ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

30 червня 2016 року Справа № 915/1158/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши заяву за вх. № 10954/16 від 15.06.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод "КРОНІД" про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду по справі № 915/1158/15

за позовом Закритого акціонерного товариства "Галеніка", вул. Лінкмену, 28, м. Вільнюс, Литва, 08217 (код 225676910)

поштова адреса: вул. Віто Герулайчо, 1, оф. 1, м. Вільнюс, Литва, 08200

адреса представника позивача: Оболонська набережна, 7, корп. 3, оф. 2, м. Київ, Київська область, Україна, 04211

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод "КРОНІД", вул. Новозаводська, 11/1, м. Миколаїв, Миколаївська область, Україна, 54028 ()

про стягнення коштів в якості передоплати за договором № 20/01 від 20.01.2010 року у розмірі 122 640, 00 доларів США, що еквівалентно 2 640 439, 20 гривень.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача): представник не з'явився;

від відповідача (боржника): Важеніна С.А., довіреність від 29.06.2016 року;

від відповідача (боржника): Швець О.М., довіреність № 85 від 29.06.2016 року;

від відповідача (боржника): директор - Долгошея С.Ю., паспорт НОМЕР_1 виданий 06.09.1996 року.

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області надійшла заява вх. № 10954/16 від 15.06.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод "КРОНІД" про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду по справі № 915/1158/15, у якій заявник просить суд відстрочити виконання рішення по справі 915/1158/15 до 01.09.2016 року з подальшим розстроченням оплати боргу рівними щомісячними частинами в сумі 73 345, 54 грн. до повного погашення 2 640 439, 20 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.06.2016 року призначено розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду в судовому засіданні на 30.06.2016 року.

Боржник ТзОВ "Український радіаторний завод "КРОНІД" в судовому засіданні 30.06.2016 року вимоги заяви підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених в заяві (том 2, арк. 60-62) та письмових поясненнях (том 2, арк.72-73), та просив суд відстрочити виконання рішення по справі 915/1158/15 до 01.09.2016 року з подальшим розстроченням.

В обґрунтування поданої заяви боржник ТзОВ "Український радіаторний завод "КРОНІД" зазначив, що на сьогоднішній день відповідач не має фінансової можливості виконати рішення суду одночасно, оскільки всі кошти, що надходять на рахунок підприємства, перераховуються в рахунок виконання договорів за державним замовленням, яке виконується в рамках державного оборонного замовлення на виконання договорів № 2786-ХКМБ від 19.01.2016 року, № 2850-ХКМБ від 25.02.2016 року, № 40-ДП «ЛБТЗ» від 15.02.2016 року.

Укладені договори нададуть змогу отримати прибутки та здійснити погашення заборгованості.

Продукція, що виробляється, використовується безпосередньо у виробництві продукції оборонного призначення, визначеної відповідно до Закону України «Про державне оборонне замовлення».

Замовником цієї продукції є держава в особі замовника - Міністерства оборони України по Державних контрактах № 247/1/16/27 від 01.04.16 року, № 247/16/31 від 08.04.16 року та № 247/1/16/32 від 08.04.16 року, які були укладені на виконання Державного оборонного замовлення на 2016 рік та затверджені Постановою КМ України № 64-1 від 08.02.16 року. Зміст вказаної постанови обмежений в офіційному доступі та оприлюдненні оскільки пов'язаний з постачанням продукції в зону АТО.

Стягнення коштів з рахунку ТзОВ "Український радіаторний завод "КРОНІД" призведе до стягнення на користь позивача коштів державного бюджету виділених для вироблення та постачання військової техніки в зону АТО.

У випадку арешту рахунків відповідача буде заблокована його господарська діяльність, що унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед кредитором і в майбутньому призведе до стану банкрутства відповідача.

На підтвердження викладених в заяві обставин боржником подано копію договору поставки № 40 від 15.02.2016 року, укладеного між ДП "Львівський бронетанковий завод" та ТзОВ "Український радіаторний завод "Кронід" (том 2, арк. 63-68).

