06.2016р. Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній заперечив проти апеляційної скарги та просив рішення залишити без змін.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

01.07.2015р. між Позивачем та Відповідачем був укладений договір на постачання природного газу №Г01/07-1, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надавати у власність Відповідачу природний газ, а Відповідач зобов'язався оплачувати вартість прийнятого обсягу газу на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1. договору обсяг газу, що планується поставити за даним договором у кожному календарному місяці складає: липень - 200 тис.м3, серпень - 200 тис.м3, вересень - 200 тис.м3, жовтень - 200 тис.м3, листопад - 200 тис.м3, грудень - 200 тис.м3.

Згідно з п.2.2. договору обсяги, вказані в п.2.1. даного договору є орієнтовними та можуть змінюватись, як в більшу так і в меншу сторону. Плановий щомісячний обсяг природного газу визначається на підставі письмових заявок Відповідача.

Відповідно до п.3.2 договору кількість газу, поставленого Відповідачу, закріплюється щомісячними актами приймання - передачі газу, в яких визначається фактичний обсяг спожитого газу і які підписуються повноважними представниками Позивача і Відповідача.

Згідно з п.3.5.1-3.5.2. договору Відповідач зобов'язувався підтвердити до 20 числа місяця, що передує місяцю передачі у власність газу, намір, технологічну і фінансову можливість придбання газу в обсязі, зазначеному у п.2.1. договору, шляхом надання відповідної Заявки, направленої факсом, електронною поштою. Заявка вважається прийнятою підтвердженням по факсу або електронною поштою. Не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним місяцем, Позивач зобов'язується надати Відповідачу два примірники акту приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою Позивача, а Відповідач зобов'язується до 10 числа місяця наступного за звітним місяцем повернути Позивачу його акт приймання-передачі із печаткою та підписом своїми та місцевої газорозподільної організації, або надати обґрунтовану відмову від підписання акту. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків.

Відповідно до п.3.8. договору при відхиленні фактичного обсягу споживання природного газу Відповідачем від підтвердженого Позивачем та/або узгодженого Сторонами в порядку, передбаченому п.3.6. даного договору, від планового обсягу поставки більш ніж на 5% у бік збільшення, Відповідач зобов'язується до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки сплатити вартість природного газу спожитого понад плановий обсяг.

Згідно з п.6.1 договору оплата за газ проводиться Відповідачем виключно грошовими коштами, в наступному порядку: 20% вартості газу - до 05 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 10 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 20 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 25 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 30 числа місяця постачання газу.

Відповідно до п.7.2 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати за спожитий газ у строки, зазначені у п.6.1 даного договору, Відповідач на вимогу Позивача сплачує на користь Позивача, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення оплати.

Згідно з п.11.1. договору договір набирає чинності з моменту підписання і діє в частині поставки газу з моменту підписання по 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Як вірно встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015р. Позивач передав, а Відповідач 1 прийняв природний газ, що підтверджується актами приймання - передачі природного газу №4 від 31.07.2015р. на суму 1448124,61 грн., №20 від 31.08.2015р. на суму 1187067,30 грн., №45 від 30.09.2015р. на суму 338920,00 грн., а загалом на суму в розмірі 2974111,91 грн., та здійснив часткову оплату за отриманий товар з прострочкою платежу, що підтверджується виписками по рахунку Позивача.

В результаті неналежного виконання Відповідачем 1 зобов'язань, у останнього утворилась заборгованість перед Позивачем в розмірі 115961,96 грн.

01.07.2015р. між Позивачем та Відповідачем 2 був укладений договір часткової поруки (безоплатно), за умовами якого Відповідач 2 частково у сумі 100,00 грн. поручився перед Позивачем за виконання обов'язків Відповідача 1 за договором, передбаченим п.2.1 цього договору.

Згідно з п.1.2 договору Відповідач 2 відповідає перед Позивачем за виконання Відповідачем 1 зобов'язань за основним договором з оплати поставленого природного газу, сплати відповідних штрафних санкцій за основним договором, у тому числі, але не виключно сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що дорівнює 100,00 грн. Відповідач 2 не несе відповідальність за виконання Відповідачем 1 будь - яких зобов'язань за основним договором на суму, яка перевищує 100,00 грн.

