РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 924/227/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В. ,

судді Сініцина Л.М.

секретар судового засідання Драчук В. М.

за участю представників сторін:

позивача 1 не з'явився;

позивача 2 - ОСОБА_1, довіреність в справі;

відповідача ОСОБА_2, довіреність в справі.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

на рішення господарського суду Хмельницької області від "04" квітня 2016 року у справі № 924/227/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергоресурс" м.Рівне

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 м. Рівне

до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України м. Хмельницький

про визнання протиправним та скасування повністю рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20.11.2015 №115-р/к у справі №03-06/11-15

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 04.04.2016 у справі № 924/227/16 у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Західенергоресурс" за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_3 до Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправним та скасування повністю рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20.11.2015 №115-р/к у справі №03-06/11-15, відмовлено повністю.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що встановлені в рішенні відповідача за позовом обставини щодо схожості в оформленні документації для участі в торгах ТОВ „Західенергоресурс та ФОП ОСОБА_3 є саме результатом узгодження конкурентної поведінки, тому висновок Хмельницького обласного територіального відділення АМК України про порушення позивачами законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції, у вигляді антиконкурентних дій, що стосуються спотворення результатів торгів, є правомірним. Окрім того, позовна заява про скасування рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2012 р. № 1040-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" була подана позивачем через відділ діловодства господарського суду Хмельницької області 14.03.2016 р., що підтверджується реєстраційним штампом № 05-08/629/16 від 14.03.2016 р. А отже, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовна заява подана позивачами до суду з пропуском встановленого частиною 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного строку для оскарження до господарського суду рішення органу Антимонопольного комітету України.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач - фізична особа-підприємця ОСОБА_3 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги повністю.

Зокрема, скаржник зазначає, що публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, є справою адміністративної юрисдикції. Оскільки спір між сторонами виник не у зв'язку із регулюванням господарських правовідносин між суб'єктом господарювання та відділенням Антимонопольного комітету України, а щодо оскарження рішення відділення Антимонопольного комітету України, як суб'єкта владних повноважень, то ця справа мала б підлягати розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України та Постановою Верховного суду України від 20.11.2007, позивач звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду у строки, встановлені чинним законодавством України. Однак, позивачу 1 стало відомо про Постанову Верховного суду України від 13.10.2015, в якій зазначено, що спори про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами господарського процесуального кодексу України. Враховуючи викладене та беручи до уваги той факт, що розгляд справи у Рівненському окружному адміністративному суді може затягнутися, позивач відмовився від позову в порядку адміністративного судочинства та звернувся до господарського суду Хмельницької області.

Скаржник зазначає, що такі дії позивача щодо залишення позову без розгляду в адміністративному суді, шляхом подання відповідної заяви про відкликання позову, виникло внаслідок неузгодженості та "дефекту" законодавства.

На думку скаржника, рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20 листопада 2015 року № 115-р/к у справі № 03-06/11-15 є втручанням у матеріальне право позивача, захист якого гарантовано частиною першою ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взяті до уваги докази, надані позивачем, зокрема, пропозиція конкурсних торгів. Натомість, відповідачем не надано належних доказів здійснення позивачем 2 порушень законодавства.

Відповідно до п. п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 10 квітня 2014 року № 1197-VII, пропозиція конкурсних торгів - пропозиція щодо предмета закупівлі або його частини (лота), яку учасник подає замовнику відповідно до вимог документації конкурсних торгів. Суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що відповідачем фактично не було досліджено пропозицію конкурсних торгів, а висновки, викладені у рішенні адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015, є лише припущеннями.

На переконання скаржника, останній не вчасно звернувся до господарського суду Хмельницької області, щодо оскарження рішення відділення Антимонопольного комітету України не внаслідок недобросовісного використання свого права на захист прав, а внаслідок того, що національне законодавство не було чітким та узгодженим і, таким чином, не забезпечувало адекватність захисту від свавільного втручання у майнові права заявника.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.05.2016 відновлено фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 пропущений процесуальний строк на подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її провадженя на 08.06.2016.

