ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.2016 Справа № 905/1397/16 Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів у складі судді ОгороднікД.М. розглянув матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Інкор і Ко»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства»
простягнення 366269,62грн.
представники сторін: від позивача: від відповідача: ОСОБА_1 представник за довіреністю; не зявились.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Інкор і Ко» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» про стягнення основного боргу у розмірі 366269,62грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про надання послуг теплової енергії №1377 від 24.10.2014 в частині своєчасної та повної оплати послуг з теплопостачання.

На підтвердження позовних вимог, позивачем додано до матеріалів справи копії наступних документів: договору на поставку теплової енергії №236 від 29.10.2012 з додатками; додаткових угод до договору про надання послуг теплової енергії №1377 від 24.10.2014, протоколу розбіжностей від 24.11.2014, протоколу погодження розбіжностей від 08.12.2014, додаткових угод №1 від 27.10.2015, №2 від 18.11.2015, №3 від 01.05.2015, №4 від 16.12.2015, №5 від 28.12.2015, претензій №290-16з від 17.02.2016, №510-16з від 29.03.2016, розрахунку заборгованості, актів за листопад 2016 року, за грудень 2016 року, податкових накладних, рахунків фактури №740 від 30.11.2015 на суму 138003,84грн., №741 від 30.11.2015 на суму 186001,92грн., №742 від 30.11.2016 на суму 19560,53грн., №743 від 30.11.2015 на суму 6840,29грн., №823 від 31.12.2015на суму 258593,47грн., №824 від 31.12.2015 на суму 262168,27грн., №825 від 31.12.2015 на суму 31663,87грн., №826 від 31.12.2015 на суму 9126,00грн., платіжних доручень №179 від 16.12.2015 на суму 20000,00грн., №183 від 17.12.2015 на суму 96929,72грн., №187 від 18.12.2015 на суму 28000,00грн., №199 від 21.12.2015 на суму 41075,92грн., №218 від 28.12.2015 на суму 19560,53грн., №290 від 29.01.2016 на суму 262168,27грн., №422 від 22.03.2016 на суму 200992,07грн., заяв про взаємозалік однорідних вимог від 30.11.2015, від 31.12.2015, від 31.01.2016, від 29.02.2016.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 14.04.2016 порушено провадження та призначено справу до розгляду.

17.05.2016 у судовому засіданні на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України оголошена перерва.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2016 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи продовжено на 15 днів до 14.06.2016.

В судове засідання 14.06.2016 представник позивача зявився та підтримав свою правову позицію, викладену у позовній заяві у повному обсягу.

Відповідач явку свого представника у судове засідання 14.06.2016 не забезпечив, разом з тим надав відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідач зазначає, що разом з позовною заявою позивач не надав суду акт звірки взаємних розрахунків, розрахунок заборгованості без зазначення актів приймання-передачі та підписаний однією стороною не є належним доказом правильності нарахування заборгованості за договором. Згідно спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1260 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.04.2016, підписаного позивачем, згідно п.2.5 Протокольного рішення відповідач перерахував позивачу кошти за грудень в сумі 89090,79грн. за теплопостачання за договором №1377 від 24.10.2014. Позивач не надав суду підтвердження проведення даного взаєморозрахунку, тому є питання стосовно правильності нарахування суми боргу станом на день розгляду спору.

Позивач надав додаткові письмові пояснення по суті позовної заяви. Відповідно до змісту останніх, строк дії договору продовжено додатковою угодою №1. Акт звірки взаєморозрахунків надані відповідачу 16.05.2016. Акт звірки підписаний головним бухгалтером та поставлена печатка підприємства. У акті відображено суму реалізації та суму оплати у т.ч. шляхом взаємозаліку. Відповідно до протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1260 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.04.2016, підписаного позивачем, згідно п.2.5 протокольного рішення, відповідач перерахував позивачу кошти за березень 2016 року в сумі 89090,79грн. за теплопостачання за договором №1377 від 24.10.2014. Таким чином, дане протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1260 не відноситься до спірного періоду. Відносини між сторонами регулюються Законом України «Про теполопостачання», а саме цим законом регулюються питання виробництва, субєкти відносин у сфері теплопостачання та постачання теплової енергії. Відносно повідомлення відповідача про зміну цін/тарифів на послуги, то відповідно до п.2.2. договору позивач має право на зміну тарифу на послуги з централізованого опалення в односторонньому порядку, при цьому договором не передбачено в який строк це повинно відбутися.

