РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2016Справа №910/33102/15
За позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Сопрано-Нова"

2. ОСОБА_2

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району Головного територіального управління юстиції у місті Києві

про скасування державної реєстрації змін засновника

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 29.01.2016 року;

від відповідача-1: не з'явились;

від відповідача-2: ОСОБА_4 - за довіреністю від 17.02.2016 року;

від третьої особи: не з'явились.

В судовому засіданні 20 квітня 2016 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У грудні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (відповідач-1), ОСОБА_2 (відповідач-2) про скасування державної реєстрації змін засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», проведену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції в місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 Державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів; зміна складу або інформації про засновників.

22.02.2016 року позивач звернувся до суду із заявою про збільшення розміру позовних вимог, у якій просив визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року № 4; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), проведену державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, зміна складу або інформації про засновників. Відповідна заява прийнята судом до розгляду на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

В обґрунтування позивач посилається на ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України та ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідач-1 та відповідач-2 звернулися до суду із відзивами, у яких за викладених підстав проти позову заперечували.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.01.2016 року суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/33102/15. Розгляд справи призначено на 01.02.2016 року, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві в особі відділу державної реєстрації юридичних та фізичних осіб-підприємців Печерського району Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2016 року, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 22.02.2016 року.

Судове засідання, призначене на 22.02.2016 року, не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.03.2016 року розгляд справи призначено на 21.03.2016 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2016 року, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 04.04.2016 року.

В судове засідання, призначене на 21.03.2016 року, представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представники позивача та відповідачів-1,2 в судове засідання з'явились, надали усні пояснення, відповіли на запитання суду.

Представник позивача подав письмові пояснення справи та клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду від 04.04.2016 року відкладено розгляд справи 20.04.2016 року.

В судових засіданнях 04.04.2016 року відповідач-1 та 20.04.2016 року відповідач-2 звернулися до суду із клопотаннями про призначення комплексної експертизи за спеціальністю почеркознавча, технічна експертиза документів, фізико-хімічна експертиза щодо визначення віку реквізитів документів та про призначення почеркознавчої експертизи.

Заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зазначених клопотань, з огляду на те, що відповідачами не було наведено обґрунтованих та достатніх підстав для призначення відповідних судових експертиз.

В судовому засіданні 20.04.2016 року відповідач-2 звернувся до суду із клопотаннями про витребування доказів, у яких просив витребувати в Прокуратури м. Києва: належним чином засвідчену копію висновку № 26/тдд від 28.01.2016 року, наданого за результатами проведення судової експертизи у кримінальному провадженні № 0001350; для дослідження в судовому засіданні оригінали досліджуваних судовим експертом документів, перелік яких наведено у висновку № 26/тдд від 28.01.2016 року; для дослідження в судовому засіданні оригінали (належним чином завірені копії) процесуальних документів, на підставі яких до матеріалів кримінального провадження № 0001350 було долучено документи, перелік яких наведено у висновку експерта № 26/тдд від 28.01.2016 року у кримінальному провадженні № 0001350.

Заслухавши представників сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення відповідних клопотань, з огляду наступне.

Відповідно до ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Однак, докази, які відповідач-2 просить витребувати не стосуються предмету доказування в межах даного спору, з урахуванням надання Прокуратурою міста Києва висновку експерта № 26/тдд від 28.01.2016 року.

22.02.2016 року позивач звернувся до суду із заявою, у якій просив накласти арешт на все майно (в т.ч. на майнові права і грошові кошти), яке перебуває в обігу ТОВ «Сопрано-Нова» та яке належить на праві власності ТОВ «Сопрано-Нова»; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, правочини тощо щодо корпоративних прав ТОВ «Сопрано-Нова», майна (в т.ч. майнових прав і грошових коштів), яке перебуває в обігу ТОВ «Сопрано-Нова» та яке належить на праві власності ТОВ «Сопрано-Нова».

На обґрунтування позивач зазначає, що оскільки спірне рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сопрано-Нова» дійсне, існує загроза відчуження майна ТОВ «Сопрано-Нова».