03.06.2016 на адресу суду від Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення господарського суду Хмельницької області від 04.04.2016 у справі № 924/227/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

08.06.2016 від члена колегії суддів Олексюк Г.Є. надійшла заява про самовідвід.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 08.06.2016 заяву судді Олексюк Г.Є. про самовідвід, заявлений у справі №924/227/16 господарського суду Хмельницької області, задоволено, відведено суддю Олексюк Г.Є. від участі у розгляді справи №924/227/16.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 09.06.2016 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Гудак А.В., суддя Мельник О.В., суддя Сініцина Л.М.

Ухвалою суду від 09.06.2016 розгляд справи відкладено на 30.06.2016.

Представник позивача 1 в судове засідання 30.06.2016 не з'явився, про час, місце і дату повідомлявся належним чином (а.с. 39, т.2), причини неявки не повідомив.

Представник позивача 2 в судовому засіданні 30.06.2016, яке відбулося в режимі відеоконференції із господарським судом Хмельницької області, підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить його скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.06.2016, яке відбулося в режимі відеоконференції із господарським судом Хмельницької області, заперечив проти доводів апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи приписи ст. 101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представника позивача 1, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача 1 та за наявними в матеріалах справи доказами.

Заслухавши пояснення представників позивач 2 та відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду Хмельницької області від 04.04.2016 у справі № 924/227/16 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, Другим відділом досліджень та розслідувань Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено подання «Про початок розгляду справи» № 11/18-п від 30.01.2015, яким на підставі пункту п'ятого, восьмого Регламенту адміністративної колегії територіального відділення, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 12.02.02 №25 направлено це подання для розгляду і прийняття адміністративною колегією Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розпорядження про початок розгляду справи відносно товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» (вул. Макарова, 44 а, м. Рівне, 33024, ), фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (вул. Замкова, 10а, м. Рівне, 33028, ідентифікаційний код НОМЕР_1) за дії, які полягали в узгодженні своєї конкурентної поведінки під час підготовки та проведення 19 червня 2014 року Державним закладом «Спеціалізована медична-санітарна частина Міністерства охорони здоров'я України» процедуру конкурсних торгів щодо закупівлі товару: паливо рідке та газ; оливи мастильні код згідно Державного класифікатора ДК 016-2010-19.20.2 і містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів (а.с. 44-48, т.1).

Розпорядженням адміністративної колегії Хмельницького територіального відділення АМК № 11-рп/к від 30.01.2015 розпочато розгляд справи № 03-06/11-15 відносно товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 за дії, які полягали в узгодженні своєї конкурентної поведінки під час підготовки та проведення 19 червня 2014 року Державним закладом „Спеціалізована медична санітарна частина Міністерства охорони здоровя України процедуру конкурсних торгів щодо закупівлі товару: паливо рідке та газ; оливи мастильні код згідно Державного класифікатора ДК 016-2010-19.20.2, що містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції, у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (тендерів) (а.с. 49, т.1).

03.11.2015 Другим відділом досліджень та розслідувань Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України винесено подання № 11/239-п «За попередніми висновками у справі № 03-06/11-15», яким:

- визнано дії товариства з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» Макарова, 44 а, м. Рівне, 33024, ), фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (вул. Замкова, 10а, м. Рівне, 33028, ідентифікації код НОМЕР_1), які полягали в узгодженні своєї конкурентної поведінки під підготовки та проведення 19 червня 2014 року Державним закладом «Спеціалізована медична-санітарна частина Міністерства охорони здоров'я України» процедуру конкурсних торгів щодо закупівлі товару: паливо рідке та газ; оливи мастильні код згідно Державного класифікатора ДК 016-2010-19.20.2, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50, пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів;

- за вчинення порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього подання відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накласти штраф на товариство з обмеженою відповідальністю «Західенергоресурс» у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) цього суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2014 рік;

- за вчинення порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього подання відповідно до абзацу другого частини другої статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» накласти штраф на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) цього суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2014 рік;

- на підставі пункту 18 Регламенту адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням АМКУ від 12.02.2002 № 25-р, це подання та матеріали справи № 03-06/11-15 направити на розгляд адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (а.с. 51-55, т.1).

