ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р.Справа № 916/353/16

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідачів:

1. Малого приватного підприємства "База відпочинку "Імпульс"

2. Білгород-Дністровська міська рада Одеської області

За участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

про визнання недійсним та скасування рішення учасників товариства та зобов'язання вчинити певні дії;

За участю:

Від позивача: ОСОБА_5 (за довіреністю);

Від відповідача 1: Новосад Р.В. (за довіреністю);

Від відповідача 2: не з`явився.

Від третьої особи ОСОБА_2: не з`явився.

Від третьої особи ОСОБА_3: не з`явився.

Від третьої особи ОСОБА_4: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до господарського суду з позовом до відповідачів, Малого приватного підприємства "База відпочинку "Імпульс", Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, про визнання недійсним та скасування рішення учасників товариства та зобов'язання вчинити певні дії.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання у 2010 році договору дарування із ОСОБА_7, відповідно до умов якого ОСОБА_7 подарував, а позивач прийняла частку у статутному капіталі МП "База відпочинку "Імпульс" у розмірі 12,5 %.

Також позивач зазначає, що вона неодноразово зверталась до МП "База відпочинку "Імпульс" із заявами про внесення змін до установчих документів щодо зміни складу його засновників, а також до органів державної реєстрації із заявами про здійснення державної реєстрації зміни складу засновників МП "База відпочинку "Імпульс". Крім того, посилається на нездійснення відповідачами вищевказаних дій, що на її думку порушує її права та законні інтереси, а також на інші обставини, викладені в письмових поясненнях та заявах про уточнення позовних вимог.

Відповідач 1 - МП "База відпочинку "Імпульс" проти задоволення позову заперечував, надав до суду відзив на позовну заяву в якому посилається на те, що позивачем не було набуто прав та обов'язків учасника товариства за договором дарування. Зокрема вказує, що дарувальником не було здійснено всіх передбачених договором дій для відчуження частки у статутному фонді товариства, посилається на подальшу смерть дарувальника, відсутність переходу права власності на частку від дарувальника до обдарованої, припинення договору дарування та перебування МП "База відпочинку "Імпульс" у стані припинення, а також на інші обставини, викладені у письмових поясненнях.

Ухвалою від "18" квітня 2016 року було залучено до участі у справі учасників МП "База відпочинку "Імпульс" - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Від Білгород-Дністровської міської ради Одеської області надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача в порядку ст.24 ГПК. Вказане клопотання судом розглянуто та відхилено, оскільки відповідно до вимог вказаної статті це є правом, а не обов'язком суду та можливо лише у разі обґрунтованості та доведеності викладених у клопотанні доводів та з дотриманням передбачених статтею вимог.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, враховуючи наступне.

20.11.2010 року між позивачем та ОСОБА_7 було укладено договір дарування, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 за реєстровим № 2704, відповідно до п. 1.1. якого ОСОБА_7 подарував ОСОБА_1 частку у статутному капіталі Малого Підприємства "База відпочинку "Імпульс" у розмірі 12,5 %, що складає 24279,58 грн.

Пункт 1 ст. 202 Цивільного Кодексу України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства.

Згідно п. 1.3. вищевказаного договору "частка у статутному капіталі підприємства належить Продавцю на праві власності, що підтверджується Статутом Малого підприємства "база відпочинку "Імпульс", який затверджено Установчими зборами його учасників відповідно до протоколу № 9 від 05 грудня 2000 р., Змінами та доповненнями до Статуту, які затверджені протоколом № 11 від 09 листопада 2006 року, а також витягом з ЄДР від 18 листопада 2010 року".

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 116 Цивільного кодексу України учасники господарського товариства мають право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати у майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Згідно ст. 723 ЦК України договором дарування може бути встановлений обов'язок дарувальника передати дарунок обдарованому через певний строк (у певній термін) або у разі настання відкладальної обставини. У разі настання строку (терміну) або відкладальної обставини, встановлених договором дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому, обдаровуваний має право вимагати від дарувальника передання дарунка або відшкодування його вартості.

Відповідно до п. 2.1. Договору дарування право власності на частку до обдарованої переходить з дня державної реєстрації змін до статуту підприємства, що пов'язані із відчуженням частки у статутному фонді підприємства за цим договором.

Пунктом 3.1.1. договору передбачено, що Дарувальник зобов'язаний здійснити дії, що необхідні для державної реєстрації змін до Статуту підприємства, що пов'язані із відчуженням частки за Договором.

