ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.06.16р. Справа № 904/3003/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта компані",

м. Дніпропетровськ

до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 192520,23 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № 1 від 26.01.2016 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 1879-К-Н-О від 29.04.2015 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельта компані" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (далі-Відповідач), в якому просить господарський суд:

- розірвати договір поточного рахунку, який укладено шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в межі Інтернет за адресою https://hrivatbank/ua/ru/terms/;

- зобов'язати Відповідача повернути залишок грошових коштів в сумі 192520,23 грн. на поточний рахунок Позивача № 3201 відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346;

- в забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти Відповідача у сумі 192520,23 грн.;

- судові витрати покласти на Відповідача.

В обґрунтування позову Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем умов договору щодо банківського обслуговування.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- копію заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг;

- копію листа від 09.02.2016 року;

- роздруківка з системи "Приват 24" від 15 лютого 2016 р.;

- копію платіжного доручення № 267 від 25 березня 2016р.;

- копію заяви про закриття поточного рахунку;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.04.2016 р.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов (а.с. 25-28) вказує про те, що Позивач не надав до матеріалів справи доказів подання до ПАТ КБ "Приватбанк" оформлених розрахункових документів про перерахування або видачу його коштів та заяви про закриття рахунку. Обраний спосіб захисту Позивача, а саме зобов'язати ПАТ КБ "Приватбанк" розірвати договір поточного рахунку та повернення залишку грошових коштів в сумі 192520,23 грн. не відповідає встановленим законом способом захисту прав. Згідно з ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Також Позивачем не доведено порушення банком проведення будь-яких операцій за спірним рахунком.

Представник Позивача 31.05.2016р. подав письмові пояснення до позовної заяви про розірвання договору банківського рахунку та відшкодування завданих збитків (а.с. 34-35), в яких вказує про те, що 25.03.2016р. Позивачем було подано Відповідачу платіжне доручення №267 від 25.03.2016 року на перерахування грошових коштів в сумі 192517,23 грн. контрагенту Позивача ТОВ "Лігатрансервіс" та заяву про закриття поточного рахунку. Працівники Відповідача протягом кількох годин відмовлялися прийняти платіжне доручення та заяву, ніяк не аргументуючи свої дії, коли платіжне доручення та заява були прийняті, працівниками Відповідача не було поставлено жодної печатки або штампу, лише розписавшись на заяві про закриття рахунку. До того ж, Позивачу було повідомлено номер заявки, який присвоюється автоматичною системою, який необхідно вводити в онлайн-чаті Відповідача для отримання інформації про стан виконання заявки. Працівники Відповідача не надають відповідь, а кожен раз видаляють з онлайн-чату запити Позивача стосовно виконання заявки на закриття рахунку та перерахування грошей.

31.05.2016р. Відповідач електронною поштою надіслав заяву про відкладення розгляду у зв'язку з зайнятістю представника Відповідача, а також просить суд долучити до матеріалів справи виписку по рахунку 5019.

До заяви Відповідач додав (а.с. 36-51):

виписку по рахунку р/р 5019;

копію повістки.

13.06.16р. Позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії звітів про дебетові та кредитові операції по рахунку 5019 за період 2015-2016 років (а.с. 55-91).

Під час судового засідання представник Позивача подав доповнення до позову про розірвання договору банківського рахунку та відшкодування завданих збитків (а.с. 92-124), в якому просить суд розірвати договір поточного рахунку №5019, який укладено шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в мережі Інтернет;

зобов'язати Відповідача повернути залишок коштів в сумі 192520,23 грн. на поточний рахунок Позивача №3201 відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346.

Зазначена заява про доповнення до позову прийнята судом до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України.

В судовому засіданні 14.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Дельта компані" 27 січня 2014 року було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "ПРИВАТБАНК"(а.с. 9).

Так, Позивач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування.

27 січня 2014 року Відповідачем відкрито Позивачу рахунок №5019, валюта UAH (Українська гривня).

Позивач стверджує, що 09 лютого 2016 року в онлайн-чаті ТОВ "Дельта компані" отримало від Відповідача інформацію про те, що поточний рахунок заблокований відповідно до норм статті 1074 ЦК України.

09 лютого 2016 року ТОВ "Дельта компані" звернулося до Відповідача з листом вих.№0902/16-01 (а.с. 10) про надання роз'яснення щодо причин блокування рахунку та вимогою терміново розблокувати поточний рахунок, який було залишено без відповіді та задоволення. На листі наявна відмітка працівника банку, яка свіялить про його отримання.

15 лютого 2016 року ТОВ "Дельта компані" через мережу інтернет було подано Відповідачу на виконання три платіжних доручення на перерахування податків за найманих працівників, які були повернуті Відповідачем без виконання. Наведені обставини підтверджуються скріншотом на сайті банку (а.с. 11).

25 березня 2016 року ТОВ "Дельта компані" було подано платіжне доручення №267 від 25.03.2016 року (а.с. 12) на перерахування грошових коштів в сумі 192517,23 грн. контрагенту Позивача ТОВ "Лігатрансервіс" та заяву про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу (а.с. 13). Заява містить в частині "Відмітки банку" дату, час отримання банком заяви, залишок коштів та підпис головного бухгалтера банку.

Відомості, які зазначені в цій частині заяви, банк шляхом надання інших доказів не спростував. Представник банку заперечує щодо цього доказу, оскільки вважає його неналежним. Нормативне-правове обгрунтування з питання, що саме Відповідач вважає належним доказом, останнім не приведено.

З дослідження виписки по рахунку р/р 5019 (а.с. 36-50) вбачається, що остання банківська операція, яка проведена банком на рахунку Позивача, відбулася 31.01.2016року. Залишок коштів складає 192528,23грн., що відповідає вказаній Позивачем у позові сумі.