Розглянувши матеріали справи № 03-06/11-15 від 03.11.2015, про порушення товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 законодавства про захист економічної конкуренції та подання з попередніми висновками другого відділу досліджень та розслідувань Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.11.2015, за участю представників товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, адміністративна колегія Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України вирішила:

- визнати дії товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс, фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, які полягали в узгодженні своєї конкурентної поведінки під час участі підготовки та проведення 19.06.2014 Державним закладом „Спеціалізована медична санітарна частина Міністерства охорони здоровя України у процедуру конкурсних торгів щодо закупівлі товару: паливо рідке та газ; оливи мастильні код згідно Державного класифікатора ДК 016-2010-19.20.2, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України „Про захист економічної конкуренції у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів торгів.

- за вчинення порушення, зазначеного у п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції, на товариство з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс накласти штраф у розмірі 68 000,00 грн.

- за вчинення порушення, зазначене у п. 1 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету, згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 52 Закону України „Про захист економічної конкуренції, на фізичну особу-підприємця ОСОБА_3 накласти штраф у розмірі 68 000,00 грн.

Також в рішенні зазначено, що згідно з частиною третьою статті 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції особа, на яку накладено штраф за рішенням Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення. Відповідно до частини першої статті 60 Закону України „Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене до господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання. Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України „Про захист економічної конкуренції, протягом пяти днів з дня сплати штрафів, необхідно надіслати до відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є:

неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи;

недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими;

невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи;

порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 Закону антиконкурентні узгоджені дії є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Як визначено у ст. 1 Закону, економічна конкуренція (конкуренція) - змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб'єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, узгодженими діями є укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, прийняття об'єднаннями рішень у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання.

Частиною 1, пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону встановлено, що антиконкурентними узгодженими діями є узгоджені дії, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідно до п. п. 12, 14 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 15 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" у вирішенні спорів, пов'язаних з оцінкою дій чи бездіяльності суб'єктів господарювання як погодженої конкурентної поведінки (стаття 5, частини перша - четверта статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), господарським судам слід з'ясовувати та перевіряти належними засобами доказування фактичні обставини, пов'язані з наявністю або відсутністю безпосереднього впливу таких дій (бездіяльності), - наприклад, укладання угоди або прийняття рішення в будь-якій формі, - на умови виробництва, придбання чи реалізації певного товару, в тому числі на такі параметри ринку, як можливі обсяги реалізації, загальний рівень цін на ринку тощо.

Для кваліфікації дій суб'єктів господарювання як зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або як антиконкурентних узгоджених дій, або як недобросовісної конкуренції не є обов'язковим з'ясування настання наслідків у формі відповідно недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання (конкурентів, покупців) чи споживачів, зокрема через заподіяння їм шкоди (збитків) або іншого реального порушення їх прав чи інтересів, чи настання інших відповідних наслідків.

Достатнім є встановлення самого факту вчинення дій, визначених законом як зловживання монопольним (домінуючим) становищем (частина друга статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як антиконкурентні узгоджені дії (частина друга статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), або як недобросовісна конкуренція (статті 5, 7, 9, 11, 13 - 15 і 19 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"), або можливості настання зазначених наслідків у зв'язку з відповідними діями таких суб'єктів господарювання (частина перша статей 6 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статті 4, 6, 8, 151, 16, 17 і 18 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції"). В останньому випадку господарським судам необхідно з'ясовувати та відображати в судових рішеннях, в чому конкретно полягають відповідні наслідки, що могли б настати в результаті дій суб'єктів господарювання, які мають ознаки зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку, або антиконкурентних узгоджених дій, або недобросовісної конкуренції.

