РІШЕННЯ

29 червня 2016 року Справа № 913/543/16

Провадження №3/913/543/16

За позовом Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву», м. Вінниця

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трест Рубіжанськхімбуд», м. Кремінна Луганської області

про стягнення 3 421 742 грн. 55 коп.

суддя Секірський А.В.

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача ОСОБА_2, головний спеціаліст з юридичних питань, довіреність б/н від 25.04.2016;

від позивача ОСОБА_3, перший заступник голови фонду, довіреність б/н від 25.04.2016;

від відповідача ОСОБА_4, довіреність №01-06/15 від 01.06.2015;

від відповідача ОСОБА_5, директор за наказом №126/1-К від 01.07.2008,

в с т а н о в и в:

Суть спору: Комунальна організація «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» (далі позивач) звернулась до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трест Рубіжанськхімбуд» (далі позивач) заборгованості за договором на придбання товару № 316 від 14.05.2015 у розмірі 3 421 742 грн. 55 коп., з яких:

- 3 187 667, 26 грн. основний борг;

- 124 851, 30 грн. пеня;

- 92 198,81 грн. інфляційні нарахування;

- 17 025,18 грн. 3% річних від простроченої суми.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно договору № 316 від 14.05.2015 позивач виконав свої зобовязання щодо продажу партії товару на суму 5 625 530,91 грн. відповідач отримав товар але зобовязання по оплаті вказаного товару виконав не в повному обсязі у звязку з чим утворилась заборгованість у розмірі 3 187 667,26 грн. Крім того, за порушення строків оплати товару позивачем нараховано та заявлено до стягнення: пеню у сумі 124 851,30 грн., інфляційні нарахування у сумі 92 198,81 грн. та 3% річних у сумі 17 025,18 грн.

Протягом розгляду справи представником позивача було надано додаткові письмові пояснення №01/225 від 28.04.2016 та №01/260 від 02.06.2016.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відзивом №23-05/16 від 23.05.2016 відповідач проти позову заперечує з огляду на наступне.

Як вбачається з пункту 5.2 договору на придбання товару №316 від 14.05.2015 приймання-передача товару оформляється накладною на відпуск товару в момент передачі товару покупцю, яка підписується уповноваженими представниками сторін в 2-х оригінальних примірниках.

Відповідач стверджує, що 19.05.2015, 25.06.2015 та 30.06.2015 передача товару відповідачу не здійснювалася.

В судовому засіданні представником відповідача надано додаткові пояснення №29-06/16 від 29.06.2016 відповідно до яких відповідач заперечує факт отримання товару, а також зазначає, що строк оплати відповідачем не настав оскільки відповідач не отримав всі кошти від замовника будівництва Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації.

У судовому засіданні 08.02.2016 представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення повязаної з нею справи №902/513/16, що розглядається господарським судом Вінницької області.

Представник позивача заперечив проти задоволення клопотання.

Розглянувши клопотання відповідача, суд відмовляє в його задоволенні з огляду на наступне.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи , що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення ( частини друга - четверта статті 35 Господарського процесуального кодексу України).

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Відповідна правова позиція викладена в постанові пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Суд не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до розгляду справи №902/513/16, що розглядається господарським судом Вінницької області, оскільки з наданих відповідачем копій позовної заяви та претензій вбачається, що предметом стягнення у даній справі є стягнення заборгованості за виконані додаткові роботи визначені в дефектних актах, які не враховані проектною документацією, тому відповідні справи не є повязаними, а відповідні обставини не впливають на неможливість розгляду даної справи.

Крім того, відповідачем не надано доказів порушення провадження по справі №902/513/16, що розглядається господарським судом Вінницької області.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

14.05.2015 між сторонами було укладено договір №316 (далі Договір) на придбання товару відповідно до п. 1.1 якого, Покупець доручає, а Продавець зобовязується продати залізобетонні конструкції згідно Специфікації додатку №1, на умовах даного договору у власність Покупця, та Продавець зобовязується передати товар після його повної сплати Покупцем. Між сторонами укладено та підписано Специфікацію до договору на суму 5 796 146,95 грн. (т. 1, а.с. 23-24).

