ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"16" червня 2016 р. Справа № Б8/067-12/24

за заявою громадянина України ОСОБА_1, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант", Обухівський район, с. Халеп'я

про банкрутство

Суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № Б8/067-12/24 за заявою громадянина України ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" про банкрутство, провадження в якій порушено ухвалою господарського суду Київської області від 19.06.2012 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.07.2012 р. введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" та призначено розпорядником майна боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Горєлова Олексія Леонардовича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.10.2013 р. затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант".

Ухвалою господарського суду Київської області від 07.11.2013 р. припинено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант", припинено повноваження розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Горєлова Олексія Леонардовича, введено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" та призначено керуючим санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Долича Олександра Володимировича.

Ухвалою господарського суду Київської області від 24.03.2014 р. звільнено арбітражного керуючого Долича Олександра Володимировича від виконання повноважень керуючого санацією боржника у справі № Б8/067-12/24 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант", призначено керуючим санацією боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Анікєєва Ярослава Олеговича, зобов'язано керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Анікєєва Ярослава Олеговича здійснити заходи, проведення яких передбачено ч. 6 ст. 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.06.2014 р. затверджено план санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" від 10.06.2014 р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2014 р. ухвалу господарського суду Київської області від 12.06.2014 р. у справі № Б8/067-12/24 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.12.2014 р. затверджено зміни та доповнення від 18.12.2014 р. до плану санації Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" від 10.06.2014 р., зобов'язано керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Анікєєва Ярослава Олеговича щоквартально звітувати про хід виконання плану санації перед кредиторами, звіти разом з рішеннями комітету кредиторів, балансами боржника та фінансовою звітністю надавати суду, а також зобов'язано керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" арбітражного керуючого Анікєєва Ярослава Олеговича по закінченню виконання плану санації подати до суду затверджений комітетом кредиторів боржника звіт керуючого санацією Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" та протокол засідання комітету кредиторів.

Постановою господарського суду Київської області від 26.11.2015 р. припинено процедуру санації боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант" та припинено повноваження арбітражного керуючого Анікєєва Ярослава Олеговича, як керуючого санацією боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамант", визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Адамант" та відкрито його ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута - ТОВ "Адамант" арбітражного керуючого Щоголєва Максима Ігоровича.

29.11.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ТОВ "Адамант" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 25590.

29.12.2015 р. на адресу господарського суду Київської області від ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області надійшла заява з грошовими вимогами до банкрута на суму 562087,88 грн.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.01.2016 р. зобов'язано ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області усунути недоліки в кредиторській заяві до 26.01.2016 р., подати до суду докази сплати судового збору.

25.01.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору.

28.01.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ТОВ "Будекотех" подано заяву з грошовими вимогами до боржника.

У зв'язку з припиненням повноважень судді Лутак Т.В. справу № Б8/067-12/24 передано, у порядку статті 2-1 Господарського процесуального кодексу України, до відділу діловодства для визначення складу суду, для подальшого розгляду даної справи, за допомогою автоматизованої системи документообігу.

За результатами розподілу автоматизованої системи документообігу справу № Б8/067-12/24 передано для подальшого розгляду судді Лопатіну А.В. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.01.2016 р.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.01.2016 р. прийнято справу до провадження та розгляд кредиторських вимог ТОВ "Будекотех", розгляд клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору призначено на 02.03.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2016 р. розгляд кредиторських вимог ТОВ "Будекотех", розгляд клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору відкладено на 23.03.2016 р.

17.03.2016 р. на поштову адресу господарського суду Київської області від представника АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" надійшла заява з грошовими вимогами до боржника.

23.03.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області ліквідатором банкрута подано документи на вимогу ухвали суду.

23.03.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області подано клопотання, яким останній просить відстрочити ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області сплату судового збору до прийняття рішення суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.03.2016 р. розгляд кредиторських вимог ТОВ "Будекотех", розгляд клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору відкладено, розгляд кредиторських вимог АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" призначено на 20.04.2016 р.