Пунктами 8.2, 8.3 постанови пленуму Вищого господарського суду України 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства", роз'яснено, що:

- ознаки схожості в діях (бездіяльності) суб'єктів господарювання не є єдиним достатнім доказом наявності попередньої змови (антиконкурентних узгоджених дій);

- антиконкурентна узгоджена поведінка підлягає встановленню та доведенню із зазначенням відповідних доказів у рішенні органу Антимонопольного комітету України, при цьому схожість має бути саме результатом узгодженості конкурентної поведінки, а не виявлятися у простому співпадінні дій суб'єктів господарювання, зумовленим специфікою відповідного товарного ринку;

- суд має з'ясовувати, чи зазначено в рішенні органу Антимонопольного комітету України докази обмеження конкуренції внаслідок дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання або іншого негативного впливу таких дій (бездіяльності) на стан конкуренції на визначеному відповідним органом ринку, протягом певного періоду часу, чи досліджено в такому рішенні динаміку цін, обставини і мотиви їх підвищення або зниження, обґрунтованість зміни цін, співвідношення дій (бездіяльності) суб'єкта господарювання з поведінкою інших учасників товарного ринку, в тому числі й тих, що не притягалися до відповідальності за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, витрати суб'єкта господарювання, які впливають на вартість товару, тощо.

Як вбачається з рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20.11.2015 №115-р/к у справі №03-06/11-15, встановлено обставини, які доводять факт узгодженої поведінки між учасниками на різних стадіях підготовки до участі в торгах, а саме: пропозиція з конкурсних торгів учасників містить реєстр документів, які є однаковими за оформленням; пропозиції з конкурсних торгів обох учасників мають однакові особливості; відповідно до документації конкурсних торгів учасникам необхідно було подати у довільній формі довідку про не притягнення учасника до відповідальності за порушення конкурентного законодавства передбаченого пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", проте, вказані довідки є однаковими за оформленням та текстом; відповідно до документації конкурсних торгів замовника для підтвердження наявності фінансової спроможності, учаснику необхідно було надати довідку з обслуговуючого банку про відсутність (наявність) заборгованості за кредитами, проте вказані довідки видані в один день 12.06.2014 та зареєстровані майже одна за одною: для товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс за № Р6-04-00-0-1/13-1009 та для фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_3 В.Л. за № Р6-04-00-0-1/13-1011; листи, які подавалися учасниками торгів до Рівненської обласної дирекції АТ «ОСОБА_5 Аваль» є однаковими за оформленням; відповідно до документації конкурсних торгів замовника для підтвердження відсутності підстав відмови в участі процедури закупівлі, учаснику необхідно було надати довідку про відсутність порушеного провадження у справі про банкрутство: запити товариства з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про надання Інформаційної довідки до Головного управління юстиції у Рівненській області подані в один день 27.05.2014 та зареєстровані один за одним; довідки з Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні правопорушення, які подані товариством з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 для участі в торгах від Головного управління юстиції у Рівненській області, видані в один день 05.06.2014, зареєстровані фактично одна за одною та з різницею у часі 4 хв.; заяви про отримання довідки про відсутність заборгованості з податків, зборів, що контролюється органом Державної податкової інспекції у м. Рівному Головного управління Міндоходів у Рівненській області, які подані товариством з обмеженою відповідальністю „Західенергоресурс та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, виконані однаковим стилем, з однаковими інтервалами між абзацами; учасники торгів є повязаними особами, тощо.

Зважаючи на викладене, підстави для визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20.11.2015 №115-р/к у справі №03-06/11-15 у справі № 03-06/11-15, відсутні.

Щодо посилань скаржника на те, що останній не вчасно звернувся до господарського суду Хмельницької області щодо оскарження рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу від 20.11.2015 №115-р/к у справі №03-06/11-15 у справі № 03-06/11-15 у звязку із неузгодженістю законодавства, колегія суддів відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Така правова позиція викладена 08.07.2015 у постанові Верховного Суду України в господарській справі № 916/30/13-г.

Отже, закінчення даного присічного строку, незалежно від причин його пропуску заінтересованою особою, є підставою для відмови в позові про визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України та його органів. Такий висновок підтверджується змістом пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства".

Крім того, відповідно до пункту 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" від 26.12.11 № 15 зі змінами та доповненнями господарським судом не можуть братися до уваги доводи особи, стосовно якої прийнято рішення (заявника, відповідача, третьої особи в розумінні статті 39 Закону України "Про захист економічної конкуренції"), з приводу незаконності та/або необґрунтованості цього рішення, якщо такі доводи заявлено після закінчення строків, встановлених частиною другою статті 47 та частиною першою статті 60 названого Закону, оскільки дана особа не скористалася своїм правом на оскарження відповідного акта державного органу, а перебіг зазначеного строку виключає можливість перевірки законності та обґрунтованості рішення органу Антимонопольного комітету України.

