ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 Справа № 905/1590/16

Господарський суд Донецької області, у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля»
простягнення 33313,20грн.
Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю; від відповідача: не зявився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» про стягнення за договором №ДУ 2014/494 КП від 31.12.2014 основного боргу у розмірі 33313,20грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору поставки №ДУ 2014/494 КП від 31.12.2014 в частині оплати вартості отриманого товару.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору поставки №ДУ 2014/494 КП від 31.12.2014 з протоколом розбіжностей, видаткових накладних №79 від 23.04.2015 на суму 529,20грн., №80 від 23.04.2015 на суму 588,00грн., №81 від 23.04.2015 на суму 7434,00грн., №82 від 23.04.2015 на суму 8496,00грн., №83 від 23.04.2015 на суму 10620,00грн., №84 від 23.04.2015 на суму 438,00грн., №85 від 23.04.2015 на суму 2718,00грн., №86 від 23.04.2015 на суму 2490,00грн., товаро транспортних накладних від 23.04.2015, довіреностей на отримання товару №52 від 22.04.2015, №151 від 22.04.2015, №163 від 22.04.2015, №148 від 22.04.2015, №42 від 22.04.2015, №375 від 22.04.2015, №376 від 22.04.2015, повідомлення про наявність боргу за вих.№808/11 1932 від 17.11.2015.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.05.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

У звязку з необхідністю забезпечення відповідачу доступу до правосуддя та витребування у позивача додаткових доказів розгляд справи відкладався.

Представник позивача в судове засідання 14.06.2016 зявився та підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві у повному обсягу.

Відповідач у судове засідання 14.06.2016 явку уповноваженого представника не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Відзиву на позов Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» не надало, проте 14.06.2016, через канцелярію суду, подало клопотання про зупинення провадження по справі №905/1590/16 на час розгляду справи №904/4393/16 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2016 у справі №904/4393/16.

Розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для його задоволення з огляду на наступне.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження по справі. Зупинення провадження по справі з інших підстав є неправомірним.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.

Відповідно до ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у даній справі.

Як розяснено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 ч.2 ст.129 Конституції України, ст.ст. 42,43 Господарського процесуального кодексу України, ст.33 Господарського процесуального кодексу України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, остання мотивована тим, що між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №ДУ 2014/494 - КП від 31.12.2014, проте відповідач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою про визнання договору №ДУ 2014/494-КП від 31.12.2014 неукладеним. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2016 у справі №904/4393/16 вказану позовну заяву повернуто без розгляду Товариству з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля». Не погоджуючись з висновками господарського суду Дніпропетровської області відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на ухвалу від 27.05.2016 у справі №904/4393/16.

Судом відмічається, що відповідачем не надано до матеріалів справи копію ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження у справі №904/4393/16 за вказаною апеляційною скаргою.

Разом з тим, дослідивши матеріали справи №905/1590/16, зміст позовних вимог, доводи позивача, відповідача та зміст позовної заяви про визнання договору №ДУ 2014/494 - КП від 31.12.2014 неукладеним та зміст апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.05.2016, суд приходить до висновку про неповязаність даної справи зі справою за позовною заявою про визнання договору №ДУ 2014/494 - КП від 31.12.2014 неукладеним, оскільки суд під час розгляду спору про стягнення заборгованості по договору №ДУ 2014/494 - КП від 31.12.2014 у справі №905/1590/16, самостійно встановлює обставини повязані з визнанням останнього укладеним та дійсним станом на момент вирішення спору.

За таких обставин, судом відмовлено відповідачу у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

31.12.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Берінг», як постачальником (позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», як покупцем (відповідач) підписаний договір №ДУ 2014/494 КП, відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити у власність покупця продукцію та/ або обладнання виробничо-технічного призначення по ціні, якості, кількості, якісними характеристиками, погодженими сторонами в цьому договорі та в специфікаціях до нього , а покупець зобовязується прийняти та оплатити продукцію на умовах цього договору.

Відповідно до п.4.1 договору поставка продукції відбувається партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та в строки, узгодженими сторонами в специфікаціях до договору.

Умови поставки продукції DDP, відповідно «Інкотермс-2010», з урахуванням умов, що містяться у договорі або відповідній специфікації (п.4.2. договору).

Згідно з п. 4.3 договору на підтвердження поставки постачальник зобовязаний передати покупцю наступні товаросупровідні документи: -рахунок; -податкову накладну; - видаткову накладну; -відповідні товаросупровідні накладні; -сертифікат якості, -сертифікат відповідності, -технічну документацію.

Датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупровідних документах, наданих постачальником про приймання товару (п. 4.7 договору).

Відповідно до п.4.8. договору зобовязання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця у вищезазначеному пункті призначення поставки. Зобовязання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції.

Право власності на продукцію, ризики та втрати або пошкодження продукції переходить від постачальника до покупця з дати поставки продукції (п. 4.9. договору).

Згідно з п.5.3. договору при надходженні грошових коштів на поточний рахунок постачальника від покупця, сторони обумовлюють, що у будь-якому випадку вони надходять в рахунок оплати поставляємої постачальником продукції.

Згідно з п. 5.4. договору розрахунки за поставлену постачальником продукцію по цьому договору здійснюються покупцем шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та при умові надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 діючого договору, якщо іншій строк відстрочки не обумовлений у відповідній специфікації. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку покупця.

Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріпленням його печатками останніх. Сторони узгодили, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015 включно. У випадку не виконання сторонами своїх зобовязань по діючому договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п.8.1. договору).

Між сторонами 31.12.2014 підписано та скріплено печатками протокол розбіжностей, який є невідємною частиною договору №ДУ 2014/494 КП від 31.12.2014.

Належним чином засвідчена копія договору №ДУ 2014/494 КП від 31.12.2014 підписана сторонами, скріплена їх печатками та міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору №ЦО2014/349-КП від 31.12.2014 позивачем поставлена відповідачу продукція за видатковими накладними №79 від 23.04.2015 на суму 529,20грн., №80 від 23.04.2015 на суму 588,00грн., №81 від 23.04.2015 на суму 7434,00грн., №82 від 23.04.2015 на суму 8496,00грн., №83 від 23.04.2015 на суму 10620,00грн., №84 від 23.04.2015 на суму 438,00грн., №85 від 23.04.2015 на суму 2718,00грн., №86 від 23.04.2015 на суму 2490,00грн. Загальна сума поставленого за договором №ЦО2014/349-КП від 31.12.2014 товару складає 33313,20грн.

Відповідач вищезазначений товар прийняв без жодних зауважень та заперечень, про що свідчить особистий підпис його представників за довіреностями №52 від 22.04.2015, №151 від 22.04.2015, №163 від 22.04.2015, №148 від 22.04.2015, №42 від 22.04.2015, №375 від 22.04.2015, №376 від 22.04.2015, копії яких міститься в матеріалах справи.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обов'язки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, які підпадають під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтями 662, 663, 664 Цивільного кодексу встановлено наступне. Продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 666 Цивільного кодексу України, якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві .

Оскільки відповідачем отримано товар, відповідно до вищезазначених накладних, у позивача без будь-яких зауважень, оплата повинна здійснюватись в терміни, передбачені сторонами у договорі.

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення сплати за товар продавець має право вимагати сплати товару.

Як визначено положеннями ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до умов укладеного договору.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки, позивач здійснив поставку товару за видатковими накладними від 23.04.2015, то строк оплати настав 26.06.2016. Проте відповідач у зазначений строк оплату товару, поставленого за договором №ЦО2014/349-КП від 31.12.2014 не здійснив, тому станом на момент вирішення спору основна заборгованість за поставлений товар складає 33313,20грн.

Також, з матеріалів справи №905/1590/16 вбачається, що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» направлявся рекомендованою кореспонденцією лист про наявність заборгованості перед позивачем за договором №ЦО2014/349-КП від 31.12.2014 у розмірі 33313,20грн., проте останній залишений відповідачем без відповіді.

Відповідач жодних доказів на підтвердження оплати поставленого товару за договором №ЦО2014/349-КП від 31.12.2014 не надав, обставин, викладених у позовній заяві жодним чином не спростував.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 33313,20грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Судовими доказами, за визначенням ст.ст. 32-36 Господарського процесуального кодексу України, слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню у повному обсягу.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача у звязку із задоволенням позовних вимог у повному обсягу.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м.Добропілля, м. Білецьке, вул. Красноармійська,1а, з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Берінг» (юридична адреса: 49000, АДРЕСА_1; поштова адреса: 49083, м.Дніпропетровськ, пр.Слобожанський, буд.35, оф.804, ) основний борг у розмірі 33313 (тридцять три тисячі триста тринадцять)грн. 20коп. та судовий збір у розмірі 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім)грн. 00коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 21.06.2016.

Суддя Д.М. Огороднік