Окрім того, 14.06.2016 на електрону адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Судом відмовлено у задоволенні вказаного клопотання, оскільки розгляд справи №905/1397/16 неодноразово відкладався для надання часу Товариству з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» для доступу для правосуддя та обґрунтування своєї правової позиції по суті спору у справі №905/1397/16. Також, від відповідача 07.06.2016 вже надходило аналогічне клопотання та ухвалою господарського суду Донецької області від 07.06.2016 вказане клопотання вже задовольнялося судом.

Оскільки про час та місце судових засідань відповідач належним чином повідомлений, на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

24.10.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Інкор і ко» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (відповідач, споживач) підписаний договір про надання послуг з постачання теплової енергії №1377 (далі договір).

Відповідно до п.1.1. договору теплогенеруюча організація (виконавець) зобовязується надавати теплозабезпечуючій організації (споживачеві) вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, а саме: постачати теплову енергію на період дії цього договору (за виключенням нормативно встановлених перерв), підтримувати параметри теплоносія у точці розмежування балансової належності теплових мереж, відповідно до встановлених норм, а споживач зобовязується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. Сторони за цим договором затверджують температурний графік, який буде дотримано у точці розподілу, що є невідємною частиною цього договору, на підставі технічного обліку спеціалізованої організації, при виконаних споживачем налагоджувальних заходах, субєкт відносин у сфері теплозабезпечення зобовязується регулювати діяльність відносин сторін у сфері тепло забезпечення в рамках діючого законодавства.

Пунктом 1.2 договору передбачено, що сторони зобовязуються керуватися Законом України «Про теплопостачання», постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, що затверджені Наказом Міністерства палива та енергетики України № 71 від 14 лютого 2007, Правилами користування тепловою енергією, що затверджені КМ України № 1198 від 03.10.2007.

Відповідно до п.2.1. договору тариф на виробництво теплової енергії є складовою частиною, що затверджений органом місцевого самоврядування та перераховується на вартість Гкал. Тариф затверджується органом місцевого самоврядування . Тариф на виробництво теплової енергії динамічний, при зміні цін на вихідні енергоносії виконавець змінює ціну відповідно до діючого законодавства. У випадку зміни тарифів, погоджених органом місцевого самоврядування, виконавець має право на зміну тарифу на послуги з централізованого опалення в односторонньому порядку (п.2.2. договору).

Згідно з п.2.3. договору загальна вартість договору визначається загальною вартістю відпущеної теплової енергії, необхідної для теплопостачання.

За умовами пункту 2.5 договору місячний об'єм споживання споживачем теплової енергії визначається на підставі показань вузла обліку, розміщеного у споживача, відповідно до затвердженого температурного графіку і діючого температурного режиму.

Місячні витрати теплоносія на поповнення теплової мережі визначаються на підставі показань лічильника теплоносія, який встановлений на межі балансової належності з моменту його введення в експлуатацію.

24 листопада 2014 сторонами складений протокол розбіжностей до договору № 1377 від 24.10.2014р., зокрема в частині пунктів 2.5, 4.3.5 та 4.5.

08.12.2014 сторонами складений протокол погодження розбіжностей, за яким сторонами досягнуто врегулювання розбіжностей за договором в частині пунктів 2.5 та 4.5 договору, зокрема пункт 2.5 викладений в наступній редакції: «Місячний об'єм споживання Споживачем теплової енергії визначається на підставі показань вузла обліку, розміщеного у Споживача, відповідно до затвердженого температурного графіку і діючого температурного режиму. Місячні втрати теплоносія на поповнення теплової мережі визначаються на підставі показань лічильника теплоносія, який встановлений на межі балансової належності з моменту його введення в експлуатацію. У випадку пошкодження вузла обліку Споживача, або у випадку відсутності до нього безпечного доступу у погоджений із споживачем час зняття показань, добовий та місячний об'єм споживання споживачем теплової енергії буде визначений відповідно до показань вузла обліку встановленого у теплосиловому цеху Виконавця (далі вузол обліку Виконавця), який у цей час буде вважатися комерційним. До моменту введення в експлуатацію лічильника теплоносія, який встановлений на межі балансової належності, місячні витрати теплоносія визначаються на підставі показань лічильника підживлення теплоносія, що встановлений у теплосиловому цеху Виконавця».

