РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016Справа №910/7498/16

За позовомКиївського національного торговельно-економічного університету
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарант Холдинг Груп»
Простягнення 3 904,93 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - не з'явився;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 904,93 грн. з яких: орендна плата (в т.ч. ПДВ) - 1 556,63 грн.; комунальні витрати - 73,57 грн.; експлуатаційні витрати - 779,00 грн.; пеня - 1 495,73 грн. у зв'язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов'язань за Договором оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6667 від 20 листопада 2013 та Договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю від 27.12.2013 №638.

Ухвали суду про порушення провадження у справі та відкладення розгляду справи були надіслані за повідомленою суду адресою відповідача, яка є адресою його місцезнаходження, а саме: 03680, м. Київ, вул. Соломянська, буд. 3, кв. 920.

Відповідно до статті 64 ГПК України, судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача у справі.

Проте, за зазначеною адресою відповідача не було розшукано, а тому конверт з ухвалою суду було повернуто назад до суду, із відповідною відміткою про це органу поштового зв'язку (інші причини, що не дали змоги виконати).

Судом також враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

29.06.2016 через відділ діловодства суду представником позивача подана заява про розгляд справи за відсутності позивача. Заявлені позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Зважаючи на те, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, враховуючи, встановлений ч. 1 ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та зважаючи на те, що ухвалою суду від 14.06.2016 відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України господарський суд вже продовжував строк розгляду справи, не знайшовши підстав для відкладення розгляду справи, суд відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

20.11.2013 між Регіональним відділенням Фонду державного майна України, далі Орендодавець, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Холдинг Груп", далі Орендар, укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №6667, далі Договір, відповідно до предмету якого (п. 1.1 Договору) Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення, загальною площею 2,16 кв.м розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 4, на 2 поверсі учбового корпусу Е, що первує на балансі Київського національного торговельно-економічного університету (Балансоутримувач).

Згідно з п.п. 3.1, 3.3 Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне мито та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.1995 №786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - травень 2013 року 142,50 грн. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Пунктом 3.6 Договору передбачено, що орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

У разі розірвання за згодою сторін Договору Орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу (п. 3.11 Договору).

Пунктом 5.3 Договору визначено обов'язок Орендаря своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату до державного бюджету та Балансоутримувачу.

27.12.2013 між Київським національним торговельно-економічним університетом та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гарант Холдинг Груп" було укладено договір про відшкодування витрат Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю, відповідно до предмету якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію будівлі корпусу Е, що знаходиться за адресою: 02156, м. Київ, вул. Мілютенка, 4, утримання прибудинкової території та надання комунальних послуг, а Орендар бере участь у витратах Балансоутримувача на виконання зазначених робіт.

Цей договір вступає в силу з моменту підписання і діє до закінчення терміну дії Договору оренди (п. 5.1 Договору).

Додатком до договору від 27.12.2013 року сторони визначили розмір відшкодування комунальних витрат та витрат пов'язаних з експлуатацією і утриманням будівлі та прибудинкової території.

Додатковою угодою від 12.05.2014 №179 до договору про відшкодування витрат внесено зміни до додатку договору від 27.12.2013 №638. При цьому, згідно зі ст. 631 ЦК України умови цієї Додаткової угоди застосовуються з 15 квітня 2014 року (з дати відключення від електроживлення носіїв соціальної та комерційної реклами).

20.04.2015 Договір був достроково розірваний сторонами, Орендар передав, а Орендодавець прийняв нерухоме майно - частину внутрішньої поверхні стіни нежитлового приміщення, загальною площею 2,16 кв.м розміщеного за адресою: м. Київ, вул. Мілютенка, 4, на 2 поверсі учбового корпусу Е, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 20.04.2015.

Позивач стверджує, що відповідач свої зобов'язання за вищезазначеними договорами не виконав, орендну плату не сплатив у повному обсязі, не відшкодував витрати Балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг. Тому позивач намагається стягнути з відповідача основний борг з орендної плати в сумі 1 556,63 грн., заборгованість по оплаті комунальних послуг у сумі 73,57 грн. та експлуатаційних витрат у сумі 779,00 грн., які утворилися за Орендарем за фактичне користування орендованим приміщенням.

Дослідивши правову норму, яка підлягає застосуванню у спірних відносинах сторін, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню виходячи із наступного.

Так, ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", далі Закон, чітко регламентує істотні умови договору оренди, яких сторони досягли при укладенні Договору. Таким чином, відповідно до вимог вказаної статті, як спеціальної норми, та ст. ст. 638, 759 ЦК України, ст. ст. 180, 181, 283 ГК України, як норм загальних, він вважається укладеним, згідно частини 8 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Частина перша статті 759 ЦК України, як загальна норма права визначає, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Стаття 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, а статтею 19 Закону встановлений обов'язок Орендаря вносити орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності та в строк, встановлений Договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

В силу статті 526 ЦК України та частини першої ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи те, що грошове зобов'язання з боку відповідача не виконано, останнім не надано суду належних і допустимих доказів неможливості виконання вказаного зобов'язання. Беручі до уваги наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача основної заборгованість з орендної плати в сумі 1 556,63 грн., заборгованість по оплаті комунальних послуг у сумі 73,57 грн. та експлуатаційних витрат у сумі 779,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Частиною 3 цієї статті передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Зобов'язання не припинилося виконанням проведеним належним чином з боку відповідача та мала місце несвоєчасна оплата. Умовами Договору, зокрема п. 3.7, сторонами було закріплено порядок нарахування пені, тому суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача пені обґрунтовані та підлягають задоволенню в сумі 1 495,73 грн.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 грн. покладаються на відповідача згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гарант Холдинг Груп" (03110, м. Київ, вул. Солом'янська, 3, офіс 920; ідентифікаційний код 37982944) на користь Київського національного торговельно-економічного університету (02156, м. Київ, вул. Кіото, 19; ідентифікаційний код 01566117) основну заборгованість з орендної плати в сумі 1 556 (одну тисячу п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 63 коп., заборгованість по оплаті комунальних послуг у сумі 73 (сімдесят три) грн. 57 коп., експлуатаційні витрати в сумі 779 (сімсот сімдесят дев'ять) грн., пеню в сумі 1 495 (одну тисячу чотириста дев'яносто п'ять) грн. 73 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 04.07.2016

Суддя І.І. Борисенко