КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа№ 911/428/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Алданової С.О.

Смірнової Л.Г.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників:

від позивача: Думич А.М. - в режимі відеоконференції, за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: Карпенко Т.О. - за довіреністю оформленою належним чином;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень"

на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2016р.

у справі № 911/428/16 (суддя Колесник Р.М.)

за позовом Приватного підприємства "Оліяр"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень"

про стягнення 604 991,23 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Оліяр" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний жовтень" про стягнення 604 991,23 грн.

В обґрунтування позову позивач посилався на ту обставину, що у нього виникло право відмовитися від контракту з відповідачем і вимагати повернення сплаченої за обладнання - збірник СЕнв 20-2-12, покупної вартості у розмірі 540 000грн., внаслідок виявлених у ньому протягом гарантійного строку дефектів, які неможливо усунути, а також процентів за користування чужими грошовими коштами у розмірі 27 991,23 грн. та витрат, пов'язаних з монтажем обладнання у розмірі 37 000,00 грн.

На доведення своїх вимог позивач посилався на акт, складений 26.10.2015р. представниками позивача та відповідача, умови укладеного між ним контракту та іншими документами, які підтверджують невиконання відповідачем зобов'язань із своєчасного повернення сплаченої за обладнання покупної вартості у разі істотного порушення відповідачем, як виготовлювачем обладнання, вимог щодо якості товару.

Відповідач позов заперечував, мотивуючи тим, що обладнання продовжує залишатися у позивача, вимоги про розірвання контракту позивач не заявляв, дефектний акт зі сторони відповідача підписаний особою без повноважень на таке підписання, отже позов, заявлений до відповідача, є безпідставним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 17.03.2016р. позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машино будування "Червоний жовтень" на користь Приватного підприємства "Оліяр" 540 000,00 грн. основного боргу та 22 000,00 грн. витрат. В решті позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просило скасувати рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2016р. у справі №911/428/16 та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Наводячи підстави для скасування судового рішення, скаржником зазначено на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також допущено невідповідність висновків, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського апеляційного господарського суду від 25.04.2016р., апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Чорна Л.В., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.04.2016р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.05.2016р.

11.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника Приватного підприємства "Оліяр" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 25.05.2016р. в режимі відеоконференції.

11.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Приватного підприємства "Оліяр" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому його представник не погоджувався з доводами викладеними в апеляційній скарзі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. клопотання представника Приватного підприємства "Оліяр" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено. Доручено Господарському суду Львівської області (79014, м. Львів, вул. Личаківська, буд. 128) забезпечити проведення судового засідання у справі № 911/428/16 в режимі відеоконференції в приміщенні вказаного суду 25.05.2016р. о 14:50 год.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 25.05.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, змінено склад колегії суддів та сформовано новий склад колегії: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Алданова С.О., Смірнова Л.Г.

25.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про витребування від позивача доказів на підтвердження наявності у його володінні обладнання з відміткою про його технічний стан.

25.05.2016р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 15.06.2016р.

31.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника Приватного підприємства "Оліяр" надійшли письмові пояснення по справі.

31.05.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від представника Приватного підприємства "Оліяр" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 15.06.2016р. в режимі відеоконференції.

09.06.2016р. через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової експертизи щодо наявності у поставленому обладнанні дефектів та їх характеру, а також причин та дати їх виникнення.

У судовому засіданні 15.06.2016р. представник позивача проти доводів апеляційного оскарження заперечував, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Представник відповідача доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив оскаржуване рішення - скасувати, а в позові відмовити повністю.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіряючи правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Науково виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний жовтень" (постачальник) та Приватним підприємством "Оліяр" (покупець) був укладений контракт №34, за умовами якого постачальник зобов'язувався виготовити та передати у власність, а покупець -прийняти та оплатити товар, найменування, асортимент, кількість та ціна якого узгоджуються сторонами в специфікації, яка з моменту підписання її сторонами являється невід'ємною частиною даного контракту (п. 1.1. контракту).

