ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.06.2016 Справа №905/1853/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Кротінової О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, , в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, ,

про стягнення 109 310,00 грн., -

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю;

від відповідача: не зявився,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою №HЮС-1/258 від 27.05.2016р. до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 109 310,00 грн.

З дотриманням приписів ст.2-1 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, для розгляду справи №905/1853/16 визначено суддю Кротінову О.В.

Ухвалою суду від 01.06.2016р. даний позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №905/1853/16.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідно до комерційного акту РА №011922/997/109 від 04.12.2015р. в ході контрольної перевірки маси вантажу на транзитній станції «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці у вагонах №50049196 та №56743701 виявлена різниця у дійсній вазі та зазначеній відповідачем у залізничній накладній №50397579 від 03.12.2015р. (первісна відправка за накладною №50215276 від 25.11.2015р.), а отже неправильно вказано останнім дані вантажу, внаслідок чого виникли підстави для нарахування штрафу.

На підтвердження викладених обставин позивач надав у копіях: залізничні накладні №50397579 від 03.12.2015р., №47099809 від 04.12.2015р., №47099817 від 04.12.2015р., №47150073 від 05.12.2015р., комерційний акт РА №011922/997/109 від 04.12.2015р., акти загальної форми №2962/Ваги від 04.12.2015р., №6655Г від 04.12.2015р., №6656Г від 04.12.2015р., технічний паспорт засобу ваговимірювальної техніки (зввт) №14 від 05.02.2013р., виписка з книги обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах (почата 12.11.2015р.), правоустановчі документи на головне підприємство та регіональну філію позивача.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує посиланням на ст.ст.1, 2, 33, 61, 64, 82 Господарського процесуального кодексу України, ст.3 Закону України «Про залізничний транспорт», ч.5 ст.307 Господарського кодексу України, ст.ст.2, 5, 6, 23, 24, 37, 118, 119, 122, 129 Статуту залізниць України, п.1.1 р.4, п.2.3 Правил оформлення перевізних документів та п.5, п.11, п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, а також на п.3.15 розяснення Президії Вищого господарського суду України від 29.09.2008р. за №04-5/225 та оглядовий лист Вищого господарського суду України від 29.11.2007р. №01-8/917.

23.06.2016р. відповідачем через канцелярію господарського суду Донецької області надано заяву №б/н від 23.06.2016р. про відкладення розгляду справи.

30.06.2016р. позивачем надано супровідний лист №б/н від 30.06.2016р., до якого додано копії залізничних накладних №50215276 від 25.11.2015р., №47150073 від 05.12.2015р., №47099817 від 04.12.2015р., №47099809 від 04.12.2015р.

Документи долучено до матеріалів справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.06.2016р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі; усно пояснив розрахунок суми провізної плати з посиланням на норми чинного законодавства; свідчив, що спірне перевезення здійснювалось Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця» та виявлено порушення безпосередньо Публічним акціонерним товариством «Українська залізниця», в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» на її станції «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці, окрім того зауважено на тому, що виявлений надлишок завантаження доставлений за призначенням згідно залізничної накладної №47150073 від 05.12.2015р., а вантаж за накладними №47099809 від 04.12.2015р., №47099817 від 04.12.2015р., про що свідчать відповідні відмітки на представлених перевізних документах.

Також предявлено суду для огляду оригінали доданих до позовної заяви документів.

Представник відповідача у судове засідання 30.06.2016р. не зявився, витребувані судом документи не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи суть спору, належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, відсутність обґрунтування відповідачем необхідності відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що підстав для вчинення запитуваної Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» процесуальної дії не має та існує можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на таке, у задоволенні клопотання відповідача №б/н від 23.06.2016р. про відкладення розгляду справи судом відмовлено.

Дослідив матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, щодо такого.

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, є належним позивачем у справі.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору та інших правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.909 Цивільного Кодексу України за договором перевезення перевізник зобов'язаний доставити довірений йому відправником вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Укладення договору перевезення вантажу, відповідно до ч.3 ст.909 Цивільного кодексу України та ч.2 ст.307 Господарського кодексу України, підтверджується складанням транспортної накладної.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до Статуту та правил і наданий залізниці разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажів, яка укладається між відправником і залізницею. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезень до станції призначення.