Найменування, кількість, асортимент, ціна товару, що постачається, визначається у Додатку №1, який є невідємною частиною договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 4.2 Договору покупець сплачує вартість товару на суму 5 796 146,96 грн. з ПДВ на поточний рахунок Продавця (з моменту отримання перерахованих коштів Покупцю від Замовника будівництва), однією сумою або частинами при умові наявності реального фінансування.

Згідно п. 5.2 Договору приймання-передача товару оформлюється накладною на відпуск товару в момент передачі товару Покупцю, яка підписується уповноваженими представниками сторін в 2-х оригінальних примірниках.

Відповідачу, відповідно до видаткових накладних №РН-0000009 від 19.05.2015, №РН-0000016 від 25.06.2015, №РН-0000017 від 30.06.2015 був проданий товар на загальну суму 5 625 530,91 грн. (т. 1, а.с. 34-36).

Товар був отриманий відповідачем належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи відповідача за довіреністю (т.1, а.с. 51-54).

Пунктом 8.1 Договору встановлено, шо договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором.

Відповідачем частково проведено оплату за отриманий товар у сумі 2 437 863,65 грн., що підтверджується копіями банківських виписок (т. 1, а.с. 27-33).

Станом на дату подання позовної заяви сума боргу відповідача перед позивачем становить 3 187 667,26 грн.

28.12.2015 позивач листом №01/668 звернувся до Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації Замовника будівництва з проханням повідомити про хід проведення розрахунків за залізобетонні конструкції (т.1, а.с. 25).

Листом №04-14-52 від 20.01.2016 Департамент будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації повідомив, що розрахунки з ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» проведені в повному обсязі (а.с. 26).

На адресу відповідача направлялась претензія про сплату заборгованості, яка була відправлена 02.11.2015 (т. 1, а.с. 64).

У відповіді на претензію відповідач листом №383 від 16.11.2015 зазначив, що буде спрямовувати всі зусилля для погашення боргу перед позивачем після повного погашення заборгованості Замовником Департаментом будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації (а.с. 21-22).

В підтвердження отримання товару відповідачем та використання його у будівництві, позивачем надано акти приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в, які складені та підписані між Замовником будівництва - Департаментом будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації та ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» (т.1, а.с. 60-233; т.2 а.с. 13-31).

В підтвердження розрахунків між Департаментом будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації та ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» позивачем надано платіжні доручення (т.1 а.с. 234-251; т.2 а.с. 32-37).

Позивач, листом №01/288 від 08.06.2016, звернувся до Державної фінансової інспекції у Вінницькій області в якому просив надати відомості щодо відображення вартості поставлених позивачем матеріалів по видатковим накладним № РН-0000009 від 19.05.2015, №РН-0000016 від 25.06.2015, №РН-0000017 від 30.06.2015 по будівництву обєктів укріплення взводно опорних пунктів №3/1, 3/2, 3/3, 3/4 з метою зміцнення обороноздатності держави в бухгалтерських документах генпідрядника ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд», оскільки Державною фінансовою інспекцією у Вінницькій області в 1 кварталі 2016 року проводилась планова перевірка Департаменту будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації.

Листом №02-06-28-14/3091 від 16.06.2016 Державна фінансова інспекція у Вінницькій області повідомила, що під час планової ревізії Департаменту будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, для підтвердження стану розрахунків з Департаментом, на адресу відповідача направлено відповідний запит, на який надійшла зворотна інформація від ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» (лист від 14.04.2016 №133) із підтверджуючими документами.

ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» підтверджено отримання товару від Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» згідно видаткових накладних № РН-0000009 від 19.05.2015, №РН-0000016 від 25.06.2015, №РН-0000017 від 30.06.2015, підписані копії яких додаються до даного листа.

Ревізією Департаменту встановлено, що матеріали згідно вищезазначених накладних, включені ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» в акти виконаних робіт форми КБ-2в.

Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку несвоєчасного виконання Покупцем грошових зобовязань за цим договором Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню у звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 в розмірі 65 289,96 грн. та на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 59 561,34 грн. Загальна сума пені складає 124 851,30 грн.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 в розмірі 8903,18 грн. та на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 8122,00 грн. та інфляційні витрати за період грудень 2015 року по січень 2016 року в сумі 92 198,81 грн., що підтверджено відповідним розрахунком наявним у матеріалах справи (т. 2, а.с. 52).

Оцінивши всі обставини справи, суд вважає, позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню частково з огляду на наступне.

У відповідності з приписами ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Порушенням зобовязання, у відповідності до статті 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, тобто неналежне виконання.

Відповідно до п. 4.2 договору відповідач сплачує вартість товару з моменту отримання перерахованих коштів від Замовника будівництва.

З наведеного пункту Договору вбачається, що строк виконання зобовязання з оплати товару не встановлено.

Як вбачається з частини 2 статті 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

До матеріалів справи позивачем було надано копію претензії, яка відправлена 02.11.2015 (т.1,а.с.64). Відповідач отримав відповідну претензію, що підтверджується відповіддю на неї №383 від 16.11.2015 (т. 1, а.с. 63).

Оскільки матеріали справи не містять дати отримання претензії позивача відповідачем, суд вважає, що датою предявлення вимоги слід вважати дату відповіді відповідача на претензію, а саме 16.11.2015.

Таким чином, відповідач повинен був виконати зобовязання по 23.11.2015 включно. Прострочення виконання зобовязання починається з 24.11.2015.

Враховуючи не встановлення строку виконання грошового зобовязання та предявлення вимоги з виконання зобовязання по оплаті за накладними, строк виконання даного зобовязання на момент прийняття цього судового рішення наступив, проте не був виконаний відповідачем.

Факт наявності заявленого до стягнення боргу підтверджується матеріалами справи.

Суд не приймає заперечення відповідача з огляду на наступне.

Згідно п. 5.2 Договору приймання-передача товару оформлюється накладною на відпуск товару в момент передачі товару Покупцю, яка підписується уповноваженими представниками сторін в 2-х оригінальних примірниках.

Факт отримання товару за договором підтверджується видатковими накладними №РН-0000009 від 19.05.2015 на суму 1 432 135,93 грн., №РН-0000016 від 25.06.2015 на суму 2 787 213,25 грн., №РН-0000017 від 30.06.2015 на суму 1 406 181,73 грн., які підписані уповноваженими представниками відповідача за довіреностями та наявні в матеріалах справи.

Отримання товару відповідачем також підтверджується включенням сум поставки у податкову звітність ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» та частковою оплатою з Казначейського рахунку за відповідними накладними. Окрім цього, відповідний товар був запроцентований в актах приймання виконаних будівельних робіт КБ-2в.

Крім того, листом №02-06-28-14/3091 від 16.06.2016 Державна фінансова інспекція у Вінницькій області повідомила позивача, що під час планової ревізії Департаменту будівництва містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації, для підтвердження стану розрахунків з Департаментом, на адресу відповідача направлено відповідний запит, на який надійшла зворотна інформація від ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» (лист від 14.04.2016 №133) із підтверджуючими документами.

ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» підтверджено отримання товару від Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву» згідно видаткових накладних № РН-0000009 від 19.05.2015, №РН-0000016 від 25.06.2015, №РН-0000017 від 30.06.2015, підписані копії яких додаються до даного листа.

Ревізією Департаменту встановлено, що матеріали згідно вищезазначених накладних, включені ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» в акти виконаних робіт форми КБ-2в.

Підтвердженням отримання товару за видатковою накладною №РН-0000009 від 19.05.2015 на суму 1 432 135,93 грн. яка є не підписаною з боку відповідача, є часткова оплата саме за цією накладною (в призначенні платежу чітко зазначений номер та дата накладної), а також включення суми поставки у податкову звітність ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд».

Крім того, Державна фінансова інспекція у Вінницькій області надала копії видаткових накладних з яких вбачається, що видаткові накладні №РН-0000009 від 19.05.2015 на суму 1 432 135,93 грн., №РН-0000016 від 25.06.2015 на суму 2 787 213,25 грн., №РН-0000017 від 30.06.2015 на суму 1 406 181,73 грн. є підписаними уповноваженими представниками відповідача та містять печатки підприємства.

