ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

14.04.2016р. Справа №917/125/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Центр, , м. Київ, вул. Строкача,1, офіс 15, 03148 в особі представника ОСОБА_2 / 03124, АДРЕСА_1 /

до Фермерського господарства Річ Ленд, пров. Колгоспний 13, с. Харсіки, Чорнухінський район , Полтавська область, 37100

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ Торгтрансдніпро(49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд.1-А, )

про стягнення 163387,13 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - адвокат, договір про надання правової допомоги від 25.12.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія КВ № 005602 від 23.04.2015р. ;

ОСОБА_3 - дов. б/н від 29.02.2016 року

від відповідача: ОСОБА_4 - дов.б/н від 10.12. 2015 року.

ОСОБА_5 - дов.б/н від 12.04. 2016 року.

Відповідно до статей 4-4 та 81-1 ГПК України судовий процес фіксується технічними засобами та відображається у протоколі судового засідання.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 163 387,13 грн. за карбамід у біг - бегах в кількості 20 (двадцять) тон 250 кг згідно товарнотранспортної накладної.

21.03.2016 року за вхідним № 3500(канцелярії суду) представник позивача ОСОБА_2 подав клопотання про залучення до участі у справу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ТОВ Торгтрансдніпро (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, буд.1-А, ) у звязку з тим, що відповідач у відзиві вказує, що здійснив оплату виставленого ним рахунок

№ 439 від 27.11.2015р. в сумі 161 370,00 грн. з ПДВ 20% - 26895,00 грн. двома платіжними дорученнями: № 137 від 01.12.2015р. та № 149 від 09.12.2015р. - про здійснення поставки карбаміду в кількості 20 (двадцять) тон 250 кг згідно договору купівлі-продажу № 27/11 від 27.11.2015р., накладної № 127 від 09.12.2015р. доставленого на склад покупця автомобільним транспортом продавця - ТОВ Торгтрансдніпро - див. а.с. 50-54; 61-72.

29.03.2016 року за вхідним № 3892(канцелярії суду) представник позивача А.В ОСОБА_2 подав клопотання про здійснення технічної фіксації за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд подане клопотання прийняв до розгляду, задовольнив та долучив його до матеріалів справи.

29.03.2016 року за вхідним № 3893(канцелярії суду) представник відповідача адвокат ОСОБА_4 подав додаткові документи. Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив їх до матеріалів справи а.с. 75-78.

13.04.2016 року за вхід. № 4652 канцелярії суду представник відповідача адвокат ОСОБА_4 подав додаткові пояснення до відзиву на позовну заяву з додатками, а саме: копію договору ТОВ ОСОБА_1 Центр з ТОВ Торгтрансдніпро ; пояснень до бухгалтерських проводок; банківських виписок. Суд їх прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 83-84; 85-93.

14.04.2016р. за вхід. 4768 канцелярії суду від ОСОБА_6 надійшло повідомлення про відеозйомку у судовому засіданні згідно статті 11 Закону України Про судоустрій і статус суддів. Суд його прийняв до розгляну, розглянув по суті, задовольнив та долучив до матеріалів справи а.с. 120.

14.04.2016 року від представника позивача- адвоката ОСОБА_2 надійшло клопотання про призначення судової експертизи, а саме: товарознавчої експертизи, яку доручити проводити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (, 03057, м. Київ, вул. Смоленськ,6 ). Перед експертом поставити питання:

1.Яка ринкова вартість 20,25 (двадцять цілих двадцяти пяти сотих) тонн карбаміду, у біг- бегах, який зазначено в товарно-транспортній накладній № 463 від 08.12.2015 року на території України?

Відповідно до приписів статті 41 Господарського кодексу України визначено, що призначення і проведення судової експертизи проводиться для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Згідно наявних у справі матеріалів (первинних бухгалтерських документів) позивачем відповідно до статей 632,691 ЦК України за 20,25 тонн карбоміду самостійно визначена ціна вартість за 1 тонну згідно Специфікації № 1 (р.2011) додатку № 1 до договору № 417/1 від 08 грудня 2015 року у розмірі 8068 грн. 50 коп. з ПДВ 20% - 27 231,19 грн., що і дорівнює ціні поданого позову - 163 387, 13 грн. - див. а.с. 12;17-18,19.