25.03.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від ПАТ "Інтеграл-Банк" надійшла кредиторська заява на суму 35932222,55 грн., до якої долучено заяву про відстрочення сплати судового збору.

29.03.2016 р. на адресу господарського суду Київської області від Міністерства юстиції України надійшов лист у відповідь на звернення суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.03.2016 р. розгляд клопотання ПАТ "Інтеграл-Банк" про відстрочення сплати судового збору та розгляду кредиторських вимог останнього призначено на 20.04.2016 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.04.2016 р. розгляд кредиторських вимог ТОВ "Будекотех", розгляд кредиторських вимог АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ", розгляд клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору, розгляд клопотання ПАТ "Інтеграл-Банк" про відстрочення сплати судового збору та розгляду кредиторських вимог останнього відкладено на 12.05.2016 р.

10.05.2016 р. на поштову адресу господарського суду Київської області від ГТУЮ у Житомирській області надійшов лист про проведення позапланової перевірки арбітражного керуючого Анікєєва Я.О.

12.05.2016 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ліквідатора подано повідомлення про результати розгляд кредиторських вимог АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ".

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.05.2016 р. розгляд кредиторських вимог ТОВ "Будекотех", розгляд кредиторських вимог АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ", клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області про звільнення від сплати судового збору, клопотання ПАТ "Інтеграл-Банк" про відстрочення сплати судового збору та розгляду кредиторських вимог останнього відкладено на 16.06.2016 р.

16.06.2016 р. через канцелярію суду ліквідатором банкрута подано письмові пояснення щодо грошових вимог ПАТ "Інтеграл-Банк".

16.06.2016 р. в судовому засіданні, заслухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, розглянувши подані ними документи, судом встановлено наступне.

19.01.2013 р. набрала законної сили нова редакція Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Відповідно до п. 1 частини 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Пунктом 3 частини 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

З огляду на вищевказане, та враховуючи той факт, що ліквідаційну процедуру ЗАТ "Єврофлекс" було відкрито після набрання законної сили нової редакції зазначеного Закону, при ліквідаційній процедурі суд керується приписами норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у редакції чинній з 19.01.2013 р.

Відповідно до абз. 7 частини першої ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Приписами п. 8 частини першої ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.11.2015 р. на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оприлюднено оголошення (повідомлення) про визнання ТОВ "Адамант" банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури за № 25590.

Протягом зазначено вище двохмісячного строку з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття його ліквідаційної процедури ТОВ "Адамант" звернулись до суду з грошовими вимогами до банкрута наступні особи: ТОВ "Будекотех" на суму 424395,30 грн., ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на суму 562087,88 грн. та ПАТ "Інтеграл-Банк" на суму 35932222,55 грн.

Крім того, з пропущенням встановленого Законом строку до банкрута з вимогами на суму 99050,57 євро, що еквівалентно 2858216,81 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на дату звернення, звернулось АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ".

Як вбачається з матеріалів справи, ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області подано клопотання про звільнення від сплати судового збору та клопотання про відстрочення сплати судового збору, за результатами розгляду яких суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України „Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке.

Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи з наведеного, враховуючи рівність всіх учасників судового процесу перед Законом і судом, суд відмовляє ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області в задоволенні його клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання кредиторської заяви, в той же час, враховуючи, майновий стан позивача, суд, з метою уникнення порушення прав позивача на судовий захист, дійшов висновку про необхідність відстрочення сплати судового збору за подання кредиторської заяви до припинення провадження у даній справі.

1. Щодо грошових вимог ТОВ "Будекотех" на суму 424395,30 грн., судом встановлено наступне.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані рішенням господарського суду Київської області від 10.08.2012 р. у справі № 15/024-11.