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача-2, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.09.2014 року між Приватним підприємством «Ваш консультант» (продавець) та ОСОБА_1 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю, відповідно до п. 1.1. якого продавець зобов'язався, в порядку та на умовах, визначених у договорі продати покупцю 100% статного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», що становить 55 000,00 грн., а покупець зобов'язався, в порядку та на умовах, визначених у договорі прийняти й оплатити цю частку.

05.11.2015 року між ОСОБА_1 (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (надалі - Договір) (місце укладення - місто Київ), згідно з п. 1.1. якого продавець передає (продає) у власність покупцю, а покупець приймає (купує) частку, що становить 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», що складає 55 000,00 грн.

05.11.2015 року в місті Києві проведено загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», результати яких оформлено протоколом № 4.

За результатами проведення загальних зборів учасників прийнято рішення надати дозвіл ОСОБА_1 відступити та передати частку у розмірі 100% статного капіталу Товариства, що становить 55 000,00 грн., шляхом відчуження своєї частки в статутному капіталі на користь ОСОБА_2. Виведено ОСОБА_1 зі складу учасників Товариства внаслідок відступлення та передачі своєї частки у розмірі 100% статутного капіталу Товариства на користь ОСОБА_2 У зв'язку із відчуженням ОСОБА_1, згідно договору купівлі-продажу, належної йому частки на користь ОСОБА_2, включено до складу учасників Товариства ОСОБА_2 та затверджено новий склад учасників та розмір їх часток (ОСОБА_2 - 55 000,00 грн. (100% статутного капіталу Товариства)). Вирішено звільнити з посади директора Товариства ОСОБА_1 за власним бажанням, згідно поданої заяви з 05.11.2015 року. Призначено на посаду директора Товариства ОСОБА_2 з 06.11.2015 року. Вирішено внести зміни до статуту Товариства шляхом викладення його у новій редакції, внести зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (проведення реєстрації змін доручити директору Товариства з правом передоручення іншим особам).

Згідно зі статутом ТОВ «Сопрано-Нова» (в редакції затвердженій на підставі протоколу загальних зборів учасників № 4 від 05.11.2015 року - реєстраційний запис № 8053602) та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 29.12.2015 року, учасником Товариства, що володіє 100% статутного капіталу Товариства є фізична особа, громадянин України ОСОБА_2.

В подальшому позивач звернувся до Прокуратури міста Києва із заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190, 358 Кримінального кодексу України внаслідок незаконної зміни складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова».

За вказаним зверненням 08.12.2015 року було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (кримінальне провадження № 0001350), за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України.

Позивач стверджує, що належну йому частку у ТОВ «Сопрано-Нова» було відчужено без його відома на підставі Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, у зв'язку із чим просить визнати недійсним вказаний договір на підставі ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України; визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року № 4; визнати недійсною та скасувати державну реєстрацію зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), проведену державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Голвоного територіального управління юстиції у місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, зміна складу або інформації про засновників.

Відповідач-1 у відзиві зазначає, що оскільки позивач просить скасувати державну реєстрацію зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), проведену державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві, справа не є підвідомчою господарському суду України.

У своєму відзиві відповідач-2 вказав, що позивач приймав участь в ухваленні рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року № 4 та самостійно укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ст. 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в статті 180 Господарського кодексу України.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства.

Отже, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

Як встановлено судом, 05.11.2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (місце укладення - місто Київ), згідно з п. 1.1. якого продавець передає (продає) у власність покупцю, а покупець приймає (купує) частку, що становить 100% в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», що складає 55 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до висновку експерта № 26/тдд від 28.01.2016 року у почеркознавчій експертизі, що міститься у кримінальному провадженні № 0001350, питання «Чи виконаний підпис у графі «Продавець» у Договорі купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року ОСОБА_1 чи іншою особою?» не вирішувалось у зв'язку з тим, що досліджуваний підпис не є підписом, а є його зображенням нанесеним рельєфним кліше «факсиміле» за допомогою відшаровування барвника від робочої поверхні кліше.