З грошового обороту підприємства вибула значна частина коштів, вилучення яких негативно відобразилось на господарській діяльності підприємства. Так, ПАТ "Банк "Київська Русь" має заборгованість перед ТзОВ "Український радіаторний завод "Кронід" в сумі 1 747 674, 61 грн. (заява про задоволення вимог кредитора від 31.07.2015 року) (том 2, арк. 81-84).

До моменту прийняття вищими судовими інстанціями судового рішення у даній справі ТзОВ "Український радіаторний завод "Кронід" вважав, що повинен виконати взяте на себе за договором купівлі-продажу № 22/06 від 15.06.2016 року зобов'язання та не мав права розпоряджатись придбаним на виконання умов договору комбайном "Лида 1300". На сьогоднішній день боржником вживаються заходи щодо реалізації вказаного зернозбирального комбайну, що в подальшому надасть можливість розрахуватись із стягувачем (том 2, арк. 74-80).

Керуючись приписами ст. 121 ГПК України, боржник просив суд відстрочити виконання рішення по справі 915/1158/15 до 01.09.2016 року з подальшим розстроченням оплати боргу рівними щомісячними частками в сумі 73 345, 54 грн. до повного погашення 2 640 439, 20 грн.

Стягувач ЗАТ "Галеніка" явку повноважного представника в судове засідання 30.06.2016 року не забезпечив.

29.06.2016 року до господарського суду Миколаївської області від представника стягувача засобом факсимільного зв'язку надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване неповідомленням належним чином представника стягувача про час і місце слухання справи, а також відсутністю квитків на потяги та автобуси в напрямку Київ-Миколаїв.

Подане клопотання долучено судом до матеріалів справи.

Розглянувши подане клопотання, судом встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Клопотання про продовження строку розгляду заяви сторонами не було подано (не заявлялось).

Крім того, твердження стягувача, що представник позивача (стягувача) Бондар Р.В. не повідомлений належним чином про дачу та час проведення засідання, а саме отримав ухвалу господарського суду Миколаївської області у другій половині дня 29.06.2016 року є безпідставними, оскільки представник ЗАТ «Галеніка» Бондар Р.Г. ще 21.06.2016 року о 16:50 год. був додатково повідомлений телефонограмою про дату, час та місце розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду, яка наявна в матеріалах справи (том 2, арк. 71). Отже, стягувач (позивач) повідомлений належним чином.

Крім того, стягувач не позбавлений був можливості направити іншого представника.

Явка повноважного представника стягувача не визнавалась судом обов'язковою.

Письмових заперечень по суті заяви про відстрочку та розстрочку виконання судового рішення стягувачем не було подано.

Враховуючи вищевикладене, обмежений процесульний строк розгляду заяв про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, своєчасне повідомлення учасників процесу про дату судового засідання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення судового засідання. Судом відмовлено в задоволені клопотання ЗАТ "Галеніка" про відкладення розгляду заяви.

Розглянувши подану заяву про відстрочку виконання рішення суду, заслухавши пояснення боржника, дослідивши та оцінивши усі подані учасниками процесу докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 14.09.2015 року по справі 915/1158/15 в позові відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.11.2015 року рішення господарського суду Миколаївської області від 14.09.2015 року скасовано.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод" на користь Закритого акціонерного товариства "Галеніка" 122 640, 00 доларів США предоплати за договором № 20-01 від 20.01.2010 р., що еквівалентно 2 640 439, 20 грн. відповідно до курсу Національного Банку України станом на дату подання позову.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод" на користь Закритого акціонерного товариства "Галеніка" 52 808, 78 грн. - судового збору за подачу позовної заяви та 58 089, 66 грн. - судового збору за подачу апеляційної скарги.