Суть заперечень Відповідача полягає в тому, що він вважає поданий Позивачем позов як невірно обраний спосіб захисту права, а надані докази - неналежними.

В заяві про закриття поточного рахунку юридичної особи або поточного рахунку відокремленого підрозділу (а.с.13) Позивач просить закрити рахунок №5019. Водночас в цій заяві Позивач не вказав, на який рахунок слід перерахувати залишок коштів. На запитання суду представник Позивача надав пояснення, що з відповідним платіжним дорученням про перерахування коштів на рахунок, який зазначений в позовних вимогах, Позивач до банку не звертався.

На запитання суду представник Відповідача надав пояснення, що при закритті банківського рахунку за заявою клієнта в будь-якому випадку Банк з'ясовує у Клієнта, яким чином він має намір розпорядитися своїми коштами, отримати готівкою або перерахувати в іншій банк. Отже, відсутність цієї інформації в заяві Клієнта на закриття рахунку не є перешкодою для закриття рахунку.

На момент вирішення спору банківський рахунок Позивача не закритий. Позивач стверджує, що працівники Банку відмовляються приймати будь-які документи від Позивача та виконувати будь-які операції за його рахунком. Відповідач заперечує проти даного твердження, вважає це недоведеним.

Зважаючи на наведені обставини, суд керується наступним.

Відповідно до статті 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта. Гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частинами 1-3 ст.1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно зі статтею 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

В силу ч.1, 3 ст. 1075 ЦК України договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Пунктом 20.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою НБУ від 12.11.2003р. №492, передбачено, що поточні рахунки клієнтів банків закриваються, зокрема на підставі заяви клієнта.

Пунктом 20.5 Інструкції встановлено, що закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів:

найменування банку;

найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку;

номера рахунку, який закривається;

дати складання заяви.

Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки (за наявності) юридичної особи.

Банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком [з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо]. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку (пункт 20.6 Інструкції).

Матеріали справи свідчать про те, що Позивач подав заяву про закриття банківського рахунку на підставі пунктів 20.5 вищевказаної Інструкції, що передбачено за бажанням клієнта. Зазначене звернення Позивача залишилось без виконання з боку Відповідача.

Також, внаслідок невиконання Відповідачем умов Договорів банківського обслуговування б/н від 27.01.2014 року щодо проведення операції за його рахунком Позивач був позбавлений права розпоряджатись своїми коштами, що є істотним порушенням його прав, передбачених ст.ст.1068, 1075 ЦК України відповідно до ч. 2 статті 651 ЦК України.

Частиною 2 статті 651 ЦК України встановлено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Частиною 1 ст.1075 ЦК України передбачено право клієнта незалежно від причин ініціювати розірвання договору банківського рахунка.

Статтею 32 ГПК України врегульовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами:

письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Позивача в частині розірвання договору поточного рахунку №5019, який укладено шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в мережі Інтернет, підлягають задоволенню, оскільки подання Позивачем заяви про закриття рахунку до Відповідача доводиться наданим ним письмовим доказом, яке з боку останнього не спростовано. Крім цього, позовні вимоги про розірвання договору банківського рахунку ґрунтуються на нормі права, яка встановлена ст. 1075 ЦК України. Отже, твердження Відповідача про невірно обраний Позивачем спосіб захисту права є необґрунтованим.

Щодо позовних вимог про зобов'язання Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПРИВАТБАНК" повернути залишок коштів в сумі 192520,23 грн. на поточний рахунок Позивача №3201 відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

За приписами ст. 21.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" ініціювання переказу проводиться шляхом, зокрема, подання ініціатором до банку, в якому відкрито його рахунок, розрахункового документа.

Розрахунковим є документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунку платника на рахунок отримувача (п. 1.35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Одним із видів розрахункових документів є платіжне доручення, що містить доручення платника банку або іншій установі - члену платіжної системи, що його обслуговує, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача (ст. 1.30, ст. 22.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Розрахункові документи, за винятком платіжної вимоги - доручення, мають подаватися ініціатором до банку, що його обслуговує. При використанні розрахункового документа ініціювання переказу вважається завершеним з моменту прийняття банком платника розрахункового документа на виконання (ст. ст. 22.3, 22.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Банки виконують розрахункові документи відповідно до черговості їх надходження та виключно в межах залишку коштів на рахунках платників, крім випадків надання платнику обслуговуючим його банком кредиту (ст. 22.9 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні").

Отже, обов'язок банку щодо перерахування конкретної грошової суми на конкретний розрахунковий рахунок виникає після подання клієнтом банку відповідного розрахункового документу. Оскільки Позивач не надав до матеріалів справи доказів подання до Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" оформленого розрахункового документу про перерахування коштів на суму 192520,23 грн. на поточний рахунок Позивача № 3201, відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346, суд не вбачає підстав задоволення вимог в цій частині.

Враховуючи обставини справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Відповідача у сумі 192520,23 грн.

За результатами вирішення спору судові витрати у справі покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 32-34, 36, 43, 44, 49, 111-28, 116-117 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір поточного рахунку №5019, який укладено шляхом приєднання до публічної оферти, яка міститься в мережі Інтернет за адресою https://hrivatbank/ua/ru/terms/.

В частині позовних вимог про зобов'язання Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" повернути залишок коштів в сумі 192520,23 грн. на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта компані" №3201, відкритий у ПАТ "Альфа-Банк", МФО 300346 - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (49094, м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта компані" (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Возз'єднання, буд. 25, ) 1378,00 грн. судового збору.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Дельта компані" (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Возз'єднання, буд. 25, ) надмірно сплачений судовий збір у розмірі 820 грн. за відповідним зверненням останнього.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскаржено протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_3

Повне рішення складено-21.06.16р.