Пунктом 1.2. контракту вказано, що для виготовлення товару сторонами підписується технічне завдання або креслення, котрі розробляються постачальником.

Відповідно п. 2.2 контракту ціна товару оговорюється у специфікації.

Згідно специфікації №1 до контракту №34 від 08.12.2014, постачальник передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує наступний товар:

- фланець Ду 1000 за ціною 30 000,00 грн.;

- фланець Ду 1200 за ціною 36 000,00 грн.;

- збірник СЕнв 20-2-12 за ціною 540 000,00 грн.

Додатковою угодою №1 до додатку №34 від 08.12.2014р. сторони внесли зміни до пункту 1 в Специфікації №1 до Контракту №34 від 08.12.2014р. в частині, що стосується термінів поставки, визначивши такий до 07.08.2015р.

Відповідно до умов специфікації №1 до контракту відповідач поставив позивачу збірник СЕнв 20-2-12 (надалі - товар) вартістю 540 000,00 грн., фланець Ду 1000 вартістю 30000,00 грн., фланець Ду 1200 вартістю 36 000,00 грн., що підтверджується видатковою накладною №КО-0000031 від 04.08.2015р.

Оплата товару згідно рахунку № КО-0000270 від 08.12.2014р. проведена позивачем у безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями № 4630 від 18.12.2014р. на суму 276 000,00 грн. та № 4173 від 23.07.2015р. на суму 330 000,00 грн.

Листом №10/06 від 15.10.2015р. позивач повідомив відповідача про те, що отриманий товар не придатний до експлуатації через те, що в місцях з'єднання корпусів збірника виявлено значні витікання рідини, і тому просив терміново направити представника відповідача для вирішення питання по усуненню несправності даної ємкості.

26.10.2015р. комісія у складі головного інженера відповідача ОСОБА_5, головного механіка позивача ОСОБА_6 та механіка цеху рафінації позивача ОСОБА_7 був складений акт, яким встановлено, що виготовлений відповідачем відповідно до контракту №34 від 08.12.2014р. збірник СЕнв 20-2-12 непридатний до експлуатації (виявлені підтікання рідини в місцях фланцевих з'єднань).

Листом №10/09 від 29.10.2015р., з посиланням на акт від 26.10.2015р., позивач повідомив відповідача про виготовлення та поставку тим товару, який не відповідав вимогам Контракту, і тому просив усунути недоліки товару до 02.11.2015 року.

Відповідач у листі ( №8/1329 від 28.10.2015р., №8/1334 від 29.10.2015 та №8/1397 від 11.11.2015р.), запевняв про готовність власними силами усунути виявлені дефекти, проте станом на 23.11.2015р. дефекти не усунув, спеціалістів для проведення ремонтних робіт не направив, але повідомив про необхідність виготовлення третьою особою прокладок в місцях фланцевих з'єднань корпусу з царгою і кришкою більшого розміру в розрізі та з матеріалів, які забезпечать герметичність з'єднань.

Позивач письмово (вих.№11/03 від 23.11.2015р.) повідомив відповідача про відмову від контракту і вимагав повернути сплачені ним грошові кошти в розмірі 540 000,00 грн., компенсувати витрати на послуги крана, який використовувався для монтажу/демонтажу збірника в сумі 37 000,00 грн. та забрати обладнання з підприємства протягом 10 днів з дня отримання цієї вимоги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що вказана вимога (вих.№11/03 від 23.11.2015р.) була підписана керівником ПП «Оліяр», направлена в адресу відповідача, що підтверджується оригіналом квитанції Укрпошти з описом вкладення, і отримана представником відповідача 09.12.2015р., що випливає з наданого позивачем зворотнього повідомлення про отримання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 675 Цивільного кодексу України товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу. Договором або законом може бути встановлений строк, протягом якого продавець гарантує якість товару (гарантійний строк). Гарантія якості товару поширюється на всі комплектуючі вироби, якщо інше не встановлено договором.

