ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2016 р.№ 916/1222/16

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА";

до відповідача ОСОБА_1 акціонерне товариство "Державний ощадний банк України"

про визнання недійсними окремих частин правочину

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

від заявника: ОСОБА_2 - за дорученням;

від відповідача: ОСОБА_3, ОСОБА_4 - за дорученням;

Суть спору: 22 червня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" (далі Заявник, Товариство) звернулось до господарського суду Одеської області із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити Публічному акціонерному товариству „державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства „державний ощадний банк України нараховувати неустойку, встановлену п. 7.1.3. Договору кредитної лінії №86, укладеного 28.12.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРКАВА та ОСОБА_1 акціонерним товариством „Державний ощадний банк України, у разі недотримання Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРКАВА п.п. 5.3.5, 5.3.6 Договору кредитної лінії №86, укладеного 28.12.2011;

- заборонити Публічному акціонерному товариству „державний ощадний банк України в особі філії Одеське обласне управління Публічного акціонерного товариства „державний ощадний банк України здійснювати списання грошових коштів з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю „УКРКАВА на підставі п.п.2.8, 5.2.2. Договору кредитної лінії №86 від 28.12.2011, п. 4.2.5 Договору банківського рахунку №2003 (у національній та іноземній валютах) від 02.12.2011, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю „УКРКАВА та ОСОБА_1 акціонерним товариством „Державний ощадний банк України.

Розглянувши у судовому засіданні 22.06.2016 подану заяву, господарський суд дійшов висновку про наступне.

Положеннями ст.66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або зі своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За приписами ст.67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

За положеннями п.1 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду. Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВГСУ №16 від 26.12.2011р. „Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Таким чином, підсумовуючи вищевикладені ВГСУ пропозиції до застосування судами положень ст.ст.66, 67 ГПК України, слід відзначити, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів тощо.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю УКРКАВА не обґрунтовано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, так як предметом позову у даній справі є визнання недійсними пункти 2.8, 5.2.2, 5.3.5, 5.3.6 договору кредитної лінії №86 укладеного 28.12.2011 року та визнання недійсним пункту 4.2.5 договору банківського рахунку №2003 (у національній та іноземній валюті укладеного 02.12.2011 року.. За таких обставин, суд не задовольняє заяву прокурора, подану в порядку ст.ст.66, 67 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 22, 66, 67, 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

1.Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРКАВА" у задоволенні заяви від 22.06.2016р. за вх.№2-3384/16 про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя