РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016Справа №910/9156/16

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп"
доПублічного акціонерного товариства "Оболонь"
простягнення 243 077 грн 40 коп.
Представники:
від позивача: Паперняк О.В. - представник за довіреністю
від відповідача: Крюк М.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

19.05.2016 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп" з вимогами до Публічного акціонерного товариства "Оболонь" про стягнення 243 077 грн 40 коп. заборгованості за договором поставки № 134-ОПП від 18.06.2015, в тому числі: 214 059 грн 21 коп. основного боргу, 5 328 грн 80 коп. пені, 18 906 грн 11 коп. інфляційних втрат та 4 783 грн 28 коп. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного сторонами договору поставки № 134-ОПП від 18.06.2015 належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість з оплати отриманого товару у розмірі 214 059 грн 21 коп., крім того у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 5 328 грн 80 коп. пені, 18 906 грн 11 коп. інфляційних втрат та 4 783 грн 28 коп. 3 % річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9156/16, розгляд справи призначений на 13.06.2016.

07.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи.

13.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про отримання процесуальних документів в електронному вигляді та заява про відсутність аналогічного спору.

13.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення, заява про долучення додаткових документів до справи, клопотання про відкладення розгляду справи та відзив на позовну заяву.

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, для дослідження та оцінки доказів по справі у судовому засіданні 13.06.2016 оголошено перерву до 30.06.2016.

29.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

30.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли заперечення проти відзиву.

У судове засідання 30.06.2016 з'явились представники сторін та надали пояснення по суті спору. Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в частині стягнення штрафних санкцій та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить суд відмовити позивачу задоволенні позову.

У судовому засіданні 30.06.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.2015 між Товариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп" (постачальник за договором) та Публічним акціонерним товариством "Оболонь" (покупець за договором) укладено договір поставки № 134-ОПП, відповідно до умов якого постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строк (строки) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти і оплатити вказаний товар (товари) у кількості, якості й асортименті, зазначених у додаткових угодах, додатках до договору, (специфікаціях), (заявках), що виставляються покупцем і є частиною цього договору з моменту їх підписання повноважними представниками сторін.

Предметом поставки є кислота молочна 80 % (Galactic, країна виробник Бельгія), лимонна кислота (моногідрат), аскорбінова кислота, бензоат натрію та цитрат натрію імпортного виробництва (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 10.1. договору даний договір вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.01.2016, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання зобов'язань.

В подальшому між сторонами було укладено ряд додаткових угод до договору поставки № 134-ОПП від 18.06.2015, якими були внесені зміна та доповнення до умов договору, а саме:

додатковою угодою № 1 від 22.06.2015 до договору сторони узгодили поставку товару "Молочна кислота 80 %" в кількості 9 600 кг загальною вартістю 324 095 грн 62 коп.;

додатковою угоди № 2 від 02.07.2015, сторони вирішили розширити асортимент товару по договору, у зв'язку з чим змінили пункт 1.2. договору шляхом викладення його у наступній редакції: "1.2. Предметом поставки є кислота молочна 80 % (Galactic, країна виробник Бельгія), лимонна кислота (моногідрат), аскорбінова кислота, бензоат натрію, цитрат натрію імпортованого виробництва та кальцій хлористий". Сторони зафіксували ціну кальці. Хлористого у розмірі 9,80 грн з ПДВ за кг.

Сторони встановили, що оплата вартості товару, ціна якого встановлена даною додатковою угодою здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, що вказаний у реквізитах постачальника з відтермінуванням 14 (чотирнадцять) календарних днів з дати поставки товару;

додатковою угодою № 3 від 15.07.2015 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар "Аскорбінова кислота" в кількості 2000 кг загальною вартістю 214 000 грн 00 коп. на період з 15.07.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди;

додатковою угодо № 4 від 11.08.2015 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар "Молочна кислота 80%" в кількості 9 600 кг на загальну суму 320 064 грн 00 коп., визначений даною додатковою угодою на період з 11.08.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди, що стосується даного товару;

додатковою угодою № 5 від 25.09.2015 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар "Молочна кислота 80%" в кількості 2400 кг на загальну суму 85 680 грн 00 грн., визначений даною додатковою угодою на період з 29.09.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди, що стосується даного товару;

додатковою угодою № 6 від 10.12.2015 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар "Молочна кислота 80%" в кількості 9 600 кг на загальну суму 324 480 грн 00 коп., визначений даною додатковою угодою на період з 10.12.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди, що стосується даного товару;

