Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"30" червня 2016 р. Справа № 927/475/16

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут", , вул. Любецька, 68, м. Чернігів,14021

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Бобровицький молокозавод", , вул. Чернігівська 50, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область,17400

про стягнення 254702,80грн.

Суддя Iвченко С.М.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_1 - представник, довіреність №1/1337 від 30.06.2016

відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 30.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, повне рішення підписано 01.07.2016.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення 254702,80 грн., в т.ч. 246780,21грн. заборгованості за поставлений у березні 2016р. відповідно до договору від 29.01.2016 № 11410UO420CP016 від 29.01.2016 природній газ, 505,70 грн. 3%-річних та 7416,89 грн. пені у зв"язку з порушенням строків оплати.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, представника в судове засідання не направив, хоча належним чином повідомлявся судом про час та місце розгляду справи, про що свідчить наявне у матеріалах справи поштове повідомлення.

З огляду на те, що сторони повідомлені судом про час та місце розгляду справи, направлення представників у судове засідання та надання суду відзиву є правом сторони, суд вважає за можливе вирішити справу за наявними доказами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні представника позивача, суд встановив:

29.01.2016 сторонами укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 11410UO420CP016 , згідно до якого позивач взяв на себе зобовязання передати у власність відповідачу природній газ, а відповідач зобов"язувався прийняти і оплатити вартість газу.

Відповідно до умов до Договору позивач в березні 2016 поставив, а відповідач прийняв природний газ в кількості 33, 254 куб.м., про що є підписаний з обох сторін та скріплений печаткою акт приймання-передачі за березень 2016. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що ціна за 1000,00 куб.м. природного газу з урахуванням тарифів на транспортування магістральними мережами, податку на додану вартість становить 7698,24 грн. Таким чином, вартість поставленого відповідачу в березні 2016 природного газу становить 255 997,27 грн.

На підставі п.4.2.1 Договору 100% місячної вартості запланованого обсягу газу сплачується споживачем до 25 числа місяця, що передує місяцю постачання. Згідно п. 4.2.3.Договору остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється до 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобовязань щодо оплати одержаного природного газу станом на 28.04.2016 його заборгованість перед позивачем склала 246 780,21 грн..

Враховуючи порушення відповідачем строків оплати за природній газ позивачем були заявлені до стягнення з позивача 3% річних з простроченого платежу та пеня у розмірі 7416,89грн..

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, яких прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно матеріалів справи, період прострочення грошового зобов'язання відповідачем становить 25 днів з 04.04.2016 по 28.04.2016. Виходячи з викладеного розмір 3% річних з простроченого платежу складає 505,70 грн..

З приводу позовних вимог про стягнення пені у розмірі 7416,89грн. судом враховується наступне.

Відносно відповідача ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 08.07.2009 було порушено провадження у справі № 9/78б/31б/21б про банкрутство ПАТ «Бобровицький молокозавод». Одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство був введений мораторій на задоволення вимог кредиторів. На даний час провадження у справі про банкрутство триває, отже, мораторій діє з 08.07.2009 і по сьогоднішній день.

Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань щодо сплати податків і зборів, застосованих до прийняття рішення про введення мораторію.

Частиною 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» встановлено, що мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням справи про банкрутство.

Згідно з абзацом 2 частини 4 статті 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» протягом дії мораторію не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Тобто, наведена норма встановлює загальну заборону на нарахування штрафу і пені упродовж часу дії мораторію на задоволення вимог кредиторів. Зміст цієї заборони не пов'язаний із визначенням поняття мораторію і не обмежений ним. Заборона чинна протягом дії мораторію, тому неустойка за невиконання грошових зобов'язань не нараховується в силу прямої заборони законом, безвідносно до часу їх виникнення. Крім того, не може розглядатися питання про поширення чи непоширення мораторію на ненараховану неустойку, оскільки законом виключена можливість виникнення та існування відносин нарахування неустойки боржникові, стосовно якого діє мораторій, введений при провадженні справи про його банкрутство.

Виходячи зі змісту Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» боржник повинен виконувати зобов'язання, що виникли після введення мораторію, але пеня та штраф за їх невиконання або неналежне виконання не нараховуються, за винятком випадків, які можуть бути встановлені спеціальними нормами законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01.10.2013 у справі № 28/5005/3240/2012.

Таким чином, враховуючи наведені вище положення законодавства та фактично встановлені обставини справи, суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні стягнення з відповідача пені у розмірі 7416,89грн. та задоволенню позову у частині стягнення суми основної заборгованості - 246780,21 грн. та 3% річних у сумі 505,70грн.

За таких обставин враховуючи часткове задоволення позову, судові витрати у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України мають бути покладені на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 526,530,612,625, 629 Цивільного кодексу України, ст.12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бобровицький молокозавод" (, вул. Чернігівська 50, м. Бобровиця, Бобровицький район, Чернігівська область,17400, рахунок 2092 в ПАТ "БТА Банк" м. Київ, МФО 321723) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" ( , вул. Любецька, 68, м. Чернігів,14021 р/р 0 в АБ "Кліринговий дім", МФО 300647) 246 780,21 грн. боргу, 505,70 грн. трьох відсотків річних, 3 709,29 грн. судового збору, відмовивши в решті позову .

2. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано 01.07.2016

Суддя С.М. Iвченко