10.12.2015 року господарським судом Миколаївської області на виконання постанови було видано відповідні накази.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.02.2016 року касаційну скаргу ТзОВ "Український радіаторний завод "КРОНІД" залишено без задоволення. Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року у справі № 915/1158/15 залишено без змін.

При цьому, судом враховано наступне.

Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 року з останніми змінами "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки або розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

За таких обставин, вищезазначені норми визначають процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних із проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. Таким чином, питання відстрочки або розстрочки виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявності обставин (підстав), що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його виконання неможливим.

Нормами чинного законодавства, зокрема ГПК України, не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання. При цьому, такі виняткові обставини визначаються судом з огляду на матеріали справи, у тому числі подані стороною докази на обґрунтування такої заяви.

Суд оцінює докази, які підтверджують зазначені обставини, за правилами ст. 43 ГПК України і лише за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право відстрочити чи розстрочити виконання рішення.

Згідно зі ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак, саме на відповідача (боржника за наказом) в контексті приписів ст. 4-3, ст. 33 ГПК України покладається обов'язок доведення існування відповідних підстав, тоді як позивач (стягувач за наказом), у разі наявності заперечень, має навести докази на їх (підстав) спростування.

Відстрочка чи розстрочка виконання рішення господарського суду може бути надана лише у виняткових, виключних випадках, коли є достатньо доказів того, що у сторін з поважних причин немає можливості виконати рішення у встановлений строк чи встановленим способом.

Розглянувши заяву боржника про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви з огляду на наступне:

- боржником в порушення ст. 33, 121 ГПК України не подано суду жодного доказу, який би надавав можливість суду оцінити фінансовий стан боржника; не подано доказів про наявність усіх відкритих боржником рахунків в установах банків та наявності/відсутності коштів на рахунках; не подано доказів наявності/відсутності майна, на яке можливо би було звернути стягнення;

- доводи боржника зводяться до того, що стягнення коштів, отриманих боржником на виконання укладеного з іншим контрагентом договору за державним замовленням, призведе до неможливості виконання ним взятого на себе зобов'язання. Однак, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Крім того, підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення можуть бути підтверджені належними засобами доказування виключні обставини, які свідчать про неможливість або утруднення виконання саме судового рішення у встановлений строк, а не обставини, які свідчать про можливі негативні для господарської діяльності боржника наслідки;

- посилання боржника на можливе банкрутство є припущенням, оскільки не підтверджено жодними доказами;

- судом також враховано, що спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням боржником взятих на себе зобов'язань за договором купівлі-продажу № 20/01 від 20.01.2010 року;

- постановою Одеського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року стягнуто заборгованість в доларах США, проте відповідач просить суд розстрочити виконання рішення суду у гривні, що є зміною способу та порядку виконання судового рішення (про вказане також наголошував представник стягувача в судовому засіданні 13.06.2016 року при розгляді аналогічної заяви);

- починаючи з дня набрання законної сили постанови Одеського апеляційного господарського суду від 25.11.2015 року боржником не було проведено жодної оплати;

- приписами ст. 33, 121 ГПК України передбачено право господарського суду за наявності правових підстав відстрочити або розстрочити виконання судового рішення. В спірному випадку боржник просить суд одночасно розстрочити та відстрочити виконання судового рішення, що суперечить ст. 121 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав в розумінні ст. 33, 121 ГПК України для надання відстрочки та розстрочки виконання рішення суду, оскільки боржником не доведено виключних обставин, які ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення. В задоволенні заяви про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Керуючись ст. 124, 129 Конституції України, Законом України "Про виконавче провадження", ст. 33, 34, 43, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити в задоволенні заяви вх. 10954/16 від 15.06.2016 року Товариства з обмеженою відповідальністю "Український радіаторний завод "КРОНІД" про відстрочку та розстрочку виконання рішення суду по справі № 915/1158/15.

Ухвала може бути оскаржена відповідно до ст. 93-95, 106, 121 ГПК України.

Суддя Е.М. Олейняш