Заперечення відповідача стосовно не отримання всіх коштів від замовника будівництва Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації спростовуються наданими позивачем платіжними дорученнями, а також листом №04-14-52 від 20.01.2016 Департаменту будівництва, містобудування та архітектури Вінницької обласної державної адміністрації про те, що розрахунки з ТОВ «Трест Рубіжанськхімбуд» проведені в повному обсязі.

З огляду на вище викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 187 667, 26 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6.2 Договору у випадку несвоєчасного виконання Покупцем грошових зобовязань за цим договором Покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у звязку з неналежним виконанням зобовязань за договором на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 в розмірі 65 289,96 грн. та на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 59 561,34 грн. Загальна сума пені складає 124 851,30 грн.

Перевіривши розрахунок заявленої суми пені суд дійшов висновку, що позивачем при нарахуванні пені було допущено деякі помилки, а саме: при нарахуванні пені позивачем не враховано день оплати 30.12.2015.

Таким чином, нарахування пені повинно здійснюватися на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 29.12.2015, а на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 30.12.2015 по 31.01.2016.

Перерахувавши заявлену до стягнення пеню судом встановлено, що пеня на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 29.12.2015 складає 122 155,40 грн., а пеня на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 30.12.2015 по 31.01.2016 складає 126 482,55 грн. Загальна сума пені складає 248 637,95 грн.

Оскільки позивачем заявлено до стягнення меншу суму пені то до стягнення підлягає пеня заявлена позивачем у загальній сумі 124 851,30 грн.

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі приписів ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано та заявлено до стягнення 3% річних на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 31.12.2015 в розмірі 8903,18 грн. та на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 01.01.2016 по 31.01.2016 в розмірі 8122,00 грн. та інфляційні витрати за період грудень 2015 року по січень 2016 року в сумі 92 198,81 грн.

Перевіривши заявлені до стягнення 3% річних суд дійшов висновку, що позивачем при нарахуванні 3% річних було допущено деякі помилки, а саме: при нарахуванні 3% річних позивачем не враховано день оплати 30.12.2015.

Таким чином, нарахування 3% річних повинно здійснюватися на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 29.12.2015, а на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 30.12.2015 по 31.01.2016.

Перерахувавши заявлені до стягнення 3% річних судом встановлено, що 3% річних на суму боргу 3 494 257,17 за період з 01.12.2015 по 29.12.2015 складають 8328,78 грн., а 3% річних на суму боргу 3 187 667,26 грн. за період з 30.12.2015 по 31.01.2016 складають 8623,81 грн. Загальна сума 3% річних складає 16 952,59 грн.

З огляду на вище викладене, задоволенню підлягають 3% річних в розмірі 16 952,59 грн. В решті слід відмовити.

Стосовно інфляційних нарахувань у сумі 92 198,81 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочення платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочення.

Як зазначено у п. 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Позивачем в розрахунку втрат від інфляції за грудень 2015 року було взято суму боргу не на останній день місяця.

Таким чином, нарахування інфляційних витрат позивач повинен був здійснювати за період грудень 2015 року січень 2016 року на суму боргу 3 187 667,26 грн.

Перерахувавши інфляційні витрати судом встановлено, що інфляційні витати за цей період складають 51 203,50 грн. В решті слід відмовити.

За таких обставин позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню частково з віднесенням на відповідача судових витрат у справі пропорційно задоволеним вимогам на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статями 33, 34, 43, 44, 49, статями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Трест Рубіжанськхімбуд», 92900, Луганська область, м. Кремінна, проспект Дружби, 14, код 31401483, на користь Комунальної організації «Обласний фонд сприяння інвестиціям та будівництву», 21009, м. Вінниця, вул. 50-річчя Перемоги / проспект Коцюбинського, 26/58, код 24893824, заборгованість за договором № 316 від 14.05.2015 в розмірі 3 187 667 грн. 26 коп., пеню в розмірі 124 851 грн. 30 коп., 3% річних в розмірі 16 952 грн. 59 коп., інфляційні витрати в розмірі 51 203 грн. 50 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 50 710 грн. 12 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. В решті позову відмовити.

В судовому засіданні відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.07.2016

Суддя А.В. Секірський