КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 927/225/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Полегенько К.А. (представник за довіреністю)

від відповідача: Нечипорук Б.В. (представник за довіреністю), Ткаченко Д.В. (представник за довіреністю), Патенко В.М. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Скорпіон-плюс"

на рішення господарського суду Чернігівської області

від 16.05.2016 року

у справі №927/225/16 (суддя Оленич Т.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком"

до Приватного підприємства "Скорпіон-плюс"

про стягнення 33858 грн.19 коп.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" звернулось до господарського суду Чернігівської області з позовом до Приватного підприємства "Скорпіон-плюс" про стягнення 33628 грн. 49 коп. боргу за телекомунікаційні послуги, які були надані за період з 01.08.2015 по 30.10.2015 на підставі договору №1382 від 21.07.2015 про надання послуг бізнес-мережі та угоди №1 від 21.07.2015 про надання послуг телефонного зв'язку з використанням ІР-мережі (послуги "SIP-лінія" з наданням номера 0-892), 202 грн. 14 коп. пені, нарахованої за період з 01.03.2016 по 10.03.2016, 27 грн. 56коп. процентів річних, нарахованих за період з 01.03.2016 по 10.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань по оплаті наданих послуг.

В подальшому позивач звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій позивач вказує про зменшення розміру позовних вимог на суму 202 грн. 14 коп. пені, залишаючи при цьому без змін вимоги в частині стягнення 33628 грн. 49 коп. боргу та 27 грн. 56 коп. 3% річних.

Судом першої інстанції спір розглядався з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 16.05.2016 року позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного підприємства "Скорпіон-плюс" 33628 грн. 49 коп. боргу, 27 грн. 56 коп. трьох процентів річних та 1378грн. судового збору.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду, Приватне підприємство "Скорпіон-плюс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 16.05.2016 року у справі №927/72/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в часткового, а саме: в частині стягнення боргу у розмірі 42 грн. 30 коп. (абонентська плата за користування послугою SIP лінія та оренда телефонного обладнання за жовтень місяць 2016 року).