Ліквідатором банкрута згідно з долученими 23.03.2016 р. до матеріалів справи поясненнями за результатами розгляду заявлених до банкрута грошових вимог та реєстром вимог кредиторів не визнав вимоги ТОВ "Будекотех" та зазначив, що вказані вимоги виникли до порушення провадження в даній справі, отже не мають поточного характеру, крім того, вказані вимоги в силу приписів ст. 14 Закону України Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, що діяла до 19.01.2013 р., якою суд керувався під час розгляду даної справи до визнання боржника банкрутом) вважаться погашеними, так як подані з пропущенням встановленого для подання таких вимог строку.

Суд, дослідивши матеріали справи та кредиторську заяву ТОВ "Будекотех", зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, судом вже було досліджено вказані грошові вимоги та встановлено, що останні виникли до порушення провадження у справі, про що зазначено в ухвалі суду від 03.10.2013 р.

Так, враховуючи, що вказані вимоги в розумінні Закону є конкурсними, проте останні були подані заявником з пропущенням встановленого для подання таких вимог строку, ухвалою суду від 03.10.2013 р. залишено без розгляду заяву ТОВ "Будекотех" б/н від 27.08.2012 р. (вх. № 13467 від 28.08.2012 р.) про визнання кредитором по справі про банкрутство ТОВ "Адамант" та встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені до боржника ТОВ "Адамант" після 25 серпня 2012 року або не заявлені взагалі, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - не розглядаються і вважаються погашеними.

Статтею 4-1 ГПК України передбачено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Частиною першою статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до п. 2 частини першої статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Як вже зазначалося заява ТОВ "Будекотех" з грошовими вимогами до ТОВ "Адамант" на суму 424395,30 грн. була вже предметом розгляду в суді, про що винесено ухвалу від 03.10.2013 р., яка не була оскаржена та є такою, що набрала законної сили.

За таких обставин, провадження з розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будекотех" до ТОВ "Адамант" на суму 424395,30 грн. підлягає припиненню на підставі п. 2 частини першої статті 80 ГПК України.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Нормами частини першої ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013 р., якою суд керується під час розгляду даної справи після винесення постанови про визнання боржника банкрутом), на яку посилається ТОВ "Будекотех" в кредиторській заяві, передбачено, що вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі;

Однак, слід зазначити, що вказані норми Закону не мають зворотної дії в часі (ст. 58 Конституції України).

А, норми частини другої ст. 14 Закону про банкрутство в його попередній редакції, що діяла саме у період, коли конкурсні кредитори у даній справі мали право подати заяви із кредиторськими вимогами до Боржника, визначають, що вимоги конкурсних кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк с граничним і поновленню не підлягає.

Норми Закону про банкрутство (в редакції після набрання чинності з 19.01.2013 р. внесених змін) в силу приписів п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у даній справі можливо застосовувати лише стосовно положень, що регулюють ліквідаційну процедуру (розділ ІІІ Закону про банкрутство).

У зв'язку з цим, на вимоги ТОВ "Будекотех" не розповсюджуються наведені вище приписи ст. 38 Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013 р.).

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові від 25.05.2016 р. у справі 4/68-Б.

2. Щодо грошових вимог АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" 99050,57 євро, що еквівалентно 2858216,81 грн., суд зазначає наступне.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при торгово-промисловій палаті України від 11.01.2011 р. стягнуто з ТОВ "Адамант" на користь АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" 80946,50 євро основного боргу, 13032,38 євро неустойки, 5071,69 євро відшкодування витрат на сплату арбітражного збору, всього на загальну суму 99050,57 євро.

Як вбачається з матеріалами справи, АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" звернулось до суду з грошовими вимогами до ТОВ "Адамант" після оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття його ліквідаційної процедури у даній справі.

Разом з тим, враховуючи, що провадження у справі про банкрутство ТОВ "Адамант" порушено 19.06.2012 р., грошові вимоги АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" є такими, що виникли до порушення провадження у даній справі, отже не мають поточного характеру, в той час як, згідно приписів статті 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.01.2013 р., якою суд керується під час розгляду даної справи після винесення постанови про визнання боржника банкрутом) після визнання боржника банкрутом заявляються вимоги що виникли під час проведення процедур банкрутства.

