ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р. Справа № 914/4352/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого судді Орищин Г.В.

суддів Галушко Н.А.

ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу комунального закладу Львівської обласної ради Підкамінський психоневрологічний інтернат від 31.05.2015р., б/н

на рішення Господарського суду Львівської області від 19.04.2016р.

у справі № 914/4352/15

за позовом приватного малого підприємства ВАМС, м. Тернопіль

до відповідача комунального закладу Львівської обласної ради Підкамінський психоневрологічний інтернат, смт. Підкамінь Бродівського району Львівської області

про стягнення 1044773,47 грн.

представники сторін:

- від позивача ОСОБА_2;

- від відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4 (директор).

Права та обовязки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України сторонам розяснено. Заяв про відвід складу суду не поступало.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 19.04.2016р. у справі №914/4352/15 (суддя Петрашко М.М.) частково задоволено позов приватного малого підприємства (надалі ПМП) «ВАМС», стягнуто з Підкамінського психоневрологічного інтернату на користь позивача 47909,34 грн. пені, 372334,45 грн. інфляційних втрат, 25246,57 грн. 3% річних, 6963,27 грн. судового збору; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто з відповідача в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 437,72 грн.

Оскаржуваним рішенням встановлено, що факт виникнення у відповідача заборгованості за договором будівельного підряду №1 від 19.10.2007р. підтверджується рішеннями Господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі №921/1269/14-г/1 та від 13.10.2015р. у справі №921/1418/14-г/15. У звязку з несплатою належних сум у встановлені договором строки, у позивача виникли підстави для нарахування відповідачу пені, інфляційних та 3% річних. Із врахуванням положень, що містяться у ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, суд здійснив перерахунок пені та визначив її в розмірі 95818,67 грн., а керуючись п.3 ст.83 ГПК України, ст.233 ГК України та ст.551 ЦК України, зменшив розмір пені на 50 відсотків. Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача 25246,57 грн. 3% річних є обґрунтованою та підлягає до задоволення, а заявлена вимога про стягнення 389468,14 грн. інфляційних втрат підлягає частковому задоволенню в розмірі 372334,45 грн. у звязку із неправильним розрахунком.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, комунальний заклад Львівської обласної ради Підкамінський психоневрологічний інтернат оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі скаржник просить рішення скасувати в частині стягнення 47909,34 грн. пені та прийняти нове, яким стягнути пеню в розмірі 1% від нарахованої суми, а саме 958,19 грн., у звязку з тим, що на думку скаржника, суд першої інстанції не врахував матеріального становища відповідача та тієї обставини, що заявлена до стягнення сума збитків втричі перевищує суму основного боргу, та безпідставно зменшив розмір пені лише до 50%, а не до 1%, як про це просив відповідач у своєму клопотанні.

ПМП «ВАМС» подало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без розгляду у звязку із несплатою судового збору та пропуском строків на подання апеляційної скарги.

З матеріалів справи та апеляційної скарги вбачається наступне:

19.10.2007р. між Підкамінським психоневрологічним інтернатом (замовником) та ПМП ВАМС (генпідрядником) було укладено договір №1 на виконання підрядних робіт (надалі договір підряду), відповідно до якого замовник доручає виконати та оплатити, а генпідрядник бере на себе зобовязання виконати власними і залученими силами і засобами будівельно-монтажні роботи по реконструкції шатрового даху Підкамінського психоневрологічного інтернату Львівської області Бродівського району смт.Підкамінь, вул.Нагірна, 11 (а.с. 10-13).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі №921/1269/14-г/1 за позовом ПМП ВАМС до Підкамінського психоневрологічного інтернату про стягнення 261962,53 грн. боргу за договором підряду повністю задоволено позов та стягнуто з відповідача на користь позивача вказану суму (а.с. 54-55).

Рішенням Господарського суду Львівської області від 13.10.2015р. у справі №921/1418/14-г/15 за позовом ПМП ВАМС до КЗ ЛОР Підкамінський психоневрологічний інтернат про стягнення 213668,53 грн. боргу за договором підряду та зобовязання підписати акт приймання виконаних будівельних робіт частково задоволено позов, стягнуто з відповідача на користь позивача 213668,53 грн. боргу; в решті позовних вимог відмовлено (а.с. 56-58).

Вищезгадані судові рішення набрали законної сили, а при їх прийнятті Господарським судом Львівської області було встановлено низку обставин, які в порядку ч.3 ст.35 ГПК України слід врахувати при розгляді даної справи, а саме:

1) відповідно до акту виконаних будівельних робіт №7 від 18.12.2013р. за грудень 2013р. генпідрядник виконав будівельні роботи на обєкті на загальну суму 560962,53 грн., які замовник оплатив лише частково, внаслідок чого у нього виник борг перед генпідрядником в розмірі 261962,53 грн.

2) у відповідача настав обовязок оплатити виконані генпідрядником будівельні роботи, що зафіксовані в акті виконаних будівельних робіт №8 від 20.02.2013р. за лютий 2014р. на загальну суму 213688,53 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вказаних судових рішень було видано судові накази від 23.12.2014р. (а.с. 48) та від 29.10.2015р. (а.с. 52).

