ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04 липня 2016 р. справа № 903/404/16

Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Остапук Юлія Володимирівна

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_3)

від відповідача:н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 103074,00 грн.

В судовому засіданні 04.07.2016 р. у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 109729,01 грн.

Позов мотивувала тим, що згідно усної домовленості між сторонами, позивач згідно розписок від 13.11.2015р. на суму 3000,00 дол. США та від 06.12.2015р. на суму 1100 дол. США передала кошти в загальному розмірі 4100,00 дол. США в рахунок авансу за оплату холодильні вітрини та параконвектомат Rational SCC 101 G, які відповідач зобов'язався поставити позивачу.

Однак, відповідач взятих на себе зобов'язань згідно усної домовленості не виконав обладнання не поставив отриманий аванс в розмірі 4100 дол. США не повернув, внаслідок чого, 03.06.2016р. позивач направила на адресу відповідача вимогу від 02.06.2016 про поставку обладнання або повернення коштів в сумі 4100 дол. США.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено її розгляд в судовому засіданні.

В судовому засіданні ФОП ОСОБА_1 пред'явлений до відповідача позов підтримала з врахуванням поданого клопотання про зменшення пред'явлених позовних вимог та просить суд задовольнити його в повному об'ємі, поклавши при цьому на ФОП ОСОБА_2 обов'язок відшкодування понесених нею у зв'язку з поданням позову до суду судових витрат. Крім того, просила повернути надмірно сплачений судовий збір.

Згідно п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. При цьому питання щодо повернення зайво сплаченої суми судового збору у зв'язку із зменшенням позовних вимог вирішується господарським судом на загальних підставах і в порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Зазначене клопотання сторони розглянуто в судовому засіданні та прийняте судом, у зв'язку з чим спір господарським судом вирішується виходячи з нової загальної ціни позову, котра становить 103074,00 грн.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справ від 10.06.2016р. не виконав, компетентного представника в судове засідання не направив, витребуваних ухвалою суду документів не надав.

Ухвала суду від 10.06.2016р. була направлені на адресу відповідача, що зазначена у позовній заяві та у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця, а саме: АДРЕСА_1 та повернулися суду із позначкою: "За закінченням терміну зберігання".

В разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду (пп.3.9.1. п.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р.).

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ст.87 ГПК України.

На підставі викладеного суд вважає, що вжив усіх необхідних заходів для повідомлення відповідача про час слухання справи, та з урахуванням вимог ст.69 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 згідно розписок від 13.11.2015р. на суму 3000,00 дол. США та від 06.12.2015р. на суму 1100 дол. США (а.с.15-16) передала кошти в загальному розмірі 4100,00 дол. США фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 в рахунок авансу оплати за холодильні вітрини та параконвектомат Rational SCC 101 G.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема договорів та інших правочинів.

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного (господарського) законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина друга ст. 712 ЦК України встановлює, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що договір укладений в між сторонами в усній формі є договором поставки тобто між сторонами склалися правовідносини щодо поставки товару, до яких застосовуються положення про купівлю-продаж.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

03.06.2016р. позивач направив на адресу відповідача вимогу від 02.06.2016 про поставку обладнання або повернення коштів в сумі 4100 дол. США, оскільки відповідач взятих на себе зобов'язань не виконав (а.с.20).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч.2 ст. 530 ЦК України).

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

З огляду на вище викладене, враховуючи невиконання відповідачем обов'язку по поставці обладнання, передачу грошових коштів в сумі 4100 дол. США позивачем, який вибрав спосіб захисту порушеного права саме стягненням грошових коштів, позовні вимоги підставні та підлягають до стягнення з відповідача в розмірі (4100 дол. США еквівалентно за курсом Національного банку України на момент подання позову 01.06.2016р.) 103074,00 грн.

Оскільки, спір до суду доведений з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 1546,11 грн. згідно ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Згідно ст.7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття провадження у справі.

Враховуючи зменшення розміру позовних, суд вважає за необхідне повернути ФОП ОСОБА_1 з Державного бюджету 99,82 грн. надмірно сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до господарського суду Волинської області згідно квитанції № 72 від 07.06.2016 р.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 20, 173, 193, Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 599, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 103074,00 грн. отриманого авансу та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1546,11 грн.

Управлінню державної казначейської служби України у місті Луцьку повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з Державного бюджету 99,82 грн. (дев'яносто дев'ять гривень вісімдесят дві копійки) надмірно сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до господарського суду Волинської області згідно квитанції № 72 від 07.06.2016 р. Оригінал квитанції знаходиться в матеріалах справи. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та засвідчене гербовою печаткою господарського суду Волинської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення складено

06.07.2016

Суддя І. О. Гарбар