ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. Справа № 925/555/16

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Чевгуза О.В., з секретарем судового засідання Голосінською Н.М., за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю,

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю,

від третьої особи: ОСОБА_3 представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду Черкаської області у м. Черкаси справу за позовом комунального підприємства Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради

до фізичної особи підприємця ОСОБА_4

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_5 фінансова інспекція в Черкаській області

про стягнення 35827 грн. 93 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради звернулося в господарський суд Черкаської області з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_4 про стягнення 35827 грн. 93 коп. зайво переплачених коштів по договорах №36 від 02.04.2012, №47 від 01.06.2012, №48 від 01.06.2012, у тому числі: 25533 грн. 25 коп. за 2012 рік, 10294 грн. 68 коп. за 2013 рік внаслідок завищення вартості виконаних будівельних робіт та відшкодування понесених судових витрат сплаченого судового збору в сумі 1378 грн.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2016 за клопотанням позивача до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, залучено ОСОБА_5 фінансову інспекцію у Черкаській області.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, підтримав і просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримала позовні вимоги позивача з підстав, викладених в позовній заяві, просила стягнути спірну суму коштів як збитки, заподіяні відповідачем позивачу неналежним виконанням договірних зобовязань.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав та мотивів, зазначених у відзиві на позов.

У судовому засіданні згідно з ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

02.04.2012 між комунальним підприємством Придніпровська служба утримання будинків (замовник - позивач у справі), та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (підрядник відповідач у справі) було укладено договір підряду №36 за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується на власний ризик виконати у відповідності до умов договору роботу, а замовник зобовязується прийняти цю роботу та оплатити її вартість.

За умовами пунктів 2.1 та 2.2 цього договору виконанню підлягають роботи з виготовлення та монтажу номерних покажчиків на житлові будинки, що знаходяться на балансі та обслуговуванні КП Придніпровська СУБ, згідно узгоджених між замовником та виконавцем: додатку №1 (перелік житлових будинків); додатку №2 (калькуляційний розрахунок одиночної вартості). Виготовлення та монтаж номерних покажчиків на житлові будинки

здійснюється з дотриманням Рішення виконавчого комітету Черкаської міської

ради №109 від 24.01.2012.

01.06.2012 між комунальним підприємством Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради ( замовник - позивач у справі), та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 ( підрядник відповідач у справі) було укладено договір про надання послуг №47 за умовами якого замовник доручає, а підрядник зобовязується надати послуги з поточного ремонту асфальтового покриття прибудинкових територій житлового фонду замовника за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною (додаток №1), а замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

01.06.2012 комунальне підприємство Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради (замовник) та фізична особа підприємець ОСОБА_4, (підрядник) уклали договір про надання послуг №48 за умовами якого замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання надати послуги з поточного ремонту та монтажу обладнання дитячих та спортивних майданчиків, а також іншого обладнання та елементів благоустрою прибудинкових територій житлового фонду замовника за цінами, які зазначені у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною (додаток №1), а замовник зобов'язується прийняти цю роботу та оплатити її.

Згідно з пунктами 6.1 договорів №№36, 47, 48 сторонами узгоджені терміни оплати виконаних робіт:

За договором №36 від 02.04.2012:

- з моменту підписання цього договору - аванс у розмірі 30% від кошторису протягом 7 банківських днів;

- з моменту підписання акту здачі-приймання робіт - остаточний розрахунок протягом 90 банківських днів.

За договорами №47 та №48 від 01.06.2012:

- з моменту підписання цих договорів-аванс у розмірі 30 відсотків приблизного кошторису протягом 3 банківських днів;

- з моменту підписання акту здачі-приймання робіт - остаточний розрахунок протягом 90 банківських днів.

Відповідно до пунктів 8.1 договорів №№36, 47, 48 здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом прийому-передачі протягом 3 робочих днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання.

Згідно пунктів 9.1 договорів №№36, 47, 48 договори набирають чинності з моменту підписання сторонами і діють до 31 грудня 2012 року, або до моменту їх остаточного виконання.