Згідно із ч. 1 ст. 268 Господарського кодексу України якість товарів, що поставляються повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги, до якості товарів.

Частиною 6 ст. 269 Господарського кодексу України постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем правил експлуатації виробу.

Якщо продавцем надані гарантії щодо якості товару, продавець відповідає за його недоліки, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, дій третіх осіб, випадку або непереборної сили (ст. 679 Цивільного кодексу України).

В силу ч.ч. 1,2 ст. 678 Цивільного кодексу України покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: пропорційного зменшення ціни; безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

Встановлена у межах гарантійного строку 26.10.2015р. представниками сторін непридатність збірника СЕнв 20-2-12 для експлуатації, неможливість відповідача самостійно виправити вказані недоліки, про що свідчить зміст направлених ним позивачу листів, згідно з якими усунення підтікань рідини в місцях фланцевих з'єднань потребує значних затрат часу і додаткового замовлення у третіх осіб необхідних для ремонту елементів, судова колегія вважає істотним порушенням постачальником вимог щодо якості обладнання, а отже і підставою покупцю використати надані йому законом права на власний розсуд.

Зі змісту пункту 3.10. Контракту, сторони визнають, що достатнім доказом неналежної якості товару, є акт, складений представниками постачальника і покупця. У разі відмови постачальника від складання даного акту, такий акт може бути складений представником покупця та представником незалежної експертної організації.

У доводах апеляційної скарги відповідач вказував, що дефектний акт від 26.10.2015 року не може вважатися дефектним, адже з боку відповідача був підписаний неуповноваженою на це особою; акт від 26.10.2015р. не відповідає ознакам дефектного акту, визначеним п. 4.7 контракту, у зв'язку з тим, що не містить найменування недоліків, дати їх виявлення і термінів усунення.

З матеріалів справи вбачається, що після отримання повідомлення про несправність збірника СЕнв 20-2-12 відповідач направив до позивача головного інженера підприємства.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що у Контракті, чи доповненнях до нього, сторони конкретно не визначили особу, яка представлятиме інтереси постачальника для виявлення характеру дефектів, а також для встановлення можливості та строку, необхідного для їх усунення і для складання та оформлення дефектного акту.

Судова колегія вважає, що обов'язок направлення компетентного представника постачальника на виклик покупця, який заявляє вимоги щодо якості товару, покладається на постачальника товару. Складення сторонами у письмовій формі документу із зазначенням у ньому причин та неможливості використання товару за призначенням є достатнім і належним доказом для висновку про неналежність виконання постачальником зобов'язань щодо якості поставленого ним товару.

Інші доводи апелянта, засновані на письмових пояснень працівника відповідача ОСОБА_5, судом до уваги не беруться, оскільки претензії по якості були заявлені позивачем у межах гарантійного строку. З цих же підстав не підлягає задоволенню клопотання апелянта про призначення у справі судової експертизи щодо наявності у поставленому обладнанні дефектів та їх характеру, а також причин та дати їх виникнення.

Судом апеляційної інстанції відхиляються за неспроможністю доводи апелянта про те, що обов'язок повернення коштів, сплачених за обладнання, виникає лише після повернення обладнання постачальнику. При цьому суд виходить з того, що правові наслідки передання товару неналежної якості, які передбачені 1,2 ст. 678 Цивільного кодексу України, не ставлять право покупця відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми від повернення ним товару постачальнику. Оскільки ця норма є імперативною, то сторони договору не можуть домовитися про інше.

В контексті розглядуваних правовідносин, враховуючи встановлення судом факту поставки товару неналежної якості, та з огляду на невизначеність обов'язку саме позивача повернути (здійснити повернення власними силами, за власний рахунок) товар неналежної якості відповідачу, суд приходить до висновку про безпідставність доводів відповідача про виникнення обов'язку з повернення грошових коштів лише після повернення товару.