Крім того, за приписами частини першої ст. 14 Закону про банкрутство (в редакції чинній до 19.01.2013 р., якою суд керувався під час розгляду даної справи до визнання боржника банкрутом) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Частиною другої ст. 14 Закону в зазначеній вище редакції встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Так, з матеріалів справи вбачається, що публікація оголошення про порушення справи про банкрутство ТОВ "Адамант" здійснена в газеті "Голос України" № 134 (5384) від 25.07.2012 р., тобто строк для пред'явлення грошових вимог, що виникли до порушення провадження у даній справі сплив 25.08.2012 р., а отже кредиторська заява АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ", що надійшла до суду 17.03.2016 р., подана з порушенням встановленого частиною першою ст. 14 Закону (в редакції чинній до 19.01.2013 р.) строку, для пред'явлення таких вимог.

Правові наслідки порушення вимог частини першої вищезазначеної статті передбачені частиною другої тієї ж статті Закону, і полягають в тому, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.

Разом з цим, за приписами частини п'ятнадцятої ст. 11 Закону про банкрутство в зазначеній вище редакції після офіційного оприлюднення ухвали про порушення справи про банкрутство всі кредитори незалежно від настання строку виконання зобов'язань мають право подавати заяви з грошовими вимогами до боржника згідно із статтею 14 цього Закону.

Отже, в даному випадку з вказаного моменту в силу норм закону (ч. 2 ст. 14 Закону про банкрутство в редакції чинній до 19.03.2013), кредиторські АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" вважаються погашеними і не розглядаються. Саме тому на ці вимоги і не розповсюджуються приписи частини першої ст. 38 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.03.2013 р.) та застосовуються у даній справі про банкрутство з 26.11.2015 р. (дата винесення постанови про визнання божника банкрутом).

Крім того, щодо застосування до даної ситуації приписів частини четвертої статті 23 Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.03.2013 р.), які передбачають, що особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі, не є можливим, оскільки вказана норма закону не має зворотної дії в часі (ст. 58 Конституції України).

Слід також зазначити, що застосування Закону про банкрутство у новій редакції можливе лише до правовідносин, які не припинились або виникли вже після розповсюдження на процедуру банкрутства положень Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.03.2013).

Так, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 03.10.2013 р. встановлено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені до боржника ТОВ "Адамант" після 25 серпня 2012 року або не заявлені взагалі, відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" - не розглядаються і вважаються погашеними.

Таким чином, в даному випадку, правовідносини між ТОВ "Адамант" та АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" припинилися в силу погашення грошових вимог останнього ще до введення ліквідаційної процедури за новою редакцією Закону про банкрутство, у зв'язку з чим до спірних правовідносин положення Закону про банкрутство (в редакції з 19.01.2013 р.) застосуванню не підлягають.

За таких обставин, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судами обставин справи, суд дійшов висновку, що грошові вимоги АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" 99050,57 євро, що еквівалентно 2858216,81 грн. не підлягають визнанню, так як останні в силу вимог ч. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.03.2013 р.) та відповідно до п. 5 резолютивної частини ухвали суду від 03.10.2013 р. вважаються погашеними.

3. Щодо грошових вимог ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на суму 562087,88 грн.

Грошові вимоги ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на суму 562087,88 грн. обґрунтовані податковими повідомленнями-рішеннями та податковими деклараціями.

Відповідно до пп.14.1.39 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) грошове зобов'язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов'язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.137 п.14.1 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов'язання (пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України).

Статтею 15 ПК України встановлено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають право, одержують (передають) об'єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об'єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов'язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно пп.16.1.4 п.16.4 ст. 16 ПК України, платник податків зобов'язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов'язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов'язань у встановлений податковим законодавством строк (38.1 ст. 38 ПК України).

За результатами здійсненого аналізу долучених до кредиторської заяви ДПІ документів, судом встановлено, що до складу заявлених вимог на суму 562087,88 грн. входить 404555,02 грн. пені та штрафу.

