КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа№ 910/896/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Корсакової Г.В.

Хрипуна О.О.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився,

від відповідача 1: ОСОБА_2,

від відповідача 2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016р. у справі №910/896/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк"

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто-Лайн"

про стягнення 120653 доларів 56 центи США

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.05.2016р. у справі №910/896/14 скаргу Відповідача 1 на дії відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві при виконанні наказу від 15.04.2014р. залишено без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що виконавчий документ з заявою про відкриття провадження за ним надійшов до ВДВС від іншого органу державної виконавчої служби за територіальною підвідомчістю, що передбачено ст.20 Закону України «Про виконавче провадження», та заявником не доведено існування підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження, передбачених ст.26 указаного Закону. Строк пред'явлення наказу перервався на підставі п.1 ч.1 ст.23 указаного Закону пред'явленням його до виконання до ВДВС Шевченківського РУЮ у місті Києві (постанова про відкриття виконавчого провадження № 46487955 від 12.02.2015р.).

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду Відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 11.05.2016р. у справі №910/896/14 скасувати та прийняти нову, якою скаргу Відповідача 1 задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження №46487955 від 12.02.2015р. скасована господарським судом, а тому прийняття в подальшому будь-яких рішень, в тому числі і винесення процесуальних документів в рамках даного виконавчого провадження є незаконним. Посилання суду на те, що виконавчий документ з заявою про відкриття провадження за ним надійшов до ВДВС від іншого органу державної виконавчої служби за територіальною підвідомчістю є необґрунтованими. Оскільки постанову відділу державної виконавчої служби було скасовано, на підставі якої направлено документи до відділу державної виконавчої служби Святошинського району, тому документи слід вважати такими що не подані.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016р. апеляційну скаргу Відповідача 1 прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 21.06.2016р.

Розпорядженням №09-52/2406/16 від 21.06.2016р. у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. на лікарняному призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/896/14, відповідно до якого апеляційну скаргу у справі передано колегії суддів у складі головуючого судді Власова Ю.Л., суддів Корсакової Г.В., Хрипуна О.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.06.2016р. апеляційну скаргу Відповідача 1 прийнято до провадження визначеним складом суду, розгляд скарги призначено на 21.06.2016р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, заслухавши пояснення Відповідача 1 та представника відділу державної виконавчої служби, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, суд встановив:

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.04.2014р. у справі №910/896/14 за позовом Позивача задоволено повністю, стягнуто солідарно з Відповідачів на користь Позивача 87524,44 доларів США заборгованості за кредитом, 33047,69 доларів США заборгованості за процентами, 55,19 доларів США пені за кредитом, 26,24 доларів США пені за процентами та судовий збір в розмірі 19287,67 грн.

На виконання зазначеного рішення 25.04.2014р. видані накази про примусове виконання рішення господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.10.2015р. визнано дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (головного державного виконавця Бурла В.Е.) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №46487955 від 12.02.2015р., постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015р. та постанови про розшук майна боржника від 20.04.2015р. неправомірними; скасовано зазначені постанови.

Ухвала обґрунтована тим, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Відповідач 1 зареєстрований у Святошинському районі міста Києва. Проте державний виконавець всупереч ст.ст.20, 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв виконавчий документ не за місцем виконання рішення, тобто не встановивши, чи знаходиться на території, на яку поширюється повноваження відділу державної виконавчої служби, постійно діючий орган чи майно боржника. Оскільки місцезнаходженням боржника є Святошинський район міста Києва, то виконавчий документ підлягає виконанню ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві.

За приписами п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець повинен був відмовити у відкритті виконавчого провадження, оскільки пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби відбулося не за місцем виконання рішення, чого однак державним виконавцем зроблено не було.

Як вбачається з листа відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 01.04.2016р. №166/4 до зазначеного відділу наказ у справі №910/896/14 надійшов від відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві згідно територіального розподілу.

01.12.2015р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження №49519082 з примусового виконання наказу у справі №910/896/14 від 25.04.2014р.

17.03.2016р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві стягнуто з Відповідача 1 виконавчий збір, в зв'язку з невиконанням рішення у самостійному порядку у наданий строк.

17.03.2016р. постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, в зв'язку з невиконанням рішення Відповідачем, накладено арешт на все майно Відповідача 1.

11.02.2016р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві прийнято постанову про скасування процесуального документу у виконавчому провадженні №46487955, відповідно до якої в зв'язку з винесенням ухвали господарським судом міста Києва у цій справі від 26.10.2015р., якою скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2015р. в частині прийняття виконавчого документу до виконання не за місцем виконання рішення суду, постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 20.04.2015р. та постанову про розшук майна боржника від 20.04.2015р. винесені відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.10.2015р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що апеляційна скарга Відповідача 1 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно з ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, в тому числі, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, в тому числі, пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення.

Відповідно до ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно з ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

З встановлених судом обставин вбачається, що в 2014р. господарським судом міста Києва ухвалене рішення про стягнення з Відповідачів на користь Позивача грошових коштів та на виконання зазначеного рішення видано наказ.

Наказ про примусове виконання рішення був пред'явлений Позивачем до державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві. Постановою державної виконавчої служби було відкрито виконавче провадження. Проте, у зв'язку з тим, що місцезнаходженням боржника є Святошинський район міста Києва, і виконавчий документ підлягає виконанню ВДВС Святошинського РУЮ у місті Києві, ухвалою господарського суду міста Києва визнано дії відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та постанови про розшук майна боржника неправомірними та скасовано зазначені постанови.

В зв'язку з цим, в грудні 2015р. наказ на примусове виконання рішення у справі №910/896/14 був переданий на виконання до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, яким відкрито виконавче провадження та надано строк для самостійного виконання рішення боржником. Відповідачем 1 самостійно рішення суду не виконане, внаслідок чого виконавцем на наступний день після закінчення відповідних строків розпочато примусове виконання рішення. В подальшому відділом державної виконавчої служби винесено постанову про арешт майна боржника та про стягнення виконавчого збору.

Таким чином, відділ державної виконавчої служби здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в наказі господарського суду міста Києва №910/896/14.

В обґрунтування апеляційної скарги Відповідач 1 зазначає, що підставою для визнання дій державного виконавця неправомірними та скасування постанов від 01.12.2015р. та 17.03.2016р. є скасування господарським судом постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 12.02.2015р., з чим не погоджується апеляційний суд, оскільки згідно з ст.20 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо державним виконавцем отримано документальне підтвердження встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу, а тому на виконання вимог Закону відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві передано наказ згідно територіального розділу до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві, яким відкрито виконавче провадження.

Крім того, Відповідач 1 посилається в своїй апеляційній скарзі на пропущення Позивачем строку для пред'явлення наказу до виконання.

Проте, зазначене твердження не приймається апеляційним судом, оскільки строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, в тому числі, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється.

Тому скасування постанови відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві з підстав передбачених п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» не можна вважати пропуском строку пред'явлення виконавчого документа до виконання.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції згідно з ст.104 Господарського процесуального кодексу України

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016р. у справі №910/896/14 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 11.05.2016р. у справі №910/896/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 22.06.2016р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді Г.В. Корсакова

О.О. Хрипун