Відповідно до п.2.1. договору під основним договором в цьому договорі розуміють договір на постачання природного газу №Г01/07-1 від 01.07.2015р., укладений між Позивачем та Відповідачем 1.

Згідно з п.4.1 договору поруки Відповідач 1 та Відповідач 2 несуть солідарну відповідальність перед Позивачем за виконання зобов'язань за основним договором. При цьому Відповідач 2 несе часткову відповідальність перед Позивачем за основним договором, сума якої по будь - яким платежам не може перевищувати 100,00 грн.

Відповідачем 1, після порушення провадження у даній справі, був сплачений боргу у повному обсязі у розмірі 115961,91 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача 1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Згідно з ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, в 2015р. між Позивачем та Відповідачем 1 був укладений договір на постачання природного газу №Г01/07-1, відповідно до умов якого Позивач зобов'язався надавати у власність Відповідачу природний газ, а Відповідач зобов'язався оплачувати вартість прийнятого обсягу газу на умовах цього договору. умовами договору сторони обумовили, що обсяг газу, що планується поставити за даним договором складає в липні - 200 тис.м3, серпні - 200 тис.м3, вересні - 200 тис.м3, при цьому, при відхиленні фактичного обсягу споживання природного газу Відповідачем 1 від підтвердженого Позивачем та/або узгодженого сторонами в порядку, передбаченому п.3.6. даного договору, від планового обсягу поставки більш ніж на 5% у бік збільшення, Відповідач 1 зобов'язується до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки сплатити вартість природного газу спожитого понад плановий обсяг.

Так, сторони домовились, що оплата за газ проводиться Відповідачем 1 в наступному порядку: 20% вартості газу - до 05 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 10 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 20 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 25 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 30 числа місяця постачання газу.

Тобто сторонами були чітко визначені обсяги газу, що підлягали поставки, його порядок оплати, а саме, до 5, 10, 20, 25, 30 числа поточного місяця, та порядок оплати газу, спожитого понад встановлені обсяги до 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Але, всупереч умов договору, Відповідачем 1 була допущена прострочка з оплати отриманого газу. Оскільки, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, а сторонами чітко визначено порядок оплати спожитого газу, судом не можуть бути прийняті доводи Відповідача 1. Крім того, акти приймання-передачі Відповідачем 1 були підписані без зауважень, що також спростовує його доводи.

Таким чином, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що, враховуючи сплату Відповідачем 1 боргу в сумі 115961,91 грн. після звернення Позивача до суду з вказаним позовом та порушення провадження у даній справі, провадження у справі №910/3075/16 в частині стягнення з Відповідача 1 суми основної заборгованості у розмірі 115961,91 грн. підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмету спору між сторонами. Також, підлягає припиненню провадження у справі №910/3075/16 в частині солідарного стягнення з Відповідачів суми основної заборгованості у розмірі 100,00 грн. у зв'язку з припиненням основного зобов'язання та відсутністю предмету спору між сторонами.

Згідно з ч.1,3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Місцевий суд вірно зазначив, що Позивачем не враховано, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день (ч.5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Таким чином, перевіривши нарахування Позивача, апеляційний суд вважає обґрунтованим рішення місцевого суду про стягнення з Відповідача 1 пені та 3% річних за розрахунком суду.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апеляційної скарги, що зобов'язання з оплати природного газу виникло у Відповідача 1 після підписання актів приймання-передачі газу, оскільки умовами договору визначені наступні строки оплати: 20% вартості газу - до 05 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 10 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 20 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 25 числа місяця постачання газу; 20% вартості газу - до 30 числа місяця постачання газу, які не пов'язані з обставинами підписання актів прийому-передачі газу.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АПБ-Цегла" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2016р. у справі №910/3075/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.04.2016р. у справі №910/3075/16 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 29.06.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді О.О. Хрипун

Г.В. Корсакова