Крім того, відповідно до витягу наданого Головним центром обробки спеціальної інформації на запит суду ОСОБА_1 протягом 2015 року здійснив в'їзд на територію України 10.11.2015 року та виїзд в це же день, 14.12.2015 року в'їзд на територію України та 15.12.2015 року виїзд.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 Цивільного кодексу України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 208 Цивільного кодексу України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно з п. 2.5. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Листом Міністерства фінансів України № 31-08410-07-29/4796 від 27.02.2012 року роз'яснено, що використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронно-числового підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, в якому мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним з обов'язкових реквізитів первинних документів є особистий підпис або інші дані, що дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Враховуючи наведене, а також те, що законодавством не передбачено спеціального порядку використання факсимільного підпису при укладанні даного виду договорів, то його використання в такому випадку може бути правомірним лише у разі наявності відповідної письмової згоди сторін.

Згідно із наказом № 1/1 від 26.01.2015 року ТОВ «Сопрано-Нова» директором останнього - ОСОБА_1 вирішено виготовити факсиміле особистого підпису та використовувати у разі необхідності факсимільний підпис, який має рівну юридичну силу разом з власноручним підписом, зокрема, при укладенні всіх видів договорів, додаткових угод, актів прийому-передачі, додатків, специфікацій.

Разом з цим, доказів узгодження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 використання при оформленні Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року факсимільного відтворення підпису ОСОБА_1 суду не надано.

Крім того, матеріалами справи підтверджено відсутність ОСОБА_1 на території України в день підписання оспорюваного договору, а відповідачами не надано відомостей стосовно особи, яка проставила факсимільний підпис на даному договорі, а також доказів наявності у такої особи відповідних повноважень.

Отже, зважаючи на те, що 05.11.2015 року ОСОБА_1 на території України не перебував та враховуючи, що підпис останнього є його зображенням нанесеним рельєфним кліше факсиміле, з урахуванням того, що сторони не погоджували використання при оформленні Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року факсимільного відтворення підпису ОСОБА_1, суд дійшов висновку про порушення сторонами вимог щодо форми Договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року.

Згідно з ч. 3 ст. 203 Цивільного Кодексу України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до частини 4 вказаної статті правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відсутність волевиявлення ОСОБА_1 вираженого у встановленій законом формі щодо укладання оспорюваного договору свідчить про відсутність волевиявлення позивача щодо укладання такого правочину.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу (ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Таким чином, Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року підлягає визнанню недійсним на підставі ч.ч. 3, 4 ст. 203, ст. 215 Цивільного кодексу України.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року № 4, суд зазначає наступне.

Статтею 113 Цивільного кодексу України встановлено, що господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарські товариства можуть бути створені у формі повного товариства, командитного товариства, товариства з обмеженою або додатковою відповідальністю, акціонерного товариства.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України, ст. 80 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний фонд, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов'язаннями тільки своїм майном.

Відповідно до ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно з ч. 1 ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

Пунктом 17 постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» передбачено, що судам необхідно враховувати, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути:

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства;

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах;

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При розгляді справ судам слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону, зокрема, є прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (статті 41, 42, 59, 60 Закону «Про господарські товариства»).

За приписами п. 21 постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону «Про господарські товариства».

Пунктом 17 постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» передбачено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, господарський суд повинен оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення. (п. 18 постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Пунктом 19 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України визначено, що суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Статтею 61 Закону України «Про господарські товариства» встановлено, що загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами. Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників. Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом із зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про господарські товариства» загальні збори учасників вважаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно з висновком експерта № 26/тдд від 28.01.2016 року у почеркознавчій експертизі, що міститься у кримінальному провадженні № 0001350, питання «Чи виконаний підпис у графі «Протокол підписали _____ОСОБА_1» у протоколі № 4 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», який навпроти підписів скріплений печаткою ТОВ «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?», «Чи виконаний підпис в графі «Учасники: _____ОСОБА_1» у протоколі реєстрації зборів учасників, що підтверджує правомочність прийняття рішення про внесення змін до відомостей про юридичну особу до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців ТОВ «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, ОСОБА_1 чи іншою особою?» не вирішувалось у зв'язку з тим, що досліджуваний підпис не є підписом, а є його зображенням нанесеним рельєфним кліше «факсиміле» за допомогою відшаровування барвника від робочої поверхні кліше.

Підпис в графі «Протокол підписали _____ОСОБА_1 у протоколі № 4 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року виконаний не ОСОБА_1, а іншою особою.