Представником позивача адвокатом ОСОБА_2 до початку розгляду справи по суті заявлялась усна заява про відвід судді ІВАНИЦЬКОГО О. Т. від розгляду справи № 917/125/16. Суд оголосив технічну перерву і вийшов до нарадчої кімнати для вирішення по суті заявленої заяви про відвід.

В 14 год. 56 хв. 14.04.2016р. коли суд знаходився в нарадчій кімнаті для вирішення по суті ним же заявленої усної заяви про відвід судді ІВАНИЦЬКОГО О. Т. від розгляду справи від представника позивача - адвоката ОСОБА_2 через канцелярію господарського суду за вхід. № 4780 від 14.04. 2016 р. було подано письмову заяву про відвід судді Іваницького О. Т. від розгляду справи № 917/125/16 суть якої зводиться до обставин які викладались ним уже в усній заяві яку суд розглянув по суті і відхилив в 15.10 год.

14.04.2016р. за вхід. 4767 канцелярії суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме світлокопій: рахунку на оплату№ 2011 від 08 грудня 2015 року / товар: карбамід в біг- бегах 20, 25 тонн, ціна з ПДВ 8 068,50 грн., всього- 163 387,13 грн. у т.ч. ПДВ 20%- 27 231, 19 грн. ( договір постачання № 417/1 від 08.12.2015р. /доставка в господарство/ рахунок дійсний до 08.12.2015р.- а.с.95; видаткової накладної № 2016 від 09 грудня 2015р.-а.с. 96 ; податкової накладної № 09 грудня 2015р. порядковий номер - 43-а.с. 97-98; оборотно сальдової відомості по рахунку 361 за грудень 2015р. а.с. 99; оборотно сальдової відомості по рахунку 6432 за грудень 2015р.- а.с. 100; реєстру реалізації товарів і послуг БА-2016 від 09 грудня 2015р. витяг /15:33:51/ (накопичення продажі податковий облік -а.с. 101; розшифровка податових зобовязань в розрізі контрагентів (Д5) за грудень 2015р.- а.с.102-105; договору-заявки від 08.12.15р.- а.с. 106; податкової накладної 1 від 09 грудня 2015р.-а.с. 107; акту здачі- прийняття робіт ( надання послуг № 35 від 09 грудня 2015р. про перевезення вантажу по м а р ш р у т у: м. Баришівка с. Харсики ( автомобіль МАН держ. № НОМЕР_1 причеп АР 394 ХР ) -а.с.108; платіжного доручення № 7801 від 08 квітня 2016 року про оплату 4000 грн. за перевезення: Барищівка Харсики згідно рахунку № 35 від 09 грудня 2015р. в т. ч. ПДВ 20% - 667,00 грн.; рахунку-фактури № 35 від 09 грудня 2015р. у т. ч. ПДВ 20% - 667,00 грн. на оплату доставки товару- кількість 1 грн. ціна без ПДВ 20% = 3333,00 грн. у т. ч. ПДВ 20% - 667,00 грн. від перевізника ФОП ОСОБА_7, інд. номер НОМЕР_2 - а.с. 110.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, та за результатами оцінки доказів які були витребувані господарським судом у нарадчій кімнаті, суд, встановив наступне :

З наданих суду доказів вбачається: договору № 27/11 від 27.11.2015, накладної № 127 від 09.12.2015, платіжних доручень № 137 від 01.12.2015, № 149 від 09.12.2015, банківських виписок за відповідний період, меморіальних ордерів № 2 та № 4, що фермерським господарством «Річ Ленд» відображено по бухгалтерському обліку всі господарські операції, пов"язані з оплатою, отриманням, оприбуткуванням та використанням (внесенням в грунт) цієї партії карбаміду - див. а.с. 83-93.

Надані відповідачем документи за своїм змістом та формою відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» № 996-ХІV від 16.07.1999р. / із змінами та доповненнями /.

