номер провадження справи 5/36/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2016 Справа № 908/1247/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ВО УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ (61037, Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 199 б; адреса для листування: 61176, Харківська область, м. Харків, а/с 1019)

До відповідача: Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2)

про стягнення 79 139,23 грн.

Суддя Проскуряков К.В.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 02/06-06 від 02.06.2016

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 3811 від 13.06.2016

СУТНІСТЬ СПОРУ:

10.05.2016 до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ВО УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ до Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод про стягнення 79139,23грн.

Ухвалою суду від 10.05.2016 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №908/1247/16, справі присвоєно номер провадження 5/36/16, розгляд якої призначено на 08.06.2016. Розгляд справи неодноразово відкладався та у судовому засіданні оголошувалась перерва. У судовому засіданні 06.07.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

За письмовим клопотанням представників сторін розгляд справи відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Суду надано наступні пояснення: 21.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВО Укрспецкомплект» (далі постачальник) було укладено договір поставки № 150378 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до якого постачальник зобовязується у 2015 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені у специфікаціях додатках до цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору. Позивач здійснив поставку товару на загальну суму 75 840,19 грн. В свою чергу, відповідач отриманий товар не оплатив. У звязку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 75840,19 грн., пеню у розмірі 2 161,44 грн. та втрати від інфляції у розмірі 1137,60 грн. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Суду надано письмовий відзив, відповідно до якого згідно із п. 5.6. договору у разі постачання товару, який не передбачений специфікацією додаток до цього договору, то такий товар не підлягає оплаті. Найменування товару у специфікації № 1 до договору та у видатковій накладній є різними. Крім того, відповідно до п. 4.2. договору оплата за отриманий товар здійснюється протягом 30 днів з дня постачання та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товару. Відповідач оригінал рахунку не отримував. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.12.2015 між Приватним акціонерним товариством «Запорізький електровозоремонтний завод» (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ВО Укрспецкомплект» (далі постачальник) було укладено договір поставки № 150378 (далі договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого постачальник зобовязується у 2015 році поставити (передати у власність) замовникові товари, зазначені у специфікаціях додатках до цього договору, а замовник прийняти і оплатити такі товари на умовах цього договору.

Найменування, номенклатура, асортимент, марка, кількість товарів: відповідно до специфікацій додатків до цього договору. виробник товарів: відповідно до специфікацій додатків до цього договору.

Відповідно до п.п. 2.1., 2.2., 2.5. договору постачальник повинен передати (поставити) замовнику товар (товари), якість яких повинна відповідати вимогам Державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній документації (ТУ, ГОСТ, ДСТУ, креслення та інше) та вимогам зазначеним у цьому договорі та специфікаціях додатках до цього договору.

Номери та індекси стандартів, технічних умов, ГОСТ, ДСТУ, креслень або іншої нормативно-технічної документації щодо якості товарів зазначаються у специфікаціях додатках до цього договору.

Підтвердженням якості з боку постачальника є: сертифікат відповідності, а у разі постачання товару, який не підлягає обовязковій сертифікації та не сертифікований паспорт (сертифікат) якості НАН кожну поставлену партію товару, які повинні бути передані замовнику в момент поставки кожної партії товару.

При виявленні товару, який не відповідає вимогам Державних стандартів, що діють в Україні, нормативно-технічній документації (ТУ, ГОСТ, ДСТУ, креслення та інше) та вимогам, зазначеним у договорі та специфікаціях додатках до договору, а також при виявленні дефектів в гарантійний строк експлуатації або в гарантійний строк придатності та зберігання, виклик представника постачальника є обовязковий.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що ціна (сума, загальна вартість) цього договору становить 75 840,19 грн., у т.ч. ПДВ 20 % - 12640,03 грн. Ціна за одиницю вказується у специфікаціях додатках до цього договору.

Відповідно до п. 4.2. договору замовник здійснює оплату поставленого товару протягом 30 календарних днів з дня постачання товару, який визначається датою видаткової накладної та отримання замовником оригіналу рахунку на оплату товарів.

Згідно із п.п. 5.5., 5.6., 5.8., 5.9., 5.12. договору право власності на товар, зазначений у специфікаціях додатках до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами / представниками сторін видаткової накладної та відсутності у замовника зауважень щодо якості, комплектності та асортименту товару. У разі наявності у замовника зауважень щодо якості, комплектності та асортименту товару, право власності на товар, зазначений у специфікаціях додатках до цього договору, переходить до замовника з моменту підписання сторонами / представниками сторін ОСОБА_1 приймання передачі товару.

У разі постачання товару, який не передбачений специфікаціями додатками до цього договору, то такий товар не підлягає оплаті за цим договором.

Прийом товару здійснюється замовником у відповідності до умов цього договору, а також у відповідності до умов Інструкції № П-6 від 15.06.1965 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за кількістю» та Інструкції № П-7 від 25.04.1966 «Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю», якщо умови вищезазначених інструкцій не суперечать умов цього договору та/або діючому законодавству (вказані інструкції застосовуються в частині, що не суперечить умовам цього договору та/або діючому законодавству).