Протокол погодження розбіжностей від 08 грудня 2012 до договору № 1377 від 24.10.2014 підписаний сторонами.

Відповідно до п.3.4. договору розрахунки за теплову енергію, розрахунки втрати теплоносія здійснюються теплозабезпечуючою організацією у поточному місяці, за фактом поставки, після виставленого рахунку, протягом 10 банківських днів.

За умовами розділу 9, договір укладається на 6 (шість) місяців в період з 24.10.2014 по 15.04.2015 і набирає чинності з дня його укладення.

Вказаний договір №1377 від 24.10.2014 підписаний сторонами, скріплений печатками останніх та міститься в матеріалах справи.

Між сторонами підписані додаткові угоди до договору №1377 від 15.04.2015. Відповідно до додаткової угоди №1 від 27.10.2015 сторони дійшли обопільної згоди про продовження терміну дії договору №1377 від 24.10.2014 до 01.12.2015.

Відповідно до додаткової угоди №2 від 18.11.2015 сторони дійшли обопільної згоди на підставі рішення Новгородської селищної ради виконавчого комітету №99 від 18.11.2014 п.2.2. договору №1377 від 24.10.2014 викласти в наступній редакції: Тариф на послуги з центрального опалення становить: -для населення-240,00грн./1 Гкал без ПДВ, -для бюджетних установ і організацій 832,00грн./1Гкал без ПДВ, - для соцкультсфери та інших споживачів 832,00грн./1 Гкал без ПДВ. У випадку зміни тарифів, погоджених органом місцевого самоврядування, виконавець має право на зміну тарифів на послуги з централізованого опалення в односторонньому порядку.

Додатковою угодою №3 від 01.05.2015 сторони дійшли обопільної згоди на підставі рішення Новгородської селищної ради виконавчого комітету №25 від 16.04.2015 п.2.2 договору №1377 від 24.10.2014 викласти в наступній редакції: Тариф на послуги з центрального опалення становить: -для населення-240,00грн./1 Гкал без ПДВ, -для бюджетних установ і організацій 1404,00грн./1Гкал без ПДВ, - для соцкультсфери та інших споживачів 1404,00грн./1 Гкал без ПДВ. У випадку зміни тарифів, погоджених органом місцевого самоврядування, виконавець має право на зміну тарифів на послуги з централізованого опалення в односторонньому порядку.

Додатковою угодою №4 від 16.12.2015 сторони дійшли обопільної згоди на підставі рішення Новгородської селищної ради виконавчого комітету №88 від 22.10.2015, з урахуванням рішення Новгородської селищної Ради виконавчого комітету №97 від 26.11.2015, п.2.2. договору №1377 від 24.10.2014 викласти в наступній редакції: Тариф на послуги з центрального опалення становить: -для населення-432,00грн./1 Гкал без ПДВ, -для бюджетних установ і організацій 1116,00грн./1Гкал без ПДВ, - для соцкультсфери та інших споживачів 1116,00грн./1 Гкал без ПДВ. У випадку зміни тарифів, погоджених органом місцевого самоврядування, виконавець має право на зміну тарифів на послуги з централізованого опалення в односторонньому порядку.

Вищезазначені додаткові угоди направлені на адресу відповідача, відмітка про що міститься на останніх.

На виконання умов договору, позивачем у період за листопад 2015 року по грудень 2015 року поставлено теплову енергію, що підтверджується актами про передачу приймання, а саме актом від 01.12.2015 та від 01.01.2016, вказані акти містяться в матеріалах справи №905/1397/16, які підписані сторонами та скріплені печатками підприємств.

В матеріалах справи відсутні докази незгоди відповідача щодо виконання позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором.

З урахуванням викладеного, господарський суд приходить до висновку, що позивач зобов'язання з подачі об'єктам споживача теплової енергії виконав належним чином.

Порядок надання споживачам послуг з теплопостачання встановлюється Законом України „Про теплопостачання, Законом України „Про житлово-комунальні послуги також передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно статті 3 Закону України Про теплопостачання, відносини між суб'єктами діяльності у сфері теплопостачання регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачає, що відношення між учасниками договірних відношень у сфері житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних началах.

В свою чергу, ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України закріплює, що відпуск теплової енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Правовідносини у сфері теплопостачання регулюються Цивільним та Господарським кодексами України, Законом України "Про теплопостачання", Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21.07.05 №630.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" постачання теплової енергії, теплопостачання, - господарська діяльність, пов'язана з наданням теплової енергії, теплоносія, споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживачем теплової енергії є фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.