Так як, згідно з приписами статті 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, якою суд керувався під час розгляду даної справи до визнання боржника банкрутом, тобто, яка діяла до 19.01.2013 р.) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів). Так і відповідно до приписів частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, якою суд керується під час розгляду даної справи після визнання боржника банкрутом, тобто, яка діє з 19.01.2013 р.) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження в даній справі порушено ухвалою суду від 19.06.2012 р. введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", таким чином, враховуючи, що податкові повідомлення-рішення про застосування до боржника штрафних санкцій прийняті після введення мораторію без урахування вищезазначених приписів Закону, грошові вимоги, які заявлені на підставі таких рішень, а саме: 404555,02 грн. пеня та штраф підлягають відхиленню.

Разом з тим, грошові вимоги ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на суму 157532,86 грн. підтверджені документами та відповідають обставинам справи, суд визнає кредиторські вимоги ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області на суму 157532,86 грн., як такі, що підлягають задоволенню в третю чергу.

4. Щодо грошових вимог ПАТ "Інтеграл-Банк" на суму 35932222,55 грн., суд зазначає наступне.

Грошові вимоги кредитора обґрунтовані невиконанням боржником свої зобов'язань за кредитним договором № 852 від 26.02.2009 р. із змінами та доповненнями.

Як вбачається з матеріалів справи, факт неналежного виконання ТОВ "Адамант" своїх зобов'язань за вищевказаним договором та, відповідно наявності заборгованості по тілу кредиту, встановлено ухвалою господарського суду Київської області від 03.10.2013 р.

Разом з тим, відповідно до розділу 4 договору позичальник зобов'язується, серед іншого, з 01 по 05 число кожного місяця забезпечити сплату процентів за минулий місяць, нарахованих банком згідно з п. 3.2 договору (п. 4.2 договору).

Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Крім того, згідно з приписами частини першої та частини другої статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі викладеного, кредитором заявлено грошові вимоги на суму 35932222,55 грн., з яких: 14830531,54 грн. інфляційних втрат, 1959863,01 грн. 3% річних та 19141828,00 грн. процентів за користування кредитом.

Здійснивши перерахунок вищезазначених кредиторських вимог судом встановлено, що банком при здійсненні розрахунку інфляційних втрат допущено помилку, проте, враховуючи, що за результатом перерахування судом - інфляційні втрати становлять більшу суму ніж заявлено кредитором, з урахуванням приписів статті 83 ГПК України, суд вважає за необхідне розглянути вимоги кредитора в межах заявленої суми.

Щодо правомірності нарахування кредитором інфляційних втрат та 3 % річних, слід зазначити:

Приписами частини третьої статті 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній з 19.03.2013 р., якою суд керується після визнання боржника банкрутом) протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, серед іншого, не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання, три проценти річних від простроченої суми тощо. Водночас, кредитором нараховано інфляційні втрати та 3% річних за період провадження у справі про банкрутство, під час якого суд у даній справі керувався приписами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції чинній до 19.03.2013 р.), які не передбачають обмежень щодо застосування індексу інфляції та 3% річних від простроченої суми після порушення провадження у справі та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою вимогу банку щодо визнання поточних грошових вимог, до складу яких включено інфляційні втрати та 3 % річних.

Таким чином, ПАТ "Інтеграл-Банк" належними та допустимими доказами доведено факт наявності у банкрута поточної заборгованості, яка виникла у зв'язку з невиконанням взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № 852 від 26.02.2009 р., на загальну суму 35932222,55 грн.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 852 від 26.02.2009 р. та додатків і змін до нього між ПАТ "Інтеграл-банк" та ТОВ "Адамант" було укладено договір іпотеки від 27.02.2009 р., договір застави від 27.02.2009 р. та договір іпотеки від 26.02.2009 р.

Відповідно до вищезазначених договорів іпотеки та договору застави вартість предмету іпотеки та предмету застави становить 37180626,00 грн.

