ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

30.06.16р. Справа № 904/5322/16

Суддя Назаренко Н.Г. , розглянувши матеріали

за позовом Приватного підприємства "Медіком", м. Верходніпровськ, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" Верходніпровського РЕМ, м. Верходніпровськ, Дніпропетровська область

про визнання дій неправомірними

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Медіком" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" Верходніпровського РЕМ у якому просить визнати дії Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРОЕНЕРГО" Верходніпровського РЕМ неправомірними.

Позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України, в редакції змін, внесених Законом України № 3382-VI від 19.05.2011 року, позивач, прокурор чи його заступник зобовязані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до статті 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Вимогами п. 6.1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв'язку" передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

На описі вкладення, який наданий позивачем у якості доказів направлення позовної заяви з додатками на адресу відповідача, відсутні відбиток календарного штемпеля відділення поштового зв'язку та найменування поштового відділення.

Згідно "Правил надання послуг поштового зв'язк" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009р. № 270:

- ст. 122 "у заяві зазначається: вид, категорія та номер поштового відправлення, місце та дата прийняття, прізвище, ім'я та по батькові (для юридичних осіб - найменування) і поштова адреса відправника та адресата";

- "під час подання заяви відправник повинен пред'явити документ, що посвідчує особу, а також розрахунковий документ".

Опис вкладення ф.107 не є підтвердженням поштового відправлення до пересилання.

Підтвердженням про приймання та відправку поштового відправлення є квитанція (чек).

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09 р. № 270, розрахунковим документом, що підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку є документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми і змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Однак, позивачем не додано до позовної заяви фіскального чеку у підтвердження поштового відправлення до пересилання, а вищезазначений опис вкладення не може бути належним доказом.

Також, позивачем додано позовну заяву з відміткою про отримання копії позовної зави Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", м Дніпропетровськ, що також не може бути доказом направлення копії позовної заяви відповідачу у справі, оскільки позов подано до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" Верходніпровський РЕМ, м. Верходніпровськ, Дніпропетровська область.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що до позовної заяви позивачем не додано належних доказів направлення копії позовної заяви з додатками на адресу відповідача, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 56 ГПК України.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що у прохальній частині позовної заяви не зазначено які саме дії відповідача необхідно визнати неправомірними.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. При чому, відповідно до законодавчої техніки, використаної при конструюванні ст.63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви без розгляду у вказаному випадку є не правом, а обов'язком суду.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Суд зазначає, що національним законодавством України (ст.56 ГПК України) передбачено забезпечення права відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачено механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача про подання позову до суду шляхом направлення на його адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі.

Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не буде відповідати ст. 6 Конвенції.

За викладеного, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що повернення позовної заяви на підставах, визначених ст. 63 Господарського процесуального кодексу України прямо передбачено діючим законодавством та не є відмовою в доступі до правосуддя в розумінні Закону України «Про забезпечення права на справедливий суд» та не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,-

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток:

- позовна заява за додатками на 34 арк., у тому числі платіжне доручення про сплату судового збору № 1396 від 26.02.2016р. на суму 1 378,00 грн.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_1