ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" червня 2016 р.Справа № 916/981/16

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Шевченко К.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 16.01.2016р. №300-122/02-6

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 13.05.2016р. №7с

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. 45, )

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКУРЄР» (65029, м. Одеса, вул. Ніжинська, буд. 44, каб. 9, )

про: стягнення 5550 грн., -

Суть спору: Антимонопольний комітет України звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКУРЄР» про стягнення 5550 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані простроченням відповідачем терміну сплати штрафу, встановленого вимогами ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.04.2016р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 11.05.2016р. об 11:15; витребувано додаткові документи.

10.05.2016р. за вх.№11435/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення.

11.05.2016р. за вх.№11580/16 до суду від відповідача надійшли відзив на позовну заяву та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи. У відзиві на позовну заяву відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, просив суд відмовити у їх задоволенні з огляду на наступне:

- на доданій до позовної заяви копії повідомлення про вручення поштового відправлення відсутні жодні заповнені відповідачем строки його бланку, дані предявленого документу, що посвідчує особу одержувача, відмітка одержувача про дату одержання цього поштового відправлення та розписка одержувача про одержання відправлення;

- позивачем не доведено, що у вказане ним поштове відправлення, повідомлення про вручення якого ним було додано до позову, позивачем дійсно було вкладено саме рішення про накладення штрафу;

- згідно з доданою до позову копією повідомлення про вручення поштового відправлення, дане відправлення було вручено не особі, діючій за довіреністю відповідача, а особисто особі, зазначеної у повідомлені як «Торгоп».

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.05.2016р. розгляд справи відкладено на 30.05.2016р. об 11:00; витребувано додаткові документи.

27.05.2016р. за вх.№13330/16 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 30.05.2016р. розгляд справи відкладено на 13.06.2016р. о 10:30; витребувано додаткові документи.

08.06.2016р. за вх.№14327/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

13.06.2016р. за вх.№2-3154/16 до суду від позивача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів у звязку зі складністю справи.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.06.2016р. задоволено клопотання позивача і продовжено строк розгляду справи до 29.06.2016р.; розгляд справи відкладено на 29.06.2016р. о 14:30; витребувано додаткові документи.

29.06.2016р. за вх.№15971/16 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

29.06.2016р. за вх.№16131/16 до суду від відповідача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечив, просив відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

07.05.2015р. Антимонопольний комітет України (Комітет, позивач) прийняв рішення №185-р у справі №127-26.13/265-14 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу», яким:

- визнав, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРКУРЄР» (відповідач) вчинив порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді неподання інформації Антимонопольному комітету України на вимогу державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 04.11.2014р. №127-26/05-9938 у встановлений ним строк;

- за порушення, визначене у пункті 1 цього рішення, наклав на Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРКУРЄР» штраф у розмірі 10000 грн.

Відповідно до вказаного рішення Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р.:

- штраф підлягає сплаті у двомісячний строк з дня одержання цього рішення;

- відповідно до статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Антимонопольного комітету України документи, що підтверджують сплату штрафу;

- рішення може бути оскаржене до господарського суду міста Києва у двомісячний строк з дня його одержання.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами, що на самому засіданні Антимонопольного комітету України був присутній представник відповідача, що також вбачається і з ОСОБА_2 з протоколу засідання Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р.

Натомість в якості доказів вручення відповідачу виготовленого рішення Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р., із врученням якого законом чітко повязується строк і на оскарження рішення і на сплату штрафу, позивач надав до суду: лист позивача від 13.05.2015р. за вих.№127-26/05-4983 та повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно з відмітками в якому 18.05.2015р. поштове відправлення було вручено особисто фізичній особі «Торгоп».

Відповідач категорично заперечив факт отримання ним рішення Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р. 18.05.2015р. із посиланням на три основних факти:

- те, що відповідач не уповноважував фізичну особу «Торгоп» на отримання рішень Антимонопольного комітету України та іншої поштової кореспонденції;

- те, що у поштовому відправленні, врученому 18.05.2015р. фізичній особі, на яку позивач вказує як на уповноважену особу відповідача, не направлялось рішення Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р.;

- неправильне оформлення поштового відправлення.

В якості доказів підтвердження того, що саме відповідач міг отримати у спірному відправленні відповідач надав суду розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 06.05.2015р., разом із супровідним листом позивача, а також надав суду письмові пояснення за вх.№16131/16 від 29.06.2016р., в яких категорично ствердив про неотримання відповідачем 18.05.2015р. жодних рішень Антимонопольного комітету України.