У грудні 2015р. на адресу ПАТ ДТЕК «Західенерго», м.Бурштин Івано-Франківської області, зі станції Добропілля Донецької залізниці на станцію «Бурштин» Львівської залізниці відбулось відвантаження за залізничною накладною №50397579 від 03.12.2015р. у вагонах №50049196 та №56743701 вантажу вугілля камяне, первісна відправка здійснювалась Товариством з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, за залізничною накладною №50215276 від 25.11.2015р.

При оформленні зазначених залізничних накладних у вагоні №50049196 відповідачем вказано масу вантажу нетто - 70000 кг. та у вагоні №56743701 71000 кг.

Як свідчить розділ 26 та 28 вищевказаних накладних, маса вантажу визначена відправником на вагонних вагах (150 т).

Згідно з п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., вантажі, завантажені відправниками у вагони закритого типу (криті, ізотермічні, хопери, цистерни тощо) та контейнери, приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду кузова (котла) вагона (контейнера), пломб (ЗПП), без перевірки вантажу. Вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці було проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах №50049196 та №56743701 не відповідає масі, вказаній відправником у накладній №50215276 від 25.11.2015р. (первісна) та, як наслідок, у накладній №50397579 від 03.12.2015р., про що були складені акти загальної форми №2962/Ваги від 04.12.2015р., №6655Г від 04.12.2015р., №6656Г від 04.12.2015р.

За результатами контрольної перевірки станцією «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці складено комерційний акт РА №011922/997/109 від 04.12.2015р., відповідно до якого 04.12.2015р. проведене контрольне переважування вагонів №50049196 та №56743701. У документі зазначено вантаж: «Вугілля камяне, марки г - газовий», навалом, у вагоні №50049196 вага брутто не вказана, тара 23400 кг., нетто 70000 кг., у вагоні №56743701 вага брутто не вказана, тара 21800 кг., нетто 71000 кг.

У комерційному акті також відображено, що при переважуванні вагонів у статичному режимі у присутності заст. ДС Клюєва, АРГ Чугай, приймальника поїздів Кокошинській, прийомоздавальника Щербіни на справних 150 т. вагонних електронно-тензометричних вагах станції НД-Вузол, які пройшли перевірку 15.10.2015р., виявилось: у вагоні №50049196 вага брутто 94100 кг., тара за документом 23400 кг., нетто 70700 кг, що більше ваги вказаної у документі, понад вантажопідйомність вагону на 700 кг., у вагоні №56743701 вага брутто 94050 кг., тара за документом 21800 кг., нетто 72250 кг., що більше ваги вказаної у документі, понад вантажопідйомність вагону 1250 кг. Навантаження вантажу в обох вагонах нижче бортів на 40-60 см, марковано поздовжніми борознами. Маркування не порушено, слідів втрати та розкрадання вантажу немає. Вагони бездвірні, розвантажувальні люка з обох сторін закриті. У технічному відношенні вагони справні. При повторному переважуванні вагонів вага підтвердилась. Зав. вантажного двору по штатному розпису немає.

Виявлення різниці у вказаних вагонах понад зазначеної маси вантажу у залізничних накладних зафіксовано у книзі обліку контрольних зважувань та перевірки кількості вантажу у вагонах станції «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці, про що свідчить представлена суду виписка з такої книги.

Пунктом 10 Правил складання актів, які затверджені наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., передбачено, що комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Суд встановив, що комерційний акт РА №011922/997/109 від 04.12.2015р. підписаний належними особами у відповідності до п.10 Правил складання актів.

Відповідно до п.12. Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002р., якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі «Є» комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: «Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено». Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

При невідповідності відомостей, указаних в акті попутної станції, фактичним даним, що виявились під час перевірки вантажу, багажу або вантажобагажу, складається новий комерційний акт.

Згідно технічного паспорту №14 вагонних ваг станції «Нижньодніпровськ-Вузол» Придніпровської залізниці, відміткою у паспорті підтверджено, що остання державна повірка ваг здійснена 15.10.2015р., наступний плановий термін перевірки ваг не пізніше 15.04.2016р.