Статтею 714 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона, постачальник, зобов'язується надавати другій стороні, споживачеві, абонентові, енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські забов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлює, якщо в зобов'язанні встановлений строк (дата) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк(дату).

Стаття 629 Цивільного кодексу України зазначає те, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 275 Господарського кодексу України унормовано, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство, енергопостачальник, відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду, енергію, споживачеві, абоненту, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Згідно з ч. 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про теплопостачання", у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Позивач виставив відповідачу рахунки - фактури №740 від 30.11.2015 на суму 138003,84грн., №741 від 30.11.2015 на суму 186001,92грн., №742 від 30.11.2016 на суму 19560,53грн., №743 від 30.11.2015 на суму 6840,29грн., №823 від 31.12.2015на суму 258593,47грн., №824 від 31.12.2015 на суму 262168,27грн., №825 від 31.12.2015 на суму 31663,87грн., №826 від 31.12.2015 на суму 9126,00грн.

Рахунки фактури вважаються врученими відповідачу, оскільки останній здійснив часткову оплату по ним, окрім того Товариство з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» не заперечує проти отримання від позивача теплової енергії та жодних доказів на спростування факту надання позивачем теплової енергії за розміром та ціною, зазначеним у рахунках - фактури не надав. Також, зі змісту претензії №290-16з від 17.02.2016 вбачається, що разом з нею на адресу відповідача направлялися и рахунки на оплату.

Судом встановлено, що ціни в рахунках фактури повністю відповідають тим, що узгоджені сторонами у додаткових угодах.

Відповідач частково розрахувався за поставлено теплову енергію, а саме платіжними дорученнями №179 від 16.12.2015 на суму 20000,00грн., №183 від 17.12.2015 на суму 96929,72грн., №187 від 18.12.2015 на суму 28000,00грн., №199 від 21.12.2015 на суму 41075,92грн., №218 від 28.12.2015 на суму 19560,53грн., №290 від 29.01.2016 на суму 262168,27грн., №422 від 22.03.2016 на суму 200992,07грн.

Окрім того, між сторонами проведено залік однорідних вимог на підставі заяв від 30.11.2015 по рахунку - фактури №743 на суму 5571,60грн. (несплачений залишок 1268,69грн.), від 31.12.2015 по рахункам фактури №№740,743 на суму 31592,66грн., від 31.01.2016 по рахунку фактури №825 на суму 2830,38грн., від 29.02.2016 по рахунку фактури №825 на суму 13353,02грн.

За таких обставин розмір заборгованості за послуги з теплопостачання перед позивачем у відповідача за договором №1377 від 24.10.2014 складає 366269,62грн.

Таким чином, судом не приймаються заперечення відповідача про незрозумілість розрахунку заборгованості.

З метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача позивач направляв претензії про стягнення заборгованості у розмірі 366269,62грн. №290-16з від 17.02.2016 та №510-16з від 29.03.2016, проте останні залишилися без виконання на відповіді.

Доводи відповідача про те, що він вже перерахував кошти у розмірі 89090,79грн. за договором №1377 від 24.10.2014, судом не приймаються, оскільки такі кошти перераховані за березень 2016 року, вказана обставина підтверджується змістом Спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання №1260 за рахунок коштів загального фонду державного бюджету від 18.04.2016.

Інших доказів на підтвердження оплати заборгованості у розмірі 366269,62грн. за договором №1377 від 24.10.2014 відповідач до матеріалів справи №905/1397/16 не надав, вищезазначених обставин у відзиві на позовну заяву не спростував.

За таких обставин станом на момент вирішення спору у справі №905/1397/16 заборгованість відповідача перед позивачем складає 366269,62грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст.34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсягу.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача у повному обсягу задоволеним .

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» (85295, Донецька область, м.Дзержинськ, с.Новгородське, вул.Артема, буд. 1, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково виробниче обєднання «Інкор і Ко» (87534, Донецька область, м.Маріуполь, Приморський район, проспект Нахімова, буд.116А, кімната 184, ) основний борг у розмірі 366269(триста шістдесят шість тисяч двісті шістдесят девять) грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 5494(пять тисяч чотириста девяносто чотири)грн. 00коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 21.06.2016

Суддя Д.М. Огороднік