РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016Справа №910/10573/16
За позовом публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь"

до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

про зобов'язання внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включити кредиторські вимоги

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники сторін

Від позивача Левчук О.О.(дов. від 31.03.2016)

Від відповідача Чернюк В.В.(дов. від 26.05.2016)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" про зобов'язання внести зміни до акцептованого реєстру кредиторів та включити кредиторські вимоги.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 13.06.2016 порушено провадження у справі №910/10573/16 та призначено до розгляду на 29.06.2016.

В судове засідання 29.06.2016 прибули представники позивача, відповідача і дали пояснення по справі.

Представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував та просили відмовити в його задоволенні, зазначивши що кредиторські вимоги приймалися до 13.07.2016, проте позивач вчасно не звернувся з такими вимогами до відповідача.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.07.2010 між Акціонерним Банком «Київська Русь» (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ»)(далі позивач) та ВАТ «КБ «НАДРА» (правонаступником якого є ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Комерційний банк «НАДРА»)(далі відповідач) було укладено Угоду №81 про інкасацію та перевезення валютних цінностей Клієнта (надалі - Угода).

Відповідно до положень Угоди №81 про інкасацію та перевезення валютних цінностей Клієнта ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» належним чином виконувало свої обов'язки щодо здійснення інкасації та перевезення валютних цінностей, які належать ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «Комерційний банк «НАДРА».

В свою чергу, як наголосив позивач, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «Комерційний банк «НАДРА» неналежним чином виконувало свої обов'язки щодо оплати наданих послуг за здійснення інкасації та перевезення валютних цінностей, які належать ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ «Комерційний банк «НАДРА», у зв'язку з чим утворилася заборгованість ПАТ «КБ «НАДРА» перед ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» в сумі 18 660,00 гривень.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 16.03.2016 ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» надіслало на адресу ПАТ «КБ «НАДРА» лист (вих. №1620/12), відповідно до якого просило визнати ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» кредитором ПАТ «КБ «НАДРА» та включити вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів на суму 18 660,00 гривень - заборгованість за Угодою №81 про інкасацію та перевезення валютних цінностей клієнта від 20.07.2010.

Від ПАТ «КБ «НАДРА» на адресу ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» надійшла відповідь - Лист (вих. №26-5-3819 від 29.03.2016), в якому Уповноважена особа ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» Стрюкова І.О. відмовила ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» у визнанні кредитором ПАТ «КБ «НАДРА» та включення вимог ПАТ «БАНК «КИЇВСЬКА РУСЬ» у сумі 18 660,00 гривень до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «НАДРА».

Дослідивши матеріали справи та вислухавши думки сторін, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, у зв'язку з таким:

Відповідно до ч. 3 ст. 1066 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 1074 ЦК України передбачено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про банки і банківську діяльність» № 2121 кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" №4452-У1 від 23.02.2012 (далі - Закон) встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками. Національним банком України, визначаються повноваження га функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно ч.8 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону, - законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Постановою Правління Національного банку України від 04.06.2015 № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 05.06.2015 № 113 про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра».

28.04.2016 Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 616, яким продовжено строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» на два роки по 04.06.2018 включно.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку і ліквідація банку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносин.

Частиною 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону встановлено, що законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються, що не суперечить цьому Закону.

У спорах пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація чи почата процедура його ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальний , а даний Закон є пріоритетний відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносин.

Відповідно до ч.1 ст. 35 Закону Фонд гарантування тимчасову адміністрацію та ліквідацію банків здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно ст.36 Закону визначено, що уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Згідно приписів статті 46 Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів спостережної ради і правління) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту)

Уповноважена особа є самостійним суб'єктом владних повноважень, оскільки здійснює владні управлінські функції на основі чинного законодавства(ст.27,37,3 8,48,51).

Отже, внесення змін до реєстру кредитора відноситься безпосередньо до повноважень Уповноваженої особи, а не ПАТ «КБ «Надра».

Таким чином, в Законі чітко визначено повноваження Уповноваженої особи Фонду гарантування на ліквідацію, відповідно до якої ч. 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон) протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори Банку мали право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку.

Таким чином, на виконання вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»:

В газеті «Голос України» 12.06.2015 (№ 103 (6107) з дотриманням строків, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», було опублікування відомостей про ліквідацію Банку.

З урахуванням того, що відомості про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» опубліковано 12.06.2015, граничним строком подачі кредиторських вимог в даному випадку є 13.07.2015 (враховуючи приписи п. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України).

Всі заяви про визнання кредитором, що надходили до Банку, вчасно, в період з 12.06.2015 по 13.07.2016 реєструвались в Реєстрі вимог кредиторів.

З метою включення до реєстру кредиторів, Позивач звернувся до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» з претензією та скаргою, в якій просив включити його вимоги до реєстру акцептованих вимог кредиторів, лише 16.03.2016 вх.№ 10176, тобто після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду.

Відповідно,Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» надала вичерпну відповідь у листі від 29.03.2015 за вих. № 26-5-3816, в якому повідомляла про припинення приймання вимог кредиторів в зв'язку з закінченням встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» строку для прийняття вимог кредиторів. При цьому, позивачу було повідомлено, що нормами чинного законодавства Уповноважена особа Фонду на ліквідацію Банку не наділена повноваженнями щодо права приймати та здійснювати акцептування вимог кредиторів, які надійшли після закінчення 30- денного строку, встановленого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 ст. 49 Закону № 4452-VI передбачено, що уповноважена особа Фонду припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами.

Отже, вимоги ст. 49 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є імперативними, тому після 13.07.2015 Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «НАДРА» на законних підставах не прийняла кредиторські вимоги Позивача, та як наслідок, не розглядала питання їх включення до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «НАДРА».

Позивач пропустив законодавчо визначений строк для подання відповідної заяви. Оскільки будь-які вимоги, що надійшли після закінчення встановленого Законом строку вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої суми відшкодування вкладів, та враховуючи те. що законодавством не передбачено можливості поновлення такого строку, підстави для включення позивача до реєстру акцептованих вимог кредиторів відсутні.

Жодною нормою Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено виключень із загального правила щодо строку подання кредиторських вимог до Уповноваженої особи Фонду.

Отже, правові підстави щодо включення майнових вимог позивача до реєстру кредиторських вимог відсутні, оскільки позивачем подано заяву про майнові вимоги до неналежного відповідача та після закінчення строку прийняття вимог від кредиторів банку, адже норми Закону № 4452-VІ чітко встановлюють наслідки пропуску строку(ч.1 ст.49), при цьому вказаний закон не передбачає продовження або поновлення строку приймання вимог кредиторів.

Згідно ч.1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. 4, 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

3. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 07.07.2016