номер провадження справи 8/125/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.06.2016 Справа № 908/4219/14

За позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства Тепломережа Вугледарської міської ради (85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. 13 Десантників, 53)

про стягнення 2969329 грн. 43 коп. основного боргу за договором № 13/2798-БО-6 від 28.12.2012 р., 259532 грн. 63 коп. пені, 116280 грн. 87 коп. річних процентів, 396906 грн. 29 коп. втрат від інфляції грошових коштів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача ОСОБА_2, дов. № 14-109 від 18.04.2014 р.

Відповідача ОСОБА_3О, дов. № 4 від 17.09.2015 р.

Розглядається заява КП Тепломережа Вугледарської міської ради про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.03.2015 р. по справі №908/4219/14.

Заява прийнята судом та призначена до розгляду в судовому засіданні 22.06.2016 р.

Відповідач по даній справі КП Тепломережа Вугледарської міської ради - звернувся з заявою про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Запорізької області від 03.03.2015 р. по даній справі. В обґрунтування заяви зазначено, що на даний час на підприємстві відсутні кошти для виконання зобов'язання в повному обсязі. Відповідач є монополістом на території м. Вугледар з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії. У разі арешту грошових коштів та майна підприємства, останнє буде доведене до стадії банкрутства та мешканці м. Вугледар не будуть отримувати теплову енергію, що призведе до техногенної катастрофи в місті. Надходження коштів по м. Вугледар за послугу з постачання теплової енергії суттєво знизилося в звязку з проведенням на території Донецької області антитерористичної операції. Заборгованість споживачів за послуги з постачання теплової енергії станом на 01.06.2016 р. склала 7 409 099 грн. 75 коп., з них населення - 4 754 226 грн. 10 коп., місцевий бюджет 973284 грн. 03 коп., державний бюджету 22724 грн. 89 коп., інші споживачі 1375997 грн. 52 коп., заборгованість з пільг та субсидій - 282867 грн. 30 коп. В результаті невиконання зобов'язань споживачами підприємство несе великі збитки та перебуває в тяжкому фінансовому стані. Крім того, просить врахувати, що підприємство знаходиться в зоні АТО, що негативно впливає на платоспроможність споживачів та тягне за собою недоотримання доходів підприємством від наданих ним послуг. Заявник зазначає, що борг перед НАК «Нафтогаз України» зменшився на 217385 грн. 70 коп. Заявник просить розстрочити виконання рішення по даній справі на 1 рік.

Позивач ПуАТ НАК Нафтогаз України - надав заперечення на заяву про надання розстрочки виконання рішення на 1 рік. У відзиві на заяву вказує, сам факт перебування підприємства у скрутному фінансовому становищі, в розумінні ст. 121 ГПК України, не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення, оскільки п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України передбачає, що обовязковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів. Позивач зазначає, що не має фінансової можливості відстрочити та/або розстрочувати виконання зобовязань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким. Протягом останніх двох років в державі відбулися стрімкі інфляційні процеси наслідком яких стало здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної майже втричі. Позивач для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальними природного газу, що нерозривно повязано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на її користь. Саме тому позивач розраховує на те, що вчасне виконання контрагентами своїх зобовязань перед позивачем, в тому числі за судовими рішеннями, мінімізує ризик невчасних розрахунків НАК «Нафтогаз України» за поставлений зовнішньоекономічними контрактами імпортований природний газ, зменшить можливі фінансові втрати позивача та позбавлять необхідності залучати комерційні кредити для розрахунків з постачальниками імпортованого природного газу.

Заслухавши представників сторін, вивчивши надані матеріали, суд встановив:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.03.2015 р. по справі № 908/4219/14 позовні вимоги ПуАТ НАК Нафтогаз України задоволено частково та стягнуто на його користь з ТОВ Водотеплокомунікація 2959329 грн. 43 коп. основного боргу, 129766 грн. 32 коп. пені, 396138 грн. 84 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 116280 грн. 87 коп. річних процентів, 73080 грн. судового збору. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 20.04.2015 р. рішення від 03.03.2015 р. залишено без змін. На виконання рішення, яке набрало законної сили, 08.05.2015 р. видано відповідний наказ.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 14.03.2016 р. у справі № 908/4219/14 здійснено процесуальне правонаступництво та замінено ТОВ Водотеплокомунікація його правонаступником ОСОБА_1 підприємством Тепломережа Вугледарської міської ради у звязку з заміною особи у відносинах, щодо яких виник спір, внаслідок укладення договору про переведення боргу.

Обґрунтовуючи неможливість одночасно виконати рішення суду у даній справі, заявник посилається на скрутне фінансове становище підприємства, можливість банкрутства або припинення діяльності підприємства, значну кредиторську та дебіторську заборгованість та проведення на території Донецької області антитерористичної операції.

За приписами ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Розстрочка виконання судового рішення допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи. Тобто, господарський суд не зобов'язаний задовольняти заяву про розстрочку виконання судового рішення.

Господарсько-процесуальне законодавство не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. Тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами, встановленими ст. 43 ГПК України.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися судом із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, дослідження та оцінювання як доводів заявника, так і заперечень стягувача (кредитора), а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання розстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

Оцінивши вказані заявником обставини, суд не вважає їх винятковими, оскільки і позивач і відповідач є суб'єктами господарської діяльності, тому невиконання зобов'язань в однаковій мірі впливає на матеріальний стан обох підприємств та може бути підставою до понесення ними збитків. Несвоєчасне виконання рішення суду порушує матеріальні інтереси позивача та впливає на його фінансовий стан, що може призвести до негативних наслідків господарської діяльності останнього.

Положеннями ст.ст. 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За таких обставин, суд вважає, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявності підстав, які свідчать про неможливість виконання рішення суду.

Суд приймає до уваги факти та доводи, викладені стягувачем і боржником, та відмовляє в задоволенні заяви про надання розстрочки виконання рішення на 1 рік.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви КП Тепломережа Вугледарської міської ради про надання розстрочки виконання рішення по справі № 908/4219/14 відмовити.

Суддя І.А. Попова