У розділі «Є» комерційного акту РА №011922/997/109 від 04.12.2015р. міститься відмітка станції призначення «Бурштин» Львівської залізниці наступного змісту: «При перевірці різниці проти цього акту не виявлено».

Статут залізниць України (далі - Статут) визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту).

Статтею 37 Статуту встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

На підставі цього Статуту затверджені Мінтрансом Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст.5 Статуту).

Правилами перевезень вантажів, а саме п.1.1. розділу 4 Правил оформлення перевізних документів, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України за №863/5084 від 24.11.2000р., а також ст.23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). У відповідності до цих Правил, а саме п.2.1. та п.2.2., графи «Маса вантажу, визначена відправником, кг» та «Спосіб визначення маси» заповнюються вантажовідправником. Маса вантажу згідно ст.37 Статуту та п.5. Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за №861/5082, визначається відправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п.2.3 Правил оформлення перевізних документів, своїм підписом підтверджує представник відправника. Так, правильність внесених відомостей до вищевказаної накладної підтвердив своїм підписом представник відправника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній. Залізниця має право перевіряти правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.

Згідно ч.1 ст.129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Для засвідчення обставини невідповідності маси вантажу з даними, зазначеними у транспортних документах законодавцем у ст.129 Статуту визначено складання комерційного акту.

Таким чином, підставою для матеріальної відповідальності вантажовідправника є обставини, викладені у комерційному акті.

Так, невідповідність фактичної маси вантажу з масою вантажу, яка зазначена відправником (відповідачем) у накладній №50397579 від 03.12.2015р. (первісна №50215276 від 25.11.2015р.), засвідчено належним доказом комерційним актом РА №011922/997/109 від 04.12.2015р.

Вказаний комерційний акт за своєю формою та змістом відповідає вимогам Статуту залізниць України та Правил складання актів, а тому визнається судом належним доказом на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладній, та фактичної маси вантажу.

Між тим, в матеріалах справи відсутні та сторонами не надані жодні докази, які б свідчили про намагання оскаржити відомості викладені у комерційному акті, або що спростовують вищевикладені обставини.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України за №644 від 21.11.2000р. та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно зі статтею 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно із ст.122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену у накладній масу вантажу з відправника стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту.

Тобто, чинне законодавство України повязує застосування до вантажовідправника наслідків встановлених ст.118 Статуту залізниць України із фактом неправильного зазначення певних відомостей у накладній, зокрема, маси вантажу.

Враховуючи дане, предметом дослідження є встановлення такого порушення.

Доказів на підтвердження відсутності вини вантажовідправника у невідповідності відомостей у перевізному документі фактичній масі вантажу у спірному вагоні, відповідачем суду не надано.

Відтак, судом встановлено наявність підстав для застосування відповідальності, передбаченої вищеозначеним нормативним актом.

Окрім того, при застосуванні статей 118 та 122 Статуту слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Відповідно до ст.118 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами.

Виходячи з того, що провізна плата за перевезення вантажу у спірних вагонах складає 10931,00 грн., позивачем нараховано та предявлено до стягнення з відповідача штраф в сумі 109310,00 грн.

Судом встановлено, що розрахунок суми штрафу є арифметично вірним, та відповідає ст.ст.118, 122 Статут залізниць України, а також проведено з дотриманням приписів Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги та Коефіцієнтів, що застосовуються до Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ними послуги, затвердженого наказом №317 від 26.03.2009р. Міністерства транспорту та звязку України.

З огляду на таке, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетровськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Київ, в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», м.Дніпропетроськ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля», м.Білицьке м.Добропілля Донецької області, про стягнення штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 109 310,00 грн., задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (85043, Донецька область, м.Добропілля, м.Білицьке, вул.Красноармійська, буд.1А, , банківські реквізити не зазначено) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м.Київ, вул.Тверська, буд.5, ), в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (49602, м.Дніпропетровськ, Кіровський район, пр.Карла Маркса, буд.108, , банківські реквізити не зазначено) штраф у розмірі 109310,00грн., а також відшкодування сплаченого судового збору у розмірі 1639,65 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В судовому засіданні 30.06.2016р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 04.07.2016р.

Суддя О.В. Кротінова