З матеріалів справи вбачається, що копія рішення адміністративної колегії Хмельницького обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 № 15-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" була надіслана відповідачем на адресу позивачів листами від 26.11.2015 р. № 01-27/11-3636 (а.с. 56, т.1) та від 26.11.2015 №01-27/11-3637 (а.с. 57, т. 1).

Відповідно до листа УДППЗ „Укрпошта від 22.12.2015 №07-1194 рекомендовані листи з повідомленням про вручення позивачі отримали: ФОП ОСОБА_3 02.12.2015, ТОВ „Західенергоресурс 01.12.2015. Таким чином, двомісячний строк з дня одержання позивачами Рішення для його оскарження закінчився у товариства 01.02.2016, а в підприємця 02.02.2016.

З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про скасування рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2012 № 1040-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" була подана позивачем через відділ діловодства господарського суду Хмельницької області 14.03.2016, що підтверджується реєстраційним штампом № 05-08/629/16 від 14.03.2016. А отже, дана позовна заява подана позивачами до суду з пропуском встановленого частиною 1 ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" двомісячного строку для оскарження до господарського суду рішення органу Антимонопольного комітету України.

Доводи позивача про те, що держава не забезпечила йому можливості ефективно захистити свої права правомірно не прийняті до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки ст. 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" чітко визначає суд, до якого має бути поданий позов. Тому подаючи позовну заяву до адміністративного суду позивач мав розуміти, що ризикує втратити можливість для захисту свої прав. Захист прав позивача за межами присічного строку порушило б права відповідача, який має право розраховувати всилу законодавства, що зі спливом двохмісячного строку його рішення не може бути скасоване.

Окрім того, в оскаржуваному рішенні адміністративної колегії обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 20.11.2015 № 115-р/к "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі №03-06/11-15 зазначено, що відповідно до частини першої статті 60 Закону України „Про захист економічної конкуренції рішення органів Антимонопольного комітету України може бути оскаржене до господарського суду в двомісячний строк з дня його одержання.

Таким чином, враховуючи те, що позивачі пропустили двомісячний строк для оскарження рішення Антимонопольного комітету України від 26.12.2012 № 1040-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", а пропущений строк не може бути відновлено, він є присічним, то у задоволенні заявлених позовних вимог про скасування наведеного рішення Антимонопольного комітету України позивачам слід відмовити.

Колегія суддів апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи скаржника, що дана справа мала б підлягати розгляду в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України, з огладу на таке.

Частиною другою статті 4 КАС установлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення. Закони України можуть передбачати вирішення певних категорій публічно-правових спорів у порядку іншого судочинства, в тому числі господарського.

Такий інший порядок передбачено, зокрема, частиною першою статті 60 Закону № 2210-III, відповідно до якої заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів АМКУ повністю або частково до господарського суду.

З огляду на зміст наведених норм справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів АМКУ підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України. Це стосується й розгляду справ за позовами органів АМКУ про стягнення з субєктів господарювання сум штрафів та пені у звязку з порушенням конкурентного законодавства, оскільки таке стягнення здійснюється саме згідно з рішеннями відповідних органів, прийнятими на підставі приписів зазначених законів України. Водночас і пунктом 3 частини першої статті 12 ГПК встановлено, що справи за заявами органів АМКУ з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції, підвідомчі господарським судам. Винятком з цього правила відповідно до положень статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України є вирішення справ щодо оскарження рішень АМКУ з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель.

Така права позиція викладена 16.02.2016 у постанові Верховного Суду України в адміністративній справі за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма ім.Т.Г.Шевченка" до Харківського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання дій протиправними та скасування рішення.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, оскільки є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються зібраними по справі доказами та обставинами справи.

Враховуючи вищевикладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду прийняте у відповідності до норм матеріального та процесуального права і його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від "04" квітня 2016 року у справі № 924/227/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача 2 - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу № 924/227/16 повернути до господарського суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Сініцина Л.М.