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник посилається на те, що вартість телекомунікаційних послуг, яка зазначена позивачем в рахунку за жовтень 2015 року є необґрунтованою, оскільки послуги в такому обсязі позивачем не надавались, крім того послуги багатоканального з'єднання скаржник не замовляв, а тому на підставі ст.32 Закону України «Про телекомунікації» відповідач має право відмовитися від оплати послуг, які не замовляв. Також відповідач зазначає, що під час приймання-передачі телефонного обладнання у тимчасове користування працівниками ПАТ "Укртелеком" було передано обладнання з вже введеними логіном і паролем, які не були йому повідомлені, та які він не міг змінити, що суперечить укладеній між сторонами додатковій угоді №1 від 21.07.2015. Також скаржник вказує на те, що 24 жовтня 2015 року наданим позивачем в користування телефонним апаратом D-Link моделі DPH-150S неможливо було користуватися, оскільки телефонний апарат не приймав вхідні та не здійснював вихідні виклики; в період часу з 10 год. 44 хв. до 15 год. 30хв. телефонний зв'язок був відсутній через проблеми з телефонною лінією ПАТ "Укртелеком", а тому здійснити велику кількість міжнародних вихідних телефонних дзвінків із застосуванням одноканального телефонного номеру не представлялось можливим. Як стверджує відповідач, 24.10.2016 р. ним була подана до технічної служби ПАТ "Укртелеком" (бюро ремонту) за телефоном 0-800-50-801 заявка про несправність телефонного зв'язку (номер заявки 35939910).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі головуючий суддя: Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Тищенко О.В.) від 01.06.2016 р. апеляційну скаргу Приватного підприємства "Скорпіон-плюс" прийнято до провадження, призначено розгляд справи на 29.06.2016 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 29.06.2016 р. від відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: долучити копію протоколу огляду місця події та ілюстровану таблицю до протоколу.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 36 ГПК України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Пунктом п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації", затвердженого Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року № 55, передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Викладені вимоги Господарського процесуального кодексу України та Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 відповідачем при зверненні до суду з клопотанням про долучення додаткових доказів виконані не були, а тому колегія суддів відхиляє вказане клопотання.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що документи, які відповідач просив долучити до матеріалів справи, складені та датовані 24.05.2016 р., тобто після винесення оскаржуваного рішення суду, а тому не можуть бути прийняті до уваги судом апеляційної інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 29.06.2016 р. від відповідача надійшло пояснення до апеляційної скарги, в яких викладені доводи аналогічні тим, що викладені в апеляційній скарзі, крім того відповідач надав пояснення щодо укладення між ПП "Скорпіон-плюс" та Чернігівської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" договору про надання послуг бізнес мережі та передачі обладнання; зазначив про те, що підприємство звернулося до Національної поліції України з письмовою заявою про вчинення злочину з приводу втручання невідомих осіб в роботу телекомунікаційної мережі та здійснення великої кількості міжнародних дзвінків з номеру відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 29.06.2016 р. від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, рішення суду - без змін. У відзиві позивач, зокрема зазначає, що логін та пароль доступу до SIP-лінії був направлений представником товариства "Укртелеком" скаржнику на його електронну адресу, яка зазначена в замовленні №2 до угоди №1 від 21.07.2015 р. про надання послуг телефонного зв'язку з використанням IP-мережі. Також позивач вказує, що відповідачем не було виконано обов'язок щодо зміни пароля, в порушення п.7.4 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком", затверджених наказом ПАТ "Укртелеком" від 10.07.2014 р. №340. Також позивач у відзиві надав пояснення щодо технології при здійсненні дзвінка за допомогою настільного телефонного апарату - IP, вказав на особливості надання послуги SIP-лінії. Позивачем повідомлено, що на підставі заявки відповідача до технічної служби ПАТ "Укртелеком" про несправність телефонного зв'язку, 24.10.2015 р. виявлено надходження великої кількості міжнародних дзвінків з номеру «А»: 90, які належать абоненту ПП "Скорпіон-плюс", що підтверджується копією розшифровок міжнародних розмов; відповідно до п. 4.2.30 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком", абонент зобов'язаний контролювати та відповідати за роботу кінцевого обладнання, оскільки воно має технічну можливість без відома абонента самостійно встановлювати з'єднання і у такому випадку абонент оплачує ці отримані послуги.

Представники сторін надали в судовому засіданні пояснення по суті спору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21 липня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Укртелеком", як оператором, та Приватним підприємством "Скорпіон-плюс", як бізнес-абонентом, укладено договір №1382 про надання послуг бізнес-мережі (далі по тексту - договір), за умовами якого позивач зобов'язався надавати бізнес-абоненту телекомунікаційні послуги бізнес-мережі, що визначаються у замовленні послуг та відповідних Угодах/додатках до цього Договору, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався отримувати та сплачувати вартість наданих послуг.

В пункті 2.2 договору сторони передбачили організаційні та технічні умови надання послуг та встановили, що перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг бізнес-абоненту визначаються в замовленні послуг та окремих угодах та додатках до цього договору, що підписуються сторонами і є невід'ємною частиною цього договору.

Датою початку надання замовлених бізнес-абонентом послуг вважається дата, яка визначена у відповідному акті та/або в наряді на підключення послуг (п.2.4. договору).

В розділі 4 договору сторонами визначена вартість послуг та порядок розрахунків, та встановлено порядок оплати наданих телекомунікаційних послуг попередньою оплатою (внесення авансу) (або в кредит).

Згідно з п.4.3 договору, рахунок (рахунок-акт) за послуги бізнес-абонент повинен оплатити не пізніше останнього числа місяця, що настає за розрахунковим, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок оператора.

Відповідно до п. 5.1 договору цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 р.