Вирішуючи даний господарський спір суд виходить із того, що за дослідженими та оціненими судом наданої в якості доказів позивачем первинної бухгалтерської документацію та документів бухгалтерського обліку, якою позивач підтверджував показники бухгалтерських операцій, реєстрів суцільним порядком, судом встановлено, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року № 168/70, затверджено Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яким встановлено порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об'єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності, установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету. Розділом вказаного Положення визначено поняття первинного документу та пунктом 2.4 визначені обов'язкові реквізити первинного документу, аналогічні тим, що передбачені у статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Пунктом 2.5 Положення встановлено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Тобто, печатка на первинному документі не визначена як обов'язковий реквізит такого виду документа. Не є обов'язковою печатка на видаткових накладних також виходячи з умов Договору . Натомість особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції є обов'язковим реквізитом первинного документу.

Суд визнає, що зміст товарно-транспортної накладної /ТТН/ № 463 від 08 грудня 2015 року не дає змоги ідентифікувати особу, яка передала та отримала товар див. а.с. 10; 47;111.

В той же час, положеннями ст.ст. 32, 34, 36 ГПК України унормовано, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми (документального оформлення). Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об'єктом оподаткування. З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

За результатами дослідження документів бухгалтерського обліку позивача, на підставі яких формувалися показники бухгалтерської та податкової звітності спірного періоду, не було підтверджено реальності господарських операцій та фактичних поставок товару між позивачем та відповідачем за договором № 41/1 від 08 грудня 2015 року, оскільки даний правочин та Специфікація до нього /додаток № 1/ покупцем ФГ Річ Ленд, директором ОСОБА_8, або іншою уповноваженою посадовою особою не був підписаний та посвідчений печаткою фермерського господарства див. а.с.14 17.

Проектом договору № 41/1 від 08 грудня 2015 року передбачено, що предметом договору є зобовязання сторін про поставку ( передачу) позивачем ТОВ ОСОБА_1 Центр постачальником у власність покупця мінеральні добрива / надалі Товар /, а покупець зобовязується прийняти цей товар та своєчасно здійснити його плату.

Одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці за цим договором, ціна за одиницю товару, визначається специфікацією, яка є невідємною частиною проекту цього договору а.с.17.

Строки і порядок поставки визначено пунктами 3.1-3.5. проекту договору. Порядок прийняття товару врегулювано пунктами 4.1-4.7 проекту договору. Поставка товару по кількості, якості, асортименту і ціні, повинна відповідати супровідним документам Постачальника.

Для виконання цілей договору, належним і достатнім підтвердження Постачальником замовлення Покупця є рахунок-фактура постачальника на оплату товару.

Товар вважається поставленим та прийнятим в належній кількості та якості за підписом будь якої посадової особи покупця на супровідних документах ( ТТН, видаткові накладні, залізничні накладні, наказ-накладна на відпуск товару, або інших документів в яких вказано номенклатуру та кількість товару)- а.с. 14-17.

Оплата товару здійснюється покупцем ш л я х о м попередньої 100% вартості товару на поточний рахунок постачальника протягом 3(трьох) робочих днів з д а т и п і д п и с а н н я проекту договору /п.6.1-6.3/- а.с. 15. ОСОБА_7 дії договору сторони передбачили у п. 9.1. Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє 1(один) рік, але з урахуванням того, що якщо жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про свій намір припинити дію договору за (30) календарних днів до закінчення строку дії договору, то строк дії договору продовжується на кожен наступний календарний рік а.с. 15.

Згідно пояснень представників відповідача в ході судового розгляду, на перевірку не було надано товарно-транспортних накладних або будь-яких інших документів, які б свідчили про реальних рух товарів між позивачем та відповідачем, як контрагентом.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «ОСОБА_1 Центр» на підтвердження своїх позовних вимог посилалось виключно на наявність товарно-транспортної накладної № 463 від 08.12.2015, де ТОВ «ОСОБА_1 Центр» визначено як «Замовника» (по відношенню до автомобільного перевізника ПП «ОСОБА_9А.») та «Вантажовідправника», та яка містить підпис представника і печатку ФГ «Річ Ленд» в графі «Прийняв (відповідальна особа вантажоодержувача).

Товарно-транспортна накладна № 463 від 08.12.2015 не містить: підпису відповідальної особи (заступника директора ОСОБА_10В.), місцезнаходження пункту розвантаження (зокрема, адресу відповідача с. Харсіки Чорнухинського району Полтавської області), загальної суми вартості вантажу, зазначення супровідних документів на вантаж.