Ухвалою суду від 03.10.2013 р. грошові вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" на суму 28300143,71 грн. визнано вимогами - першої черги задоволення та такими, що підлягають включенню окремо до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант", тобто не на повну вартість заставного майна.

Проте, в кредиторській заяві кредитор зазначає, що згідно висновку про вартість майна, здійсненої станом на 20.01.2016 р. суб'єктом оціночної діяльності - ТОВ «Ніка Експерт» вартість предмета іпотеки та предмету застави становить 23828214,00 грн., у зв'язку з чим, кредитор просить суд включити поточні грошові вимоги, як такі, що не забезпечені майном банкрута.

Проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд дійшов висновку, що вищезазначена вимога кредитора не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Згідно з частиною другою ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори зобов'язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство лише в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.

Частиною восьмою ст. 23 вказаного Закону визначено, що розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Відповідно до вимог ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 214 ЦК України відмова від правочину вчиняється у такій самій формі, в який було вчинено правочин.

Таким чином, виходячи зі змісту вимог частини третьої ст. 214, ст. 547 ЦК України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зокрема, ч. ч. 1, 2, 8 ст. 23 даного Закону, у разі відмови від забезпечення, забезпечений кредитор зобов'язаний подати заяву про відмову від забезпечення у письмовому вигляді на адресу господарського суду, а також документи, в обґрунтування вказаної заяви, тобто заставний кредитор у разі відмови від забезпечення у повному обсязі чи частково, повинен оформити своє волевиявлення у письмовому вигляді та направити його на адресу господарського суду та боржника - заставодавця.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.01.2016 р. у справі № 911/1606/14.

Проте, суд дійшов висновку, що оформлення банком відмови від забезпечення грошових вимог не відповідає вимогам чинного законодавства. Крім того, кредитором не подано жодних доказів, які б підтверджували звернення з письмовою заявою про відмову від забезпечення грошових вимог до ліквідатора.

З огляду на викладене, враховуючи, що поточна заборгованість кредитора відповідає обставинам справи та підтверджена доказами, водночас, з урахуванням того, що кредитором неналежним чином оформлено відмову від забезпечення грошових вимог, а тому остання не приймається судом, суд дійшов висновку, що грошові вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" на суму 8880482,29 грн. підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів, як забезпечені заставою майна банкрута.

Крім того, з огляду на все наведене вище, суд визнає поточні вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" до ТОВ "Адамант" на суму 27051740,26 грн., як такі, що підлягають задоволенню в четверту чергу.

Окрім наведеного, як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Інтеграл-банк" подано заяву про розстрочення сплати судового збору за подання кредиторської заяви, проте, в судовому засіданні 20.04.2016 р. представником банку подано платіжне доручення на підтвердження сплати судового збору за подання кредиторської заяви.

Відповідно до п. 1-1 частини першої ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд, керуючись приписами статті 80 ГПК України, припиняє провадження з розгляду заяви ПАТ "Інтеграл-банк" про розстрочення сплати судового збору, а суму судового збору у розмірі 2756,00 грн. включає до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант" в першу чергу задоволення.

У п. 29 роз'яснень наданих Вищим господарським судом України в інформаційному листі від 28.03.2013, № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" розгляд грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі здійснюється господарським судом в тому ж порядку, що і грошових вимог, заявлених на підставі статті 23 Закону. За результатами розгляду грошових вимог кредиторів господарський суд заново затверджує реєстр вимог кредиторів (з урахуванням визнаних конкурсних вимог) та зобов'язує ліквідатора сформувати представницькі органи кредиторів (збори кредиторів та комітет кредиторів) у порядку, передбаченому статтею 26 Закону. Подальший рух справи в ліквідаційній процедурі має відбуватися тільки за участю новостворених представницьких органів кредиторів. Зокрема, це стосується переходу з ліквідаційної процедури до процедури санації або затвердження мирової угоди, прийняття рішення щодо реалізації активів банкрута, надання оцінки діяльності ліквідатора, затвердження звіту ліквідатора.