21 липня 2015 року до договору №1382 від 21.07.2015 сторонами була підписана угода №1 про надання послуг телефонного зв'язку з використанням IP-мережі (Послуга "SIP-лінія" з наданням номера 0-892), за умовами якої оператор (позивач по справі) надає Бізнес-абоненту (відповідач у справі) на території України послугу "SIP-лінія" - послуга фіксованого голосового телефонного зв'язку з виходом на ТМЗК України, яка реалізована з використанням протоколу SIP, а бізнес-абонент отримує зазначену послугу SIP-лінія, користується нею на умовах договору та цієї угоди і сплачує їх вартість відповідно до встановлених тарифів (цін) згідно з додатком №1.1. "Тарифи на надання послуги SIP-лінія" до угоди до договору.

В пункті 3.6. угоди сторонами передбачена можливість використання відповідачем як абонентського обладнання, так і обладнання, що надає оператор у тимчасове платне користування, при цьому складається акт передавання-приймання обладнання, де вказується його повна специфікація, балансова вартість та технічний стан.

Розділом 5 угоди передбачено, що дана угода набирає чинності з моменту її підписання і діє до моменту припинення дії укладеного договору.

Сторони також узгодили, що дата організації послуги SIP-лінія, зафіксована в акті приймання-передавання, вважається початком надання послуг (п.6.7. угоди).

Відповідно до частин 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії акту від 23.07.2015 приймання-передачі обладнання у тимчасове користування до договору від 21.07.2015, обладнання D-Link моделі DPH-150S передано відповідачу у користування 23.07.2015, а тому, відповідно до пунктів 2.4. договору та 6.7. угоди, датою початку надання послуг є саме 23.07.2015.

На підтвердження надання послуг відповідачу, позивач посилається на рахунки-акти за телекомунікаційні послуги №877740.7.2015 від 31.07.2015, №877740.8.2015 від 31.08.2015, №877740.9.2015 від 30.09.2015, №877740.10.2015 від 31.10.2015, №877740.11.2015 від 30.11.2015, №877740.12.2015 від 31.12.2015 (копії яких містяться в матеріалах справи), в яких відображені суми абонплати за SIP-лінією, оренди телефонного апарата D-Link DPH-150S, кількість і сума міжміських та міжнародних розмов. Всього, згідно із вказаними рахунками, за твердженням позивача, послуг надано на загальну суму 33795 грн. 37коп., з них 33585 грн. 91коп. (з ПДВ) - вартість міжміських та міжнародних розмов.

16 грудня 2015 року представниками сторін складено та підписано акт приймання-передачі обладнання з тимчасового користування до договору від 21.07.2015.

Факт отримання від позивача послуг SIP-лінії разом з передачею у користування обладнання у період з липня по грудень 2015 року відповідачем не заперечується. Разом з тим, відповідач не погоджується із вартістю міжнародних дзвінків, які зазначені позивачем у рахунку-акті №877740.10.2015 від 31.10.2015, стверджуючи, що таку послугу відповідач не отримував.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи банківських виписок з рахунку позивача, відповідачем в рахунок оплати телекомунікаційних послуг за спірний період перераховано позивачу 166 грн. 26 коп. Крім того, як свідчить надана позивачем копія рахунку-акту №877740.1.2016 від 31.01.2016, позивачем здійснено перерахунок за грудень 2015 року за користування телефонним апаратом, що також підтверджується розрахунком фактичної заборгованості, наданим позивачем до матеріалів справи 16.05.2016.

Отже, з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку в січні 2016 року, відповідачем фактично сплачено 166 грн. 88 коп.

Позивач стверджує, що вартість неоплачених послуг станом на день звернення до суду з даним позовом становить 33628 грн. 49коп.

Відповідачем не надано доказів оплати ним телекомунікаційних послуг в повному обсязі. При цьому у запереченнях на позов відповідач зазначає, зокрема, про те, що вартість телекомунікаційних послуг, яка зазначена позивачем в рахунку за жовтень 2015 року є необґрунтованою, оскільки послуги в такому обсязі позивачем не надавались, посилаючись на неможливість користування телефонним апаратом.