Таким чином, вищевказаний договір дарування є договором, укладеним на майбутнє, в якому встановлений обов'язок дарувальника передати обдарованому право власності на частку у статутному фонді підприємства після здійснення дарувальником дій, спрямованих на державну реєстрацію змін до установчих документів відповідача, пов'язаних із відчуженням такої частки.

Питання, пов'язані із управлінням МП "База відпочинку "Імпульс" врегульовані у розділі 8 Статуту підприємства, який на час укладання договору дарування діяв в редакції від 2001 року.

Так, відповідно до п. 8.1. Статуту підприємства в редакції від 2001 року вищим органом управління підприємства є збори учасників або їх представників.

Пунктом 8.6. статуту було встановлено, що виключною компетенцією вищого органу є зокрема внесення змін та доповнень в установчі документи.

Відповідно до п. 4.1. Статуту підприємства в редакції від 2001 року учасники мають право брати участь в управлінні справами в порядку,в визначеному установчим договором та Статутом.

Згідно п. 6.7. Статуту підприємства в редакції від 2001 року, збори учасників підприємства проводяться не менше ніж 1 раз на рік.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні докази того, що дарувальником вносились питання до порядку денного зборів учасників підприємства про його вихід зі складу засновників (учасників) МП "База відпочинку "Імпульс", у зв'язку із відчуженням своєї частки у статутному фонді, або про зміну складу учасників підприємства, або про внесення відповідних змін до установчих документів відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.11.2010 року дарувальник, ОСОБА_7, помер, у зв'язку з чим його в подальшому було виключено зі складу учасників підприємства.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дарувальником не було виконано обов'язків, покладених на нього пунктом 3.1.1. договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 723 ЦК України якщо до настання строку (терміну) або відкладальної обставини, встановленої договором дарування з обов'язком передати дарунок у майбутньому, дарувальник або обдарований помре, договір дарування припиняється.

За таких обставин, у зв'язку із припиненням 20.11.2010 року договору дарування, укладеного між позивачем та ОСОБА_7, суд вважає безпідставними позовні вимоги ОСОБА_1 до МП "База відпочинку "Імпульс" про включення її до складу учасників підприємства. З тих самих підстав суд також вважає безпідставними вимоги позивача до МП "База відпочинку "Імпульс" про зобов'язання його до державної реєстрації відповідних змін в установчих документах підприємтва.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування рішення учасників підприємтва про припинення діяльності юридичної особи шляхом її ліквідації, а також в частині зобов'язання Білгород-Дністровську міську раду Одеської області скасувати запис про внесення рішення засновників (учасників) МП "База відпочинку "Імпульс" щодо припинення останнього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вже було зазначено вище вищим органом управління підприємства є збори учасників або їх представників.

З матеріалів справи вбачається, що рішення про припинення діяльності МП "База відпочинку "Імпульс" було оформлене відповідним протоколом зборів учасників № 1/14 від 15.04.2014 року.

З вказаного протоколу вбачається, що на засіданні зборів були присутні учасники підприємства, які в сукупності володіли 72 % голосів.

З матеріалів справи також вбачається, що 16.04.2014 року до ЄДРЮОФОПГФ було внесено запис №6002075 про внесення рішення засновників (учасників) МП "База відпочинку "Імпульс" про припинення МП "База відпочинку "Імпульс" шляхом його ліквідації.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивачки про те, що її неповідомлення про вищевказані збори учасників підприємства порушує її права і, як наслідок, тягне за собою незаконність проведення таких зборів, оскільки, як вже зазначалось раніше, позивачкою не було набуто прав та обов'язків учасника товариства станом на день проведення вищевказаних зборів.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованими позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання недійсним та скасування рішення учасників підприємтва про припинення діяльності юридичної особи шляхом її ліквідації, а також в частині зобов'язання Білгород-Дністровську міську раду Одеської області скасувати запис про внесення рішення засновників (учасників) МП "База відпочинку "Імпульс" щодо припинення останнього.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Судові витрати розподіляються між сторонами відповідно до вимог ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 116, 202, 626, 627, 717, 723 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 33, 32 - 35, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Малого приватного підприємства "База відпочинку "Імпульс" та Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування рішення учасників товариства та зобов'язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 22.06.2016 року.

Повний текст рішення складено 29 червня 2016 р.

Суддя Р.В. Волков