Пунктом 25 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008 року встановлено, що згідно зі статтями 41, 60 Закону "Про господарські товариства" загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери (учасники), що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів. Відсутність кворуму на загальних зборах є безумовною підставою для визнання в судовому порядку прийнятих загальними зборами рішень недійсними.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_1 05.11.2015 року (день проведення загальних зборів учасників ТОВ «Сопрано-Нова», на яких було прийнято оспорюване рішення) на території України не перебував, Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, за яким ОСОБА_1 відчужено свою частку у статутному капіталі ТОВ «Сопрано-Нова» (100%) на користь ОСОБА_2 підлягає визнанню недійсним, протокол № 4 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року підписаний не ОСОБА_1, а іншою особою, суд дійшов висновку, що рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», яким було оформлено зміну учасників ТОВ «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене вказаним протоколом загальних зборів підлягає визнанню недійсним.

Щодо позовних вимог про визнання недійсною та скасування державної реєстрації зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), проведеної державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, зміна складу або інформації про засновників, суд зазначає таке.

Згідно з п. 1.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 4 від 25 лютого 2016 року «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» спори за позовами учасників юридичної особи про визнання недійсними установчих документів або їх частин, змін до них належать до корпоративних спорів, оскільки установчі документи юридичної особи затверджуються під час її створення, подаються для державної реєстрації та в подальшому регулюють відносини щодо управління нею. Корпоративними також є спори про ліквідацію юридичної особи чи скасування її державної реєстрації за позовами учасників (засновників, акціонерів, членів) до цієї юридичної особи.

Таким чином, вимога позивача про скасування державної реєстрації зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова», проведена державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів, зміна складу або інформації про засновників, є похідною від позовних вимог, які підлягають вирішенню в порядку господарського судочинства та визнані судом обґрунтованими, а тому є такою, що підлягає задоволенню.

При цьому, позовна вимога про визнання недійсною державної реєстрації зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), судом відхиляється оскільки не відповідає належним способам захисту відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову, суд відхиляє її, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною відповідачеві вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів щодо забезпечення позову» особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів щодо забезпечення позову»).

Згідно з п. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011 року «Про деякі питання практики застосування заходів щодо забезпечення позову» у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

При цьому, позивач звернувся до суду із позовом немайнового характеру, а отже виконання судового рішення не пов'язане із правовим положенням майна щодо якого останній просить вжити заходів забезпечення позову.

Крім того, позивачем не надано належних доказів щодо вчинення будь-якими особами дій безпосередньо спрямованих на відчуження майна ТОВ «Сопрано-Нова».

До того ж, застосування заходів у вигляді арешту всього майна підприємства та заборони вчинення будь-яких дій з цим майном (включаючи обігові кошти) може призвести до повного зупинення господарської діяльності ТОВ «Сопрано-Нова», що матиме невиправдані негативні наслідки для останнього, в тому числі фінансового характеру.

Наведене зумовлює залишення без задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

3. Визнати недійсним рішення загальних зборів засновників (учасників) Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (03150, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 34 Б, ідентифікаційний код 35650831), яким було оформлено зміну учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року) оформлене протоколом загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» від 05.11.2015 року № 4.

4. Скасувати державну реєстрацію зміни засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (03150, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 34 Б, ідентифікаційний код 35650831) (запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 8053602 від 19.11.2015 року), проведену державним реєстратором Відділу державної реєстраційної юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Печерського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у місті Києві 19.11.2015 року за номером запису 8053602 державна реєстрація зміна керівника юридичної особи, зміна складу підписантів; зміна складу або інформації про засновників.

5. В іншій частині в позові відмовити.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сопрано-Нова» (03150, м. Київ, вулиця Предславинська, будинок 34 Б, ідентифікаційний код 35650831) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), грошові кошти: 1 602,50 грн. (одна тисяча шістсот дві гривні 50 копійок) судового збору. Видати наказ.

7. Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), грошові кошти: 1 602,50 грн. (одна тисяча шістсот дві гривні 50 копійок) судового збору. Видати наказ.

8. Копію даного рішення направити відповідачу-1 та третій особі у справі № 910/33102/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.06.2016 року.

Суддя Ю.В. Цюкало