Відповідно до ст.32 Закону України "Про телекомунікації", споживач телекомунікаційних послуг користується правами, визначеними цим Законом, а також іншими правами, передбаченими законодавством України та договором про надання телекомунікаційних послуг через проблеми з телефонною лінією ПАТ "Укртелеком".

Згідно із п.п. 27 п.35 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.04.2012 №295 (з подальшими змінами та доповненнями), споживач телекомунікаційних послуг має право на несплату абонентної плати за весь час пошкодження телекомунікаційних мереж та технічних засобів, що призвело до тимчасового припинення надання послуг у разі порушення оператором, провайдером граничних строків усунення пошкодження та виникло не з вини споживачів, з дати реєстрації оператором, провайдером відповідної заяви (усної чи письмової).

Аналогічним чином право абонента не сплачувати абонентну плату передбачається також у п.4.1.11 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком", затверджених наказом ПАТ "Укртелеком" від 10.07.2014 №340, посилання на які містяться у п.3.1. укладеного між сторонами договору №1382 від 21.07.2015.

Як вбачається з пояснень відповідача, 24.10.2015 р. останній звернувся до технічної служби ПАТ "Укртелеком" (бюро ремонту) за телефоном 0-800-50-801 з заявкою про несправність телефонного зв'язку (номер заявки 35939910).

В матеріалах справи міститься копія листа від 27.10.2015 вих. №127-15/2, в якому відповідач повідомляє позивача про тимчасову непрацездатність обладнання та відсутність зв'язку 23.10.2015 р. та 24.10.2015 р. з 10:44 год. до 15:30 год.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач також зазначає про звернення відповідача до технічної служби ПАТ "Укртелеком" з заявкою про несправність телефонного зв'язку, при цьому зазначає, що на підставі заявки скаржника було проведено перевірку, та за даними ПАТ "Укртелеком", 24.10.2015 р. виявлено надходження великої кількості міжнародних дзвінків з номеру «А»: 90, які належать абоненту ПП "Скорпіон-плюс", що підтверджується копією розшифровок міжнародних розмов і є належним доказом того, що вихідні дзвінки здійснювались відповідачем саме з його номеру 24.10.2015 р. в проміжок часу з 10:44 год. до 15:30 год.

В матеріалах справи містяться копії свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки - Системи вимірювання тривалості телефонних з'єднань типу Si-3000 CEN 700105, версія П3 3.0 та свідоцтва про державну метрологічну атестацію №С8.174-2012 від 26.04.2012 р. та №6434 від 23.09.2015р. комплексу комутаційного обладнання Si-3000 CEN 700105, версія П3 3.0, які підтверджують придатність даної техніки до застосування, визнано дану техніку такою, що відповідає вимогам технічної документації та допускається до експлуатації.

Колегія суддів вважає, що наданий відповідачем оригінал відеозапису робочого місця не є належним доказом на підтвердження неможливості користування обладнанням, оскільки абонент SIP-лінії може користуватися послугою не лише за допомогою настільного телефонного апарату, а також використовувати відповідні програмні продукти на персональному комп'ютері, планшеті, смартфоні тощо, за умови під'єднання цих пристроїв до мережі Інтернет.

Твердження відповідача на те, що обов'язок оператора при наданні послуг SIP-лінії забезпечувати безпеку телефонних ліній є безпідставним, оскільки послуга SIP - телефонії надається через мережу Інтернет, проте провайдером мережі Інтернет відповідача не є позивач.

Також відповідно до п.9.4 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком", затверджених наказом ПАТ "Укртелеком" від 10.07.2014 р. №340, уклавши договір, абонент підтверджує, що він є поінформованим про, те що користування мережею Інтернет може бути небезпечним і що таке користування здійснюється на власний ризик абонента. Зокрема абонент усвідомлює, що під час роботи у всесвітній мережі Інтернет до його кінцевого обладнання можуть бути занесені програми - віруси, які ініціюють поза його бажанням міжнародні дзвінки або іншим чином втручаються в роботу його кінцевого обладнання, що матиме негативні наслідки для майна абонента, у тому числі у вигляді додаткових грошових зобов'язань. Для запобігання програм - вірусам абонент самостійно вживає заходи безпеки, самостійно несе відповідальність за ризики роботи в мережі Інтернет.