Із пояснень представників сторін в засіданні суду вбачається, що на виконання умов договорів протягом їх дії позивач виконав для відповідача роботи з виготовлення та монтажу номерних покажчиків на житлові будинки, поточного ремонту асфальтового покриття прибудинкових територій житлового фонду замовника та надав послуги з поточного ремонту та монтажу обладнання дитячих та спортивних майданчиків, а також іншого обладнання та елементів благоустрою прибудинкових територій житлового фонду замовника, сторони підтвердили, що акти підписані представниками обох сторін без зауважень і претензій.

В період з 28.12.2015 по 23.03.2016 фахівцями Черкаської об'єднаної Державної фінансової інспекції проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності позивача комунального підприємства Придніпровська служба утримання будинків Черкаської міської ради (далі підприємство) з питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.07.2012 по 30.11.2015, за результатами якої складно акт №06-16/06 від 30.03.2016 року (а.с. 34-35). Із витягу з акту вбачається, що проведеною ревізією підприємства встановлені наступні порушення у правовідносинах із відповідачем, а саме:

в порушення ч. 1 ст 9 Закону України від 16.07.1999 №996 "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон №996), вимог п. 1.4.1, п. 4.2.1.2, п. 4.2.1.6 ДБН, п. 4.3.2, п. 4.3.5, п. 4.3.8 Настанови щодо визначення загально виробничих витрат і адміністративних витрат та прибутку у вартості будівництва ДС'ТУ-Н Б.Д. 1.1-3:2013, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.08.2013 №405, Наказу, з врахуванням Ціноутворення у будівництві за грудень 2015 року. Ціноутворення у будівництві за січень 2015, згідно яких, "Величини витрат на оплату перших 5 днів тимчасової непрацездатності: на сплату єдиного внеску, нарахованого на заробітну плату робітників; на суму винагороди фізичним особам за цивільно-правовими договорами; на оплату перших 5 днів тимчасової непрацездатності та допомоги по тимчасовій непрацездатності уточнюється на стадії взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт на підставі фактичних цих витрат по кожному об'єкту за період обумовлений у договорі (квартал, півріччя, рік)..." при визначенні договірної ціни, складанні кошторисів, підписанні Актів не враховано обґрунтовану величину і структуру, яка склалася в організації загальновиробничих витрат, не уточнено загальновиробничі витрати, а саме 2 блок, на стадії взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт на підставі даних про фактичні величини цих витрат по кожному об'єкту, що призвело до завищення вартості виконаних будівельних робіт відповідача в сумі 35827 грн. 93 коп. (за 2012 рік 25533,25 грн., за 2013 рік -: 10294,68 грн.)

Інспекцією 13.04.2016 направлено вимогу позивачу №23-06/27-2307 в якій зазначалося про необхідність КП Придніпровська СУБ Черкаської міської ради усунути виявлені порушення законодавства, у тому числі відшкодувати збитки, завдані зазначеними порушеннями, в установленому законом порядку.

На виконання зазначеної вимоги Черкаською ОДФІ, позивач 25.04.2016 за вих. №1673 направив відповідачу претензію (а.с.36), у якій вимагав повернути йому зайво сплачені кошти в сумі 35827,93 грн.

Відповідач направив позивачу відповідь на претензію №79 від 20.05.2016 (а.с. 37) року у якій вказав на необґрунтованість претензії та відмовився повернути кошти оскільки, сторонами як у договорі, так і у кошторисі погоджено ціну. Договори були виконані в повному обсязі та належній якості, що підтверджується актом виконаних робіт ф. КБ-2в та довідкою КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт, які підписано сторонами без зауважень.