Вантажовідправником товариством з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 Центр вказано, а вантажоодержувачем неіснуюче підприємство товариство з обмеженою відповідальністю Торгагротранс, дані про яке не містяться в Єдиному державному реєстрі підприємств та фізичних осіб-підприємців. Переадресування вантажу за змістом ТТН № 463 від 08 грудня 2015 року не здійснювалось - а.с. 10; 47.

Як вбачається з витягу за вказаного реєстру, наданого представником відповідача, по критеріях пошуку - ТОВ Торгагротранс знайдено лише ТОВ АСК-ТОРГАГРОТРАНС ( м. Мерефа Харківської області), види діяльності якого (КВЕД) не передбачають оптової торгівлі мінеральними добривами та діяльності в сільському господарстві, пов"язаної із застосуванням карбаміду.

Згідно з п. 13.11 глави 13 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні (затверджених наказом Міністерства транспорту України 14.10.97 № 363), та роз"ясненнями Мінінфраструктури (п.5 листа від 11.03.2014 р. № 2455/25/10-14) порядок заповнення товарно-транспортної накладної, визначений вказаними Правилами, передбачає можливість переадресування вантажу до нового вантажоодержувача.

За таких умов суд критично оцінює точку зору представника ТОВ ОСОБА_1 Центр, щодо виникнення у ФГ Річ Ленд господарського зобов"язання на оплату доставленого вантажу саме перед позивачем, як первісним вантажовідправником.

Позивачем в порядку визначеному статями 32-34,36,38 ГПК України не надано жодного доказу, що відповідає критеріям належності та допустимості, на підтвердження виникнення у нього на одержання оплати товару одержувачем та зобов"язання відповідача по оплаті отриманого ним вантажу у сумі, визначеній як ціна позову.

Судом встановлено, що Позивач та відповідач не перебувають в договірних відносинах, з яких би вбачалось досягнення згоди по істотних умовах правочину купівлі-продажу чи поставки товару зокрема, щодо ціни, номенклатури, якості, строків оплати, тощо.

Навпаки, між відповідачем (покупцем) та третьою особою (продавцем) в передбаченій статтями 207-208 ЦК України письмовій формі правочину, який виконано обома сторонами: відбулась поставка та кореспондована з нею оплата товару.

В якості доказу відповідачем суду для огляду було надано оригінал та належним чином засвідчену його копію договору № 413 від 01.12.2015, укладеного між відповідачем ФГ Річ Ленд та ТОВ Торгтрансдніпро (третьою особою у справі) на поставку партії карбаміду в кількості 20 тонн. Факт наявності та зміст такого договору представниками позивача в судовому засіданні не спростовано - див. а.с. 75-93 ; 95 - 108.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться.

Матеріали справи свідчать про те, що між третьою особою по справі ТОВ Торгтрансдніпро та відповідачем виникли зобов'язання з договору постачання, за яким в силу ст. 712 ЦК визначено, що продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати строк (строки) товар у власність покупця для використання його у встановлений підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до приписів ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

ТОВ Торгтрансдніпро та ФГ Річ Ленд повністю виконали свої зобов"язання за договором № 27/11 від 27.11.2015 див. а.с. 48-55; 83-93.

Стан виконання взаємних договірних зобов"язань між ТОВ Торгтрансдніпро та ТОВ ОСОБА_1 Центр знаходиться поза рамками розгляду даної господарської справи та судом не досліджувався.

Відтак, суд констатує відсутність підстав для задоволення позову, пред"явленого ТОВ ОСОБА_1 Центр до ФГ Річ Ленд, як не обгунтованого та безпідставного.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Враховуючи вищенаведене, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з"ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставності.

Судові витрати відповідно до статей 44; 49 ГПК України по сплаті судового збору в сумі 2450,85 грн. згідно платіжного доручення № 7409 від 19 січня 2016р. /а.с. 7-8 / покладаються на позивача.

Після виходу із нарадчої кімнаті 14.04.2016 року суд оголосив вступну та резолютивну частину рішення у справі № 917/125/16

Керуючись статтями 4 - 4-7, 20, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 49, 65, 75, 81-1,82, 82-1, 83 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позовних вимог за недоведеністю та безпідставністю.

Суддя Іваницький О.Т.

Повний текст рішення складено 20.04.2016р.