додатковою угодою № 7 від 18.01.2016 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставляти, а покупець приймати та оплачувати товар "Молочна кислота 80%" в кількості 2 400 кг на загальну суму 84 000,00 грн. та "Кальцій хлористий" 2 000 кг на загальну суму 21 800 грн 00 коп., визначений даною додатковою угодою на період з 10.12.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди, що стосується даного товару;

додатковою угодою № 8 від 31.01.2016 до договору, сторонами погоджено, викласти пункт 1.2 договору в наступній редакції: "Предметом поставки є кислота молочна 80 % (Galactic, країна виробник Бельгія), лимонна кислота (моногідрат), аскорбінова кислота, бензоат натрію, цитрат натрію імпортованого виробництва, кальцій хлористий та інша хімічна продукція, згідно додаткових угод до даного договору", а також дійшли згоди змінити пункт 10.1 договору і в зв'язку з чим викласти його в наступній редакції: "Цей договір вступає в дію з дати його укладання обома сторонами і діє до 31 січня 2017 року, а в частині здійснення розрахунків - до повного виконання зобов'язань. Дострокове розірвання договору можливе лише у випадках, передбачених чинним України";

додатковою угодою № 9 від 03.02.2016 до договору, сторонами погоджено, що постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплачувати товар "Кальцій хлористий" в кількості 1000 кг на загальну суму 11 900 грн 00 грн., визначений даною додатковою угодою на період з 10.12.2015 і до моменту підписання наступної додаткової угоди, що стосується даного товару.

Відповідно до пункту 2.1. договору ціни за одиницю товару, що постачаються постачальником згідно замовлень покупця, є договірними, остаточно узгоджуються та вказуються сторонами у додаткових угодах, додатках до договору (специфікаціях) на поставку партії товару і є невід'ємною частиною даного договору.

У відповідності до розділу 3 договору сторони визначили, що поставка товарів здійснюється на умовах DDP, місце поставки - склад Покупця, розташований за адресою: м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3.

Право власності на поставлені товари переходить до покупця в момент отримання товару від постачальника у пункті поставки товару на складі покупця за адресою м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3, при поставці на товару умовах DDР у відповідності з міжнародними правилами ІНКОТЕРМC - 2010.

Пунктом 4.3 договору визначено, що передача товару від постачальника покупцю здійснюється за видатково-прибутковою накладною, в якій сторони зазначають найменування товару, що постачається, кількість в одиницях вимірювання, узгоджену діну товару та загальну вартість товару, що постачається. На загальну вартість товару нараховується ПДВ за ставкою, встановленою чинним законодавством. Дата, вказана покупцем у видатково-прибутковій накладній про прийняття товару, є датою поставки товару постачальником.

Згідно з пунктом 4.7 договору поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару покупцю у пункті поставки, на умовах DDР.

Відповідно до пункту 4.8. договору прийом товару за кількістю та якістю здійснюється покупцем за видатковими накладними постачальника. Розходження за кількістю та якістю, що встановлені при прийомі товарів, оформлюються актами приймання товарів за кількістю та якістю.

У відповідності до пункту 7.1. договору оплата за товар здійснюється в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника, на підставі рахунків-фактур або видаткових накладних, або товарно-транспортних накладних з зазначенням номера договору, згідно якого здійснене постачання товару.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок постачальника, що вказаний в реквізитах постачальника в цьому договорі, з відтермінуванням 30 (тридцять) календарних днів з дати постачання товару (пункт 7.2. договору).

Пунктом 7.3. договору сторонами погоджено, що всі платежі покупця зараховуються постачальником згідно призначення платежу зазначеного в платіжному дорученні покупця, в яшму повинні бути вказані реквізити договору, номери видаткових накладних, або рахунків-фактур. або товарно-транспортних накладних, згідно яких здійснене постачання товару У разі недостатності суми проведеного покупцем платежу для погашення грошових вимог постачальника у повному обсязі, отримана сума в першу чергу зараховується та погашає вимоги постачальника в рахунок послідовного погашення суми основного боргу покупця за поставлений товар за принципом FIFO, починаючи з погашення найпершого неоплаченого на дату платежу товаророзпорядчого документу і до останнього.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 Господарського кодексу України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами частини 1 статті 656 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Згідно з частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм частини 1 та частини 2 статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Відповідно до частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом, на виконання умов укладеного договору поставки № 134-ОПП від 18.06.2015 позивач поставив, а відповідачем прийняв товар на загальну суму 1 052 836 грн 77 коп. на умовах передбачених договором. Факт, обсяги, вартість поставленого товару та повноваження представників відповідача на отримання товару підтверджується доданими до позовної заяви підписаними представниками сторін та скріпленими відтисками печаток сторін видаткових накладних № 292 від 01.07.2015 на суму 81 014 грн 40 коп., № 441 від 17.07.2015 на суму 214 008 грн 00 коп., № 440 від 17.07.2015 на суму 81 014 грн 40 коп., № 604 від 06.08.2015 на суму 81 014 грн 40 коп., № 650 від 12.08.2015 на суму 160 031 грн 98 коп., № 801 від 03.09.2015 на суму 81 014 грн 40 коп., № 962 від 25.09.2015 на суму 85 680 грн 00 коп., № 1609 від 10.12.2015 на суму 81 129 грн 60 коп., № 1754 від 28.12.2015 на суму 81 120 грн 01 коп., № 86 від 19.01.2016 на суму 94 905 грн 60 коп., № 224 від 04.02.2016 на суму 11 904 грн 00 коп., товарно-транспортних накладних, виставлених рахунків на оплату по замовленням та довіреностей на отримання товарно-матеріальних цінностей.

Як зазначає позивач, відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання з оплати отриманого товару, у зв'язку з в останнього виникла заборгованість перед позивачем на загальну суму 214 059 грн 21 коп., станом на день подання позову.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

13.06.2016 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва позивачем надані докази сплати відповідачем суми основного боргу у розмірі 214 059 грн 21 коп., а саме платіжні доручення № 6962 від 13.05.2016 на суму 5 000 грн 00 коп., № 7088 від 16.05.2016 на суму 20 000 грн 00 коп., № 7579 від 23.05.2016 на суму 31 880 грн 00 коп., № 7578 від 23.05.2016 на суму 1 129 грн 60 коп., № 5570 від 27.05.2016 на суму 49 240 грн 01 коп., № 5571 від 27.05.20156 на суму 6 760 грн 00 коп., № 8232 від 01.06.2016 на суму 50 000 грн 00 коп., № 8429 від 03.06.2016 на суму 38 145 грн 60 коп., № 8430 від 03.06.2016 на суму 11 904 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно з частиною 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Розглянувши надані відповідачем докази сплати заборгованості після порушення провадження у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає за доцільне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати поставленого товару у розмірі 189 059 грн 21 коп.

Крім того, суд зазначає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 25 000 грн 00 коп. основного боргу не підлягають задоволенню у зв'язку з тим, що вказана сума була оплачена відповідачем згідно платіжних доручень № 6962 від 13.05.2016 та № 7088 від 16.05.2016 та не була врахована позивачем при подачі позову, який датований 17.05.2016.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 5 328 грн 80 коп. пені, 18 906 грн 11 коп. інфляційних втрат та 4 783 грн 28 коп. 3 % річних.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарському кодексі України).

Згідно з нормами статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Нормами статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до пункту 8.4. договору за порушення строку оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню у розмірі 0,01 % від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожний день порушення виконання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга", а саме щодо того, що при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно слід вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з урахуванням цього місяця.

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для застосування відповідальності (нарахування пені) відповідно до пункту 8.4. договору та захисту майнових прав та інтересів позивача відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання грошового зобов'язання за договором, позивачем було правомірно нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати. Перевіривши наданий арифметичний розрахунок інфляційних втрат, суд вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає приписам законодавства про порядок та строки нарахування, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача 18 906 грн 11 коп. інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені та 3 % річних підлягають задоволенню за перерахунком суду з урахуванням оплат здійснених 13.05.2016 та 16.05.2016, а саме: 3 % річних у розмірі 4 776 грн 08 коп. та пені у розмірі 5 319 грн 96 коп.

Твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву спростовуються наявними матеріалах справи доказами.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (частина 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст. 43, ч. 1, ч. 2 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Оболонь" (04655, м. Київ, вул. Богатирська, буд. 3, ідентифікаційний код 05391057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Експохім-Олтіг Груп" (01135, м. Київ, вул. В'ячеслава Чорновола, буд. 20, кв. 17, ідентифікаційний код 38405374) інфляційні втрати у розмірі 18 906 (вісімнадцять тисяч дев'ятсот шість) грн 11 коп., 3 % річних у розмірі 4 776 (чотири тисячі сімсот сімдесят шість) грн 08 коп., пеню у розмірі 5 319 (п'ять тисяч триста дев'ятнадцять) грн 96 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 270 (три тисячі двісті сімдесят) грн 92 коп.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Оболонь" заборгованості у розмірі 189 059 грн 21 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 02.07.2016

Суддя Н.Б. Плотницька