Отже, спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобовязань послуг і підряду, виникли із договорів №36 від 02.04.2012, №47 від 01.06.2012 та №48 від 01.06.2012, вимоги позивача та заперечення відповідача витікають із суті їх прав та обовязків за цими договорами.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1 Цивільного кодексу (далі ЦК) України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки; підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обовязків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обовязки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобовязання і договір розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, главами 19, 20 ГК України, правові наслідки порушення зобовязання, відповідальність за порушення зобовязання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України, про послуги главою 63, про підряд і будівельний підряд, як окремий вид зобовязань, - параграфами 1, 3 глави 61 ЦК України, а також розділами IV, V та ст. ст. 317-323 ГПК України. Крім того, спірні правовідносини сторін перебувають у сфері регулювання спеціального нормативного акту Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року №668 Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві із змінами, внесеними Постановами КМ України №601 від 17.06.2009, №1390 від 28.12.2011.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

За змістом стст. 193, 202 ГК, стст. 509, 525, 526, 598, 599 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до стст. 610, 611, 612 ЦК України: порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання); у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами статей 837, 853 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу. Замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

У судовому засіданні сторони підтвердили, що акти приймання виконаних робіт за договорами підписані його сторонами без зауважень, докази заявлення замовником про допущені у роботі відступи від умов договору або інші недоліки, до матеріалів справи не надавались, тобто спірні кошти було перераховано на оплату виконаних підрядних робіт.

Із вищенаведених обставин вбачається, що договір підряду №36 від 02.04.2012 з виготовлення та монтажу номерних покажчиків на житлові будинки та від 01.06.2012 №47 та №48 про надання послуг з поточного ремонту асфальтового покриття прибудинкових територій житлового фонду замовника та послуги з поточного ремонту та монтажу обладнання дитячих та спортивних майданчиків є укладеними, виконаний в спірній частині обома сторонами, зобовязання сторін, що виникли із них - припинені.

Завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі як підстава виникнення цивільних прав та обовязків (господарських зобовязань) передбачена ст. 11 ЦК України та ст. 174 ГК України.

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Цивільним кодексом України відшкодування шкоди віднесено до недоговірних зобовязань підрозділ 2, глава 82. За їх змістом майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала шляхом відшкодування її в натурі або відшкодуванням завданих збитки у повному обсязі (ч. 1 ст. 1166, ст. 1192 ЦК).

Статтею 147 Господарського кодексу України визначені гарантії та захист майнових прав субєктів господарювання. Згідно з частиною 3 цієї статті кодексу, збитки, завдані суб'єкту господарювання порушенням його майнових прав громадянами чи юридичними особами, а також органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, відшкодовуються йому відповідно до закону.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Статтею 225 цього ж кодексу визначено склад та розмір відшкодування збитків.

Отже, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення спірна сума збитків у виді зайво сплачених коштів за договірні роботи в загальній сумі 35827 грн. 93 коп. не містить ознак збитків, в розумінні ст. 224 ГК України, оскільки відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства та договорів сторони виконали договірні обовязки в повному обсязі, претензій один до одного не мали.

Разом з тим, постановою Кабінету Міністрів України від 20.07.2011 №765 утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної фінансової інспекції шляхом перетворення територіальних органів Головного контрольно-ревізійного управління.

07.12.2011 головою Державної фінансової інспекції України затверджено Положення про ОСОБА_5 фінансову інспекцію в Черкаській області, основним завданням якої є реалізація повноважень Держфінінспекції на території Черкаської області. Інспекція, відповідно до покладеного на неї завдання, зокрема, здійснює державний фінансовий контроль за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Згідно з п. п. 10, 13 Закону України Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні, органу державного фінансового контролю надається право: звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Частиною 1 ст. 13 цього ж Закону передбачено, що дії або бездіяльність посадових осіб органу державного фінансового контролю можуть бути оскаржені в судовому або адміністративному порядку.

Відповідно до п. 50 Порядку проведення інспектування ОСОБА_5 фінансовою інспекцією, її територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 року № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.

Таким чином, виявлені ОСОБА_5 фінансовою інспекцією в Черкаській області збитки, заподіяні державі, можуть бути відшкодовані за її позовом до їх заподіювача. Акт ревізії, як доказ їх наявності і розміру, матиме допустиме значення у цій справі.

Відповідно до ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

За таких обставин суд надає перевагу запереченням відповідача, а позовні вимоги позивача визнає необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Вищого господарського суду України від 05.11.2014 у справі №925/891/14.

Відповідно до статті 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повне рішення складено 24 червня 2016 року

Суддя О.В. Чевгуз