Таким чином, за результатами розгляду грошових вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі ТОВ "Адамант", з урахуванням визнаних конкурсних вимог кредиторів, суд дійшов висновку про затвердження реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант" у наступному складі:

- Публічне акціонерне товариство "Інтеграл-банк" з грошовими вимогами у розмірі 32108628,28 грн., з яких: 5053059,02 грн. - в шосту чергу, 27051740,26 грн. - в четверту чергу та 3829,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області з грошовими вимогами у розмірі 2378697,10 грн., з яких: 1971008,97 грн. - в третю чергу та 407688,13 грн. - в шосту чергу задоволення вимог кредиторів;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Арт-Капітал Менеджмент" з грошовими вимогами у розмірі 24880475,73 грн., з яких: 24879402,73 грн. - в четверту чергу та 1073,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- громадянин України ОСОБА_1 з грошовими вимогами у розмірі 2347473,06 грн., з яких: 2342108,06 грн. - в четверту чергу та 5365,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів.

Крім того, окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант" вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" в розмірі 37180626,00 грн., як забезпечені майном боржника. Вказані вимоги підлягають погашенню за рахунок майна ТОВ "Адамант", що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.

Керуючись Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. Провадження з розгляду кредиторських вимог ТОВ "Будекотех" до ТОВ "Адамант" на суму 424395,30 грн. припинити.

2. Кредиторські вимоги АО "ЫРЫСТЫ- АЭВРЗ" у розмірі 99050,57 євро, що еквівалентно 2858216,81 грн. відхилити.

3. Клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 20.01.2016 р. про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

4. Клопотання ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області від 23.02.2016 р. про відстрочення сплати судового збору задовольнити.

5. Відстрочити ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області сплату судового збору за подання кредиторської заяви до припинення провадження у даній справі.

6. Визнати грошові вимоги ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області в розмірі 157532,86 грн., які підлягають задоволенню в третю чергу. В іншій частині кредиторські ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області відхилити.

7. Провадження з розгляду заяви ПАТ "Інтеграл-банк" про розстрочення сплати судового збору припинити.

8. Визнати грошові вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" у розмірі 35934978,55 грн., з яких: 2756,00 грн. підлягають задоволенню в першу чергу, 27051740,26 грн. - в четверту чергу, 8880482,29 грн. підлягають окремому внесенню до реєстру вимог кредиторів, як забезпечені заставою майна банкрута.

9. Затвердити реєстр вимог кредиторів банкрута - ТОВ "Адамант" у наступному складі:

- Публічне акціонерне товариство "Інтеграл-банк" з грошовими вимогами у розмірі 32108628,28 грн., з яких: 5053059,02 грн. - в шосту чергу, 27051740,26 грн. - в четверту чергу та 3829,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- Державна податкова інспекція в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області з грошовими вимогами у розмірі 2378697,10 грн., з яких: 1971008,97 грн. - в третю чергу та 407688,13 грн. - в шосту чергу задоволення вимог кредиторів;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Арт-Капітал Менеджмент" з грошовими вимогами у розмірі 24880475,73 грн., з яких: 24879402,73 грн. - в четверту чергу та 1073,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів;

- громадянин України ОСОБА_1 з грошовими вимогами у розмірі 2347473,06 грн., з яких: 2342108,06 грн. - в четверту чергу та 5365,00 грн. - в першу чергу задоволення вимог кредиторів.

10. Окремо внести до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант" вимоги ПАТ "Інтеграл-банк" в розмірі 37180626,00 грн., як забезпечені майном боржника. Вказані вимоги підлягають погашенню за рахунок майна ТОВ "Адамант", що є предметом забезпечення в позачерговому порядку.

11. Зобов'язати ліквідатора банкрута внести зміни до реєстру вимог кредиторів ТОВ "Адамант" у відповідності з реєстром, який затверджено судом та примірник доопрацьованого реєстру подати до суду.

Копію ухвали надіслати учасникам судового процесу.

Суддя А.В. Лопатін