Згідно п. 4.2.30 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком", абонент зобов'язаний контролювати та відповідати за роботу кінцевого обладнання, оскільки воно має технічну можливість без відома абонента самостійно встановлювати з'єднання і у такому випадку абонент оплачує ці отримані послуги.

Також колегією суддів встановлено, що відповідачем в порушення п.7.4 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ "Укртелеком" не виконувалось зобов'язання щодо зміни пароля доступу до послуг, наданих ПАТ "Укртелеком".

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі про те, що обладнання у тимчасове користування працівниками ПАТ "Укртелеком" було передано відповідачу обладнання з вже введеними логіном і паролем, які не були йому повідомлені, та які він не міг змінити є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи не міститься будь-якої скарги щодо порушення позивачем умов договору щодо повідомлення логіну і пароля або будь-якого звернення щодо повідомлення логіну і пароля налаштованого обладнання.

Недоведеним також є посилання скаржника на те, що на телекомунікаційну мережу ПАТ "Укртелеком" було вчинено зовнішній вплив невідомими особами, внаслідок чого з номеру відповідача, була здійснена велика кількість міжнародних вихідних дзвінків, оскільки 5 комутатор (Інтернет-інтерфейс обладнання) сприймає сигнал лише з логіном та паролем, наданим абоненту, відповідальність за нерозголошення якого покладається на абонента.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт наявності обставин, при яких, відповідно до чинного законодавства, споживач телекомунікаційних послуг (абонент) має право несплачувати передбачені договором платежі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Виходячи зі змісту п.4.3 договору відповідач зобов'язувався оплачувати надані йому рахунки (рахунки-акти) не пізніше останнього числа, місяця, що настає за розрахунковим.

Відтак відповідач повинен був оплатити надані послуги в такі строки: рахунок-акт за липень 2015 року - до 31.08.2015, рахунок-акт за серпень 2015 року - до 30.09.2015, рахунок-акт за вересень 2015 року - до 31.10.2015, рахунок-акт за жовтень 2015 року - до 30.11.2015, рахунок-акт за листопад 2015 року - до 31.12.2015, а рахунок-акт за грудень 2015 - до 31.01.2016.

Як встановлено вище, відповідачем оплачено вартість наданих йому послуг лише в сумі 166 грн. 88 коп., із них, як вбачається із матеріалів справи, зокрема банківських виписок з рахунку позивача та копій наданих відповідачем платіжних доручень № 175 від 20.08.2015, №225 від 04.11.2015, №266 від 16.12.2015, відповідачем своєчасно оплачено лише рахунки-акти за липень, листопад та грудень місяці 2015 року та рахунок-акт за жовтень місяць 2015 року в частині оплати 86 грн. 40коп.

Оскільки на момент звернення до суду з даним позовом строк оплати вартості наданих послуг по рахунках сплив, тому суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної оплати вартості послуг, в зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем становить 33628 грн. 49 коп. (з урахуванням здійсненого позивачем перерахунку в січні 2016 року на суму 0,62грн.).

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідач доказів оплати послуг за вересень та жовтень 2015 року в повному обсязі не надав, колегія суддів вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в розмірі 33628 грн.49 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Крім суми основного боргу, позивач просив стягнути з відповідача 27 грн. 56 коп. 3% річних, нарахованих за період з 01.03.2016 по 10.03.2016.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснений позивачем розрахунок суми 3 % річних є вірним, позовна вимога в частині стягнення 3 % річних в розмірі 27 грн. 56 коп. за період з 01.03.2016 по 10.03.2016 (який самостійно визначено позивачем в межах періоду невиконання відповідачем грошового зобов'язання) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Скорпіон-плюс" залишити без задоволення, рішення господарського суду Чернігівської області від 16.05.2016 року у справі №927/225/16 залишити без змін.

Матеріали справи №927/225/16 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко