УХВАЛА

про повернення позовної заяви

24.06.2016Справа № 910/11557/16

Суддя Спичак О.М., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "МАРФІН БАНК"

до Корпорації "Феномен"

про визнання недійсною довіреності представника

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Корпорації «Феномен» в якій просить суд: визнати дії президента (керівника) Корпорації «Феномен» ОСОБА_1 незаконними та протиправними, визнати довіреність без № від 08.04.2016 недійсною та скасувати зазначену довіреність.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Відповідно до ч. 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір, виходячи з ставки - 1 розмір мінімальної заробітної плати, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до Закону України "Про Держаний бюджет України на 2016 рік" установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1 378,00 гривні.

Враховуючи те, що позивачем заявлено три вимоги немайнового характеру, розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даного позову до суду становить 4 134,00 грн.

В якості доказів сплати судового збору позивачем до позовної заяви додані платіжні доручення; №109 від 08.06.2016 на суму 1 378,00 грн та №107 від 17.06.2016 на суму 2 756,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

На виконання вимог вищенаведеного законодавства, суд за допомогою автоматизованої системи документообігу суду перевірив зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та встановив, що на час вирішення судом питання про прийняття позовної заяви (24.06.2016) кошти в розмірі 1 378,00 грн (перераховані згідно платіжного доручення №109 від 08.06.2016) були зараховані на казначейський рахунок 08.06.2016, проте кошти в розмірі 2 756,00 грн (перераховані згідно платіжного доручення №107 від 17.06.2016) на вказаний у квитанції рахунок не надходили (що підтверджується випискою автоматизованої системи документообігу про зарахування судового збору до спеціального державного бюджету України).

Відтак, платіжне доручення №107 від 17.06.2016 на суму 2 756,00 грн не приймається судом, як належний доказ сплати судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено в ухвалі Вищого господарського суду України від 10.09.2015 у справі № 910/6621/15-г.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Стаття 57 ГПК України встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Стаття 57 ГПК України встановлює перелік документів, які додаються до позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 2 цієї статті, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Згідно ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв'язку, є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

У відповідності до п. 19 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення (п. 59 Правил).

Згідно п. 61 Правил у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Враховуючи наведені вище норми та вимоги встановлені п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, належним доказом надіслання сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів є оригінали розрахункового документу, виданого поштовим відділенням та опису вкладення до поштового відправлення, який містить найменування предметів (документів), які надсилаються.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п.п.2, 4 ч.3 ст.129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст.ст.4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

До позовної заяви в якості доказів надсилання копії позовної заяви та доданих до неї документів додано копії опису вкладення у цінний лист та фіскального чеку поштової установи, які не є належними доказами направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу.

Згідно п.6. ч.1 ст.63 ГПК України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись п. 4, 6. ч. 1. ст.63 ГПК України, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариство «Марфін Банк» з доданими до неї документами повернути позивачу без розгляду.

Суддя Спичак О.М.