Протягом вересня-грудня 2015 року відповідачем було повністю погашено основну заборгованість за актами виконаних будівельних робіт №7 та №8 до договору підряду, а саме: 02.09.2015р. було сплачено 114795,53 грн., 01.10.2015р. сплачено 133350,47 грн., 26.11.2015р. сплачено 13816,53 грн., 29.12.2015р. сплачено 213688,53 грн. (виписка по рахунку від 18.03.2016р, а.с. 97-100).

За неналежне виконання грошових зобовязань, керуючись п.5.4. договору та ч.2 ст.625 ЦК України позивач нарахував відповідачу 630058,76 грн. пені (період нарахування з 17.06 по 16.12.2015р.), 389468,14 інфляційних втрат та 25246,57 грн. 3% річних (період нарахування з 22.12.2014р. по 16.12.2015р.) (а.с. 29-40) та звернувся до Господарського суду Львівської області із позовом про стягнення вказаних сум. Під час розгляду справи судом першої інстанції відповідачем було подано клопотання на підставі п.3 ч.1 ст.83 ГПК України про зменшення штрафних санкцій до 1% від заявленої суми (а.с. 112-113).

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги та, відповідно, скасування оскаржуваного рішення відсутні, з огляду на наступне:

Відповідно до ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2.5 договору підряду, оплата генпідряднику виконаних замовником робіт здійснюється протягом 3-х робочих днів з моменту підписання актів здачі-приймання фактично виконаних робіт.

Згідно зі ст.612 ЦК України України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт виконання позивачем своїх обовязків, факт прострочення відповідача та виникнення у нього обовязку оплатити заборгованість за договором підряду підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 08.12.2014р. у справі №921/1269/14-г/1 та рішенням Господарського суду Львівської області від 13.10.2015р. у справі №921/1418/14-г/15.

Згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до положень статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.4. договору підряду передбачено, що у випадку затримки замовником оплати робіт на термін, більш ніж на 5 банківських днів, з нього стягується пеня на користь підрядника в розмірі 0,5% від суми затриманих платежів за кожен день прострочення.

Перевіривши рішення суду першої інстанції в частині висновку про наявність підстав для стягнення пені, колегія суддів погоджується з ним. Місцевим господарським судом було вірно застосовано до спірних правовідносин положення ст.3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань, здійснено перерахунок розміру пені із врахуванням законодавчо встановленого обмеження про неможливість перевищення розміром пені подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня та визначено її в розмірі 95818,67 грн.

Разом з тим, пунктом 3 ч.1 ст.83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Вказана норма кореспондується із відповідними положеннями ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України.

Керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України, суд першої інстанції дійшов висновку про доцільність і можливість зменшити розмір штрафу на 50%. При цьому, суд взяв до уваги, зокрема, відсутність доказів завдання позивачу збитків простроченням виконання зобовязання за договором підряду, майновий стан відповідача, причини неналежного виконання зобов'язання, ступінь виконання відповідачем зобовязання, враховував ту обставину, що Підкамінський психоневрологічний інтернат є комунальним закладом, а також взяв до уваги прохання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій.

Стосовно доводів, наведених КЗ ЛОР Підкамінський психоневрологічний інтернат в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного рішення в частині безпідставного, на думку скаржника, не зменшення судом розміру пені до 1% від заявленої до стягнення суми пені, судова колегія зазначає, що ст.ст. 233 ГК України, 551 ЦК України та 83 ГПК України передбачено право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, а тому посилання скаржника на порушення судом даних норм є необґрунтованим.

При цьому, судом першої інстанції враховано всі обєктивні обставини, які мають значення при прийнятті рішення про зменшення розміру пені. Скаржником жодним чином документально не доведено, чому, на його думку, зменшення розміру пені повинно відбуватись саме в такому розмірі, у якому він просить; скаржником не подано доказів, які б підтверджували ступінь його тяжкого матеріального становища, який би міг слугувати підставою для саме такого значного зменшення розміру пені.

Судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 25246,57 грн. 3% річних та здійсненим перерахунком інфляційних втрат та визначенням їх в розмірі 372334,45 грн. При цьому, вірно було враховано рекомендації Верховного Суду України щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.1997 №62-97р та зазначено про необхідність застосування індексу інфляції незалежно від того, чи мала місце у якийсь період не інфляція, а дефляція, а також враховано порядок застосування індексу інфляції в залежності від моменту виникнення заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 33, 43 ГПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на викладене, судова колегія, прийшла до висновку про обґрунтованість оскаржуваного рішення, як такого, що прийнято відповідно до обставин та матеріалів справи з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України, слід покласти на скаржника.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Львівської області від 19.04.2016р. у справі №914/4352/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу комунального закладу Львівської обласної ради Підкамінський психоневрологічний інтернат без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Справу повернути в Господарський суд Львівської області.

Головуючий суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.

cуддя Данко Л.С.