При цьому, обов'язок позивача повернути товар неналежної якості (не чинити перешкод у його поверненні), у зв'язку із висновками суду про повернення на його користь сплачених грошових коштів, презюмується.

Крім того, як вбачається з листа відповідача №8/134 від 11.02.2016р., відповідач визнавав свій обов'язок по транспортуванню товару.

Таким чином, позивачем було доведено істотне порушення вимог щодо якості товару, оскільки виявлені в період гарантійного строку недоліки товару не були усунуті постачальником протягом тривалого часу, і ці недоліки не дозволяють здійснювати експлуатацію товару за призначенням, з цих підстав колегія суддів дійшла до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 540 000,00 грн. суми оплати поставленого товару неналежної якості є обґрунтована, підтверджена матеріалами справи та відповідачем належним чином не спростована.

Крім того, позивач просив господарський суд стягнути з відповідача 28 642,19 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 1 ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Частиною 2 статті 536 ЦК України передбачено, що розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.12. контракту, у разі неповернення постачальником суми коштів у строк, передбачений п. 4.11. контракту (протягом 10 днів з моменту повернення товару), постачальник сплачує проценти у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від простроченої суми за користуванням чужими грошовими коштами за кожний день такого користування.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що сторони в договорі встановили момент, з якого можуть нараховуватися проценти за користування чужими грошовими коштами - через 10 днів з моменту повернення товару, оскільки повернення товару станом на час розгляду справи не відбулося, правові підстави для нарахування процентів у позивача - відсутні, що зумовлює відмову у задоволенні позову в цій частині.

В частині вимог позивача про стягнення з відповідача 37 000,00 грн. додаткових витрат з найму крану, необхідного для здійснення монтажу/демонтажу товару, то суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

В обґрунтування позовних вимог про стягнення з відповідача зазначених витрат позивач посилався на акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000147 на суму 9 000,00 грн., № ОУ-0000150 на суму 6 000,00 грн., № ОУ-0000161 на суму 16 000,00 грн., № ОУ-0000166 на суму 6 000,00 грн. та платіжні доручення (наявні в матеріалах справи).

Господарським судом встановлено, що з актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ОУ-0000147 на суму 9 000,00 грн., №ОУ-0000150 на суму 6 000,00 грн. не вбачається, як вони пов'язані з предметом спору. В той же час, зі змісту актів № ОУ-0000161 на суму 16 000,00 грн. та № ОУ-0000166 на суму 6 000,00 грн. випливає, що позивач поніс витрати по оплаті послуг краном по ремонту збірника СЕнв 20-2-12 і оплати послуг крану по демонтажу збірника СЕнв 20-2-12.

Враховуючи п. 3.9. контракту, яким передбачено обов'язок відповідача, окрім повернення вартості товару неналежної якості, відшкодувати позивачу всі витрати, пов'язані з придбанням та транспортуванням товару та встановивши, що послуги крану є необхідними для здійснення монтажу/демонтажу збірника, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог і стягнення таких витрат у розмірі 22 000,00 грн. (згідно актів № ОУ-0000161 на суму 16 000,00 грн. та № ОУ-0000166 на суму 6 000,00 грн.), як документально доведеними належними та допустимими доказами.

Заявлене підчас апеляційного провадження клопотання відповідача про витребування від позивача доказів на підтвердження наявності у його володінні обладнання з відміткою про його технічний стан, не підлягає задоволенню, оскільки такі докази не впливають на зміст прав та обов'язків сторін у спірних відносинах.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2016р. у справі № 911/428/16 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче об'єднання Фастівський завод хімічного машинобудування "Червоний Жовтень" на рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2016р. у справі № 911/428/16 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 17.03.2016р. у справі № 911/428/16 - залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/428/16 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді С.О. Алданова

Л.Г. Смірнова