ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

п р о в і д к л а д е н н я р о з г л я д у с п р а в и

"05" липня 2016 р. Справа № 926/1444/16

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Городок Хмельницької області

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Сокиряни Чернівецької області

про стягнення заборгованості 415255 грн.

Суддя О.В. Гончарук

Представники:

від позивача ОСОБА_3, довіреність від 03.07.2016;

від відповідача не зявився.

СУТЬ СПОРУ: фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 з позовом про стягнення заборгованості у розмірі 415255 грн.

Свій позов позивач обґрунтовує порушенням з боку відповідача договору №1 про купівлю-продаж автотранспорту від 16.07.2013 в частині оплати вартості переданого йому позивачем автомобіля Renault Premium 400, вартістю 415255 грн. (16000 дол. США).

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 08.06.2016 порушено провадження у справі з призначенням її до розгляду на 05.07.2016.

На день розгляду справи, 05.07.2016, відповідач у судове засідання не зявився, а надісланий на його адресу конверт з ухвалою про порушення провадження у справі повернувся до господарського суду з відміткою поштового відділення про непроживання адресата за зазначеною адресою.

Присутній у судовому засіданні представник позивача просить суд повідомити відповідача про розгляд справи за адресою його фактичного проживання, а саме: Чернівецька область, м. Новоселиця, вул. Дружби, 38.

Враховуючи неявку відповідача у дане судове засідання, суд відкладає розгляд справи на іншу дату та вважає за необхідне повідомити відповідача про час та місце розгляду даної справи також за адресою, зазначеною представником позивача у заяві від 05.07.2016.

Крім того, представник позивача просить суд задовольнити його заяву про забезпечення позову шляхом вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить ОСОБА_4 за місцем його реєстрацій за адресою: Чернівецька область, м. Сокиряни, вул.28 червня, буд. 41 та за місцем фактичного проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, а також шляхом накладання арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_4 в межах ціни позову, які знаходяться на його рахунках як фізичної особи - підприємця.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що відповідач є недобросовісним учасником господарських відносин, оскільки щодо нього відкрито кримінальне провадження №0000462 про вчинення ОСОБА_4 шахрайських дій за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

Позивач також припускає, що внаслідок великого розміру суми, зазначеної у позові, а також через переховування відповідача і невідоме місцезнаходження спірного транспортного засобу, що підтверджується ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду від 10.03.2015, у разі задоволення позовних вимог може бути утруднене виконання судового рішення.

У відповідності до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Засоби забезпечення позову є важливою гарантією захисту і реального поновлення прав учасників судового процесу. Поняття засобів забезпечення позову визначається як застосування судом процесуальних засобів тимчасового характеру, які гарантують можливість реалізації позовних вимог або сприяють збереженню існуючого положення між сторонами до винесення судового акта.

У вирішенні питання про забезпечення позову визначальною є оцінка обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів.

Згідно пункту 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26 грудня 2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Єдиним доказом на який позивач посилається у своїй заяві про забезпечення позову та додає його до цієї заяви, є ухвала Новоселицького районного суду від 10.03.2015 про зобовязання слідчого відділу Новоселицького РВУ МВС України в Чернівецькій області до невідкладного проведення слідчих і негласних слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваної особи, автомобіля та допиту свідків та зібрання відповідних доказів у підтвердження винуватості або спростування вини ОСОБА_5 При цьому позивачем не надано судового вироку про визнання винним відповідача у даній справі у вчиненні будь-яких правопорушень.

Позивачем не надано жодних доказів у підтвердження вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду, таких як реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо.

Фактично позивач посилається в заяві лише на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання можливого судового рішення без надання доказів у підтвердження своїх обґрунтувань, що не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Крім цього, до заяви про забезпечення позову не надано жодної інформації, яка б конкретизувала майно відповідача та його рахунки у банківських установах на які позивач просить накласти арешт.

За таких обставин, у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 43, 33, 34, 67, 68, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

1. Відмовити позивачу у задоволенні заяві про забезпечення позову.

2. Відкласти розгляд справи на 10 год. 00 хв. « 19» липня 2016 року.

3. Зобовязати позивача, у строк до 18.07.2016, надати суду докази зняття ним з обліку та реєстрації органами державної реєстрації транспортних засобів автомобіля (сідловий тягач) Renault Premium 400, державний номер НОМЕР_1 за фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2; докази сплати відповідачем на користь позивача грошових коштів у розмірі 10000 грн.

4. Копії ухвали надіслати сторонам, у тому числі відповідачу за адресою: Чернівецька область, м. Новоселиця, вул. Дружби, 38.

Суддя О.В. Гончарук