Прийом товару здійснюється замовником при наявності товарно-супровідних документів: товарно-транспортної накладної (інших документів щодо транспортування товару), пакувальних аркушів, рахунку на оплату товару, документів, підтверджуючих якість товару. Замовник проводить вхідний контроль товару згідно із вимогами ГОСТ 24297-87.

Замовник має право предявити постачальнику претензії по кількості на підставі видаткової накладної, ОСОБА_1 приймання передачі товару, і по якості на протязі гарантійного строку.

Підтвердженням про отримання товару замовником є видаткова накладна, підписана уповноваженими представниками сторін.

Замовник зобовязаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (п. 6.1.1.).

Постачальник має право своєчасно та в повному обсязі отримувати плату за поставлені товари (п. 6.4.1.).

Відповідно до п. 7.2.1. договору замовник у разі порушення строків оплати отриманого товару сплачує постачальнику пеню у розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Між сторонами було підписано Специфікацію № 1 на суму 75840,19 грн. (а.с. 15, 70).

Поставка товару підтверджується видатковою накладною від 21.12.2015 № РН 000606 на суму 75840,19 грн., яка підписана обома сторонами та довіреністю на отримання товару, експрес накладною від 22.12.2015, які містяться в матеріалах справи (а.с. 17-18, 71, 72).

Також в матеріалах справи міститься видаткова накладна на суму 75840,19 грн., в якій невірно зазначено номер договору поставки. Позивачем надано бухгалтерську довідку, яка міститься в матеріалах справи, відповідно до якої це є технічною помилкою при оформленні видаткової накладної (а.с. 115).

18.03.2016 позивач направив на адресу відповідача претензію № 0277/03/134 від 18.03.2016 разом з двома примірниками акти звірки на суму 77 114,30 грн., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, описом вкладення у цінний лист та фіскальним чеком (а.с. 20 -22). Претензія була отримана відповідачем 22.03.2016, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 22). Відповіді на претензію позивач не отримав.

В матеріалах справи міститься оригінал рахунку фактури № 8469/134 від 17.12.2015 на суму 75840,19 грн. (а.с. 56).

Також, в матеріалах справи міститься лист № 09/744 від 28.12.2015, з якого вбачається, що продукція за накладною є спеціалізованою та має нестандартні розміри, виготовлена за індивідуальним замовленням ПАТ «ВО Укрспецкомплект» (а.с. 116).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань. Аналогічні норми містяться в ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 75 840,19 грн., яка підтверджена матеріалами справи та підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування - це спосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано втрати від інфляції у розмірі 1 137,60 грн. розрахунок перевірено судом за допомогою компютерної програми «Законодавство» є вірним та відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до п. 7.2.1. договору замовник у разі порушення строків оплати отриманого товару сплачує постачальнику пеню у розмірі половини облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки.

Згідно із вимогами Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Згідно із розрахунком позивача відповідачу нараховано пеню у розмірі 2161,44 грн. за період з 22.01.2016 по 26.04.2016.

За допомогою компютерної програми «Законодавство» судом перевірено розрахунок пені. Згідно із розрахунком суду, здійсненим за допомогою компютерної програми «Законодавство», стягненню підлягає пеня у розмірі 2149,84 грн. за період з 22.01.2016 по 26.04.2016 (за 95 днів), з відмовою у стягненні 11,60 грн.

Заперечення відповідача до уваги суду не приймаються, оскільки пунктом п. 5.8 Договору сторони узгодили, що приймання товару здійснюється відповідно до умов Інструкцій № П-6 від 15.06.1965 та № П-7 від 25.04.1966, якщо їх умови не суперечать умовам Договорів та/або чинному законодавству.

Згідно з пунктом 6 (підпункт "а") Інструкції № П-7 приймання продукції за якістю і комплектності проводиться на складі одержувача при іногородньої поставці - не пізніше 20 днів. При цьому пунктом 9 цієї Інструкції встановлено, що ОСОБА_1 про приховані недоліки продукції повинен бути складений протягом 5 днів після виявлення недоліків.

Пунктом 11 Інструкції № П-7 встановлено, що під час приймання продукції за якістю одночасно проводиться перевірка комплектності продукції, а також відповідності тари, упаковки, маркування вимогам стандартів, технічних умов.

Відповідно до пункту 16 Інструкції № П-7 при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, що надійшла, тари або упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам), договору або даним, зазначеним у маркуванні і супровідних документах, що засвідчують якість продукції ( пункт 14 Інструкції № П-7), одержувач призупиняє подальшу прийомку продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Одержувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості або некомплектної продукції в умовах, що запобігають погіршення її якості і змішання з іншого однорідної продукцією. Одержувач також зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акту представника іногороднього виготовлювача (відправника), якщо це передбачено в основних і особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або договорі.