26.08.2015р. відповідач повністю сплатив штраф, нарахований йому за порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та накладений рішенням Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р. №185-р, що підтверджується платіжним дорученням від 26.08.2015р. №1155 на суму 10000 грн., поясненнями обох сторін.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача пені у розмірі 5550 грн., нарахованої за період з 21.07.2015р. по 26.08.2015р. за прострочення сплати штрафу, накладеного рішенням Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р. №185-р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» основним завданням Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині, зокрема, здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності субєктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Згідно з ч.1 ст.5 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про захист економічної конкуренції», «Про захист від недобросовісної конкуренції», цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення.

Відповідно до п. 13 ч.1 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції.

Пунктом 3 ч.2 ст. 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що за порушення, передбачені пунктами 9, 13 - 18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) субєкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

Згідно з ч.1 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення, розпорядження, немає можливості, зокрема внаслідок: відсутності фізичної особи за останнім відомим місцем проживання (місцем реєстрації); відсутності посадових осіб чи уповноважених представників субєкта господарювання, органу адміністративно-господарського управління та контролю за відповідною юридичною адресою, - рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення, розпорядження в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий курєр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

За усними поясненнями представника позивача у судовому засіданні 29.06.2016р., позивач жодним іншим способом не доводив до відома відповідача зміст рішення Антимонопольного комітету України, в т.ч. не оприлюднював інформацію про прийняте рішення та не розпоряджував його в офіційному друкованому органі, окрім надсилання вказаного рішення у поштовому відправленні, врученому фізичній особі, яку сторони у наданих до суду обома сторонами письмових пояснення визначили як «Торгоп».

Відповідно до ч.3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Отже, кінцевий строк на оплату штрафу законодавчо відраховується з дня одержання рішення Антимонопольного комітету України.

Порядок поштового відправлення кореспонденції встановлений Правилами надання послуг поштового звязку (Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового звязку».

Пунктом 11 Правил встановлено, що поштові відправлення залежно від технології приймання, обробки, перевезення, доставки/вручення поділяються на такі категорії: прості, рекомендовані, без оголошеної цінності, з оголошеною цінністю.

Відповідно до п.п. 89, 90 Правил реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови предявлення ними документа, що посвідчує особу, - паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, виданої органами внутрішніх справ. Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Згідно з п.105 Правил для одержання реєстрованого поштового відправлення, коштів за поштовим переказом одержувач повинен заповнити бланк повідомлення із зазначенням даних предявленого документа, що посвідчує особу (назва, серія, номер, дата видачі, найменування органу, який видав), дати одержання поштового відправлення, поштового переказу та розписатись.

Між тим, на доданому до позовної заяви повідомленні про вручення поштового відправлення відсутній заповнений відповідачем як одержувачем бланк повідомлення, відсутні дані предявленого документа, що посвідчує особу, зазначену у повідомленні в графі «особисто» як «Торгоп», відсутній особистий підпис одержувача чи уповноваженої ним особи, з огляду на що суд не може чітко встановити, що відповідачу було вручено рішення позивача.

Надана позивачем до суду копія довіреності Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРКУРЄР» від 01.12.2014р. №01/12/14-УК, видана на імя ОСОБА_3, не є доказом того, що саме цій особі було вручено поштове відправлення 18.05.2015р. з огляду на порушення Правил надання послуг поштового звязку, не вказання у повідомленні предявленого документа, що посвідчує особу, неможливість для суду встановити особу «Торгоп».

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Згідно з вимогами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наявних матеріалів справи позивачем не надано до суду належних у розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України доказів вручення відповідачу рішення Антимонопольного комітету України від 07.05.2015р., що є передумовою для нарахування пені за порушені строки сплати накладеного штрафу з огляду на необхідність суду чітко визначити строк початку прострочення виконання зобовязань зі сплати штрафу та перебіг цього прострочення.

За таких обставин у суду відсутня можливість встановити факт прострочення відповідачем сплати накладеного штрафу та, у випадку його прострочення, точну кількість днів прострочення.

Суд враховує наявність в матеріалах справи доказів сплати відповідачем штрафу 26.08.2015р. та недоведеність позивачем прострочення сплати вказаного штрафу відповідачем.

З огляду на вищевикладене, у суду відсутні підстави для задоволення заявлених Антимонопольним комітетом України позовних вимог, а тому у їх задоволенні господарський суд відмовляє у повному обсязі.

Іншого позивачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Антимонопольного комітету України відмовити.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Одеської області.

Повне рішення складено 04 липня 2016 р.

Суддя Ю.С. Бездоля