Пунктом 18 Інструкції № П-7 визначено порядок повідомлення представника виготовлювача (відправника) про виклик, яка має бути направлена (передано) йому по телеграфу (телефону) не пізніше 24 год., Якщо інші терміни не встановлені Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами чи договором.

За результатами приймання продукції за якістю з участю представників, зазначених в пунктах 19 і 20 Інструкції № П-7, складається акт про фактичну якість і комплектність отриманої продукції. Акт повинен бути складений в день закінчення приймання продукції за якістю (пункт 29 Інструкції № П-7).

Доказів припинення приймання продукції і виклику представника позивача для участі в прийманні продукції позивачем в матеріали справи суду не надано. Матеріалами справи підтверджено, що поставлений товар було отримано представником відповідача на підставі довіреності без зауважень щодо наявності супровідних документів, зокрема, оригіналу рахунку на оплату.

Також, пунктом 40 Інструкції № П-7 визначено, що претензія, що випливає з поставки продукції, що не відповідає за якістю, комплектності, тарі, упаковці і маркуванню стандартам, технічним умовам, кресленням, рецептур, зразкам (еталонам), пред'являється одержувачем (покупцем) виробнику (відправнику, постачальнику) у встановлений термін з додатком до претензії акту про фактичну якість і комплектність отриманої продукції, складеному в порядку, встановленому пунктом 29 Інструкції, однак ні акту ні претензії в матеріали справи не представлено в зв'язку з відсутністю таких, що є доказом того, що товар за Договором поставки був прийнятий відповідачем без зауважень щодо кількості, якості, комплектності та асортименту. У зв'язку з чим на підставі п.5.5 Договору право власності на товар перейшло до відповідача в момент підписання видаткової накладної.

Щодо посилання відповідача на те, що ним не отримано оригіналу рахунку для оплати, суд зазначає, що у листі Міністерства фінансів України від 09.07.2007 № 31-34000-20/23-4579/4800 зазначено, що відповідно до статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій та повинні бути складені під час здійснення цієї операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні документи для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву підприємства, установи, від імені яких складено документ, назву документа (форми), дату і місце складання, зміст, обсяг та одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Рахунок (рахунок-фактура) за своїм призначенням не відповідає ознакам первинного документа, оскільки ним не фіксується будь-яка господарська операція, розпорядження або дозвіл на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Форма рахунку (рахунку-фактури) не відносяться до типових форм, які затверджуються Державним комітетом статистики України, застосування її нормативно-правовими актами не передбачено, тому при його складанні слід керуватися нормами зазначеного Закону України.

Отже, рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити грошові кошти за прийняту ним продукцію.

Суд зауважує, що товар за договором прийнятий відповідачем, видаткова накладна підписана сторонами, будь-яких зауважень щодо прийнятого товару (якості, комплектності тощо) відповідачем не висловлено. З позовом стосовно не отримання товару за накладною відповідач до суду не звертався. Згідно з ч. 2 ст. 666 ЦК України якщо продавець не передає покупцеві документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитись від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві. Тобто, відповідач у разі ненадання документів мав право встановити розумний строк для їх надання, у разі ненадання відмовитись від договору, повернути товар, заявити вимогу про сплату штрафу. Саме ці дії відповідача і підтвердили б його твердження про ненадання документів. Жодного листування (доказу звернення) з боку відповідача з приводу ненадання документів, визначених п. 4.2 договору, зокрема, рахунку, не надано; відмови від договору не заявлено; товар не повернутий.

В матеріалах справи міститься оригінал рахунку фактури № 8469/134 від 17.12.2015 на суму 75840,19 грн. (а.с. 56).

Контррозрахунку спірної суми відповідачем суду не надано.

Доказів сплати суми боргу у повному обсязі відповідачем суду не надано.

Згідно із п. 4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відносяться на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Запорізький електровозоремонтний завод (69095, Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, р/р 602 в ЗВ ПАТ АБ «Експрес - Банк» м. Запоріжжя, МФО 322959, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВО УКРСПЕЦКОМПЛЕКТ (61037, Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 199 б; адреса для листування: 61176, Харківська область, м. Харків, а/с 1019, п/р 2124 у філії ХГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Харків, МФО 351533, ) заборгованість у розмірі 75 840 (сімдесят пять тисяч вісімсот сорок) грн. 19 коп., пеню у розмірі 2 149 (дві тисячі сто сорок девять) грн. 84 коп., втрати від інфляції у розмірі 1 137 (одна тисяча сто тридцять сім) грн. 60 коп., судовий збір у розмірі 1 377 (одна тисяча триста сімдесят сім) грн. 79 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Суддя К.В. Проскуряков

Рішення господарського суду набирає чинності протягом 10 днів із дня його підписання

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано 06.07.2016.