ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"29" червня 2016 р.Справа № 924/492/16

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Вибодовський О.Д., розглянувши матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром", м. Житомир

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія", м.Полонне

про стягнення 119039,22 грн.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю від 09.06.2016р.

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні, відповідно до ст. 85 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Позивач звернувся з позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 119039,22 грн., з якої 99 262,00 грн. - основного боргу, 1033,00грн. - 3% річних, 4020,00грн. - інфляційних втрат та 14 723,40грн. - пені за неналежне виконання відповідачем умов договору на виконання бурових робіт №60р від 15.12.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав обгрунтовуючи наявними в матеріалах доказами.

Представник відповідача не зважаючи на те, що був належним чином повідомлений про дату, місце та час розгляду справи, що підтверджкється повідомленням про вручення поштового відправлення від 10.06.2016р. в судове засідання не з'явився, вимог ухвали суду від 31.05.2016р. та 13.06.2016р. не виконав.

Однак, до початку судового засідання на адресу суду від директора ТОВ "Полонська гірнича компанія", м.Полонне надійшло клопотання з проханням суд розгляд даної справи відкласти на іншу дату у зв"язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Присутній в судовому засіданні представник позивача надав суду письмове заперечення на клопотання відповідача щодо відкладення розгляду даної справи на іншу дату, в якому просить суд залишити його без задоволення, оскільки вважає, що відповідач цим самим зловживає своїми процесуальними правами та свідомо затягує розгляд справи.

Також, представником позивача долучено до матеріалів справи платіжне доручення №59 від 16.12.2015р. на суму 50 000,00грн.

Що стосується заявленого клопотання директора ТОВ "Полонська гірнича компанія", м.Полонне про відкладення розгляду даної справи на іншу дату у зв"язку із неможливістю забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника, судом враховується, що відповідно до 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-п"ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32-34, ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання директора ТОВ "Полонська гірнича компанія", м.Полонне про відкладення розгляду даної справи на іншу дату.

Суд, оцінивши подані сторонами по справі докази вважає за можливе прийняти рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

Між Приватним акціонерним товариством «Західукрвибухпром» (надалі за текстом - Позивач, Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Полонська гірнича компанія» (надалі за текстом - Відповідач, Замовник) було укладено Договір про виконання бурових робіт № 6ор від 15 грудня 2015 року (надалі за текстом - Договір).

За умовами п.1.1 даного договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе буріння свердловин, діаметром 150 мм, буровою установкою Atlas Copco ROC L6 власними силами або із залученням субпідрядника. Замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу згідно рахунків, виставлених Виконавцем.

Місце проведення робіт: Товариство з обмеженою відповідальністю «Полонський гранітний кар"єр» (Хмельницька область, м.Полонне, Полонське родовище гранітів).

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість виконаних робіт визначається фактичним об'ємом виконаних робіт із розрахунку 135 (сто тридцять п'ять) гривень 00 копійок з урахуванням ПДВ за 1 погонний метр. Доставка бурової установки до місця виконання робіт здійснюється за рахунок Замовника. А у зворотньому напрямку - за рахунок виконавця.

Згідно п.3.6, п.3.7 Договору після виконання робіт сторонами складається проміжний ОСОБА_1 виконаних робіт. На підставі даних проміжного акту виконаних робіт не пізніше двох робочих днів з дати його складання уповноваженими представниками Сторін підписується та скріплюється печатками кінцевий ОСОБА_1 виконаних робіт, який є підставою для проведення розрахунку за виконані роботи.

Відповідно до п. 4.1 Договору замовник здійснює попередню оплату в розмірі 50 000 (п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок перед початком роботи і в подальшому - проводить оплату фактично виконаної роботи щоденно. Остаточний розрахунок здійснюється протягом 3-х робочих днів після підписання акту виконаних робіт.

Термін дії Договору установлюється з моменту підписання і до повного виконання своїх зобов"язань за даним Договором (п.9.1).

На виконання умов даного договору підрядник (позивач) 29 грудня 2015 року виконав на території замовника (відповідача) бурові роботи загальною вартістю 149 262,00грн., що підтверджується актом здачі-приймання виконаних бурових робіт № 494 від 29 грудня 2015 року та актом здачі приймання наданих послуг щодо доставки бурової установки до місця виконання бурових робіт № 488 від 25 грудня 2015 року, рахунками на оплату №809 від 29.12.2015р. №803 від 25.12.2015р., які підписані сторонами та скріплені печатками сторін та податковими накладними №34 від 16.12.2015р. та №53 від 25.12.2015р..

На виконання п.4.1 договору замовник (відповідач) здійснив часткову проплату вартості виконаних бурових робіт в сумі 50 000,00грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №59 від 16.12.2015р.

Враховуючи здійснену замовником (відповідачем) часткову проплату вартості виконаних підрядником (позивачем) бурових робіт в сумі 50 000,00грн., залишилась несплаченою вартість бурових робіт на суму 99 262,00грн.

Пунктами 6.3, 6.4 договору сторони передбачили, що у випадку порушення термінів остаточних розрахунків за договором більш ніж на 10 календарних днів, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки, що діяла на момент прострочення, від вартості виконаних робіт за кожен день прострочення. Сторони домовились, що не використовуватимуть 6-ти місячний термін для нарахування пені.

За порушення термінів виконання грошових зобов'язань позивачем додатково нараховано відповідачу 14 723,40 грн. - пені (відповідно до п.6.3 Договору) за період з 15.01.2016р. по 20.05.2016р., 1033,71 грн. - 3% річних (за період з 15.01.2016р. - 20.05.2016р.) та 4 020,11грн. - інфляційні втрати ( за січень - квітень 2016р.) відповідно до ст.625 ЦК України.

Станом на день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 119039,22 грн., з якої 99 262,00 грн. - основного боргу, 1033,00грн. - 3% річних, 4020,00грн. - інфляційних втрат та 14 723,40грн. - пені за неналежне виконання відповідачем умов договору на виконання бурових робіт №60р від 15.12.2015р.

Відповідачем доказів погашення заборгованості в сумі 119039,22 грн. суду не надано.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч.2 ст.175 Господарського кодексу України майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1, ч.2, ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.4.1 договору замовник (відповідач) здійснив часткову проплату вартості виконаних бурових робіт в сумі 50 000,00грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №59 від 16.12.2015р.

Таким чином заборгованість відповідача за договором на виконання бурових робіт №60р від 15.12.2015р. становить 99 262,00грн.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач допустив порушення умов договору на виконання бурових робіт №60р від 15.12.2015р.

А тому, вимога позивача про стягнення з відповідача 99 262,00грн. заборгованості по договору на виконання бурових робіт №60р від 15.12.2015р. є правомірною та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Пунктами 6.3, 6.4 договору сторони передбачили, що у випадку порушення термінів остаточних розрахунків за договором більш ніж на 10 календарних днів, Замовник сплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки, що діяла на момент прострочення, від вартості виконаних робіт за кожен день прострочення. Сторони домовились, що не використовуватимуть 6-ти місячний термін для нарахування пені.

На підставі вказаних пунктів договору позивачем нараховано 14 723,40грн. пені загалом за період з 15.01.2016р. по 20.05.2016р.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 зазначеного Закону розмір пені, передбачений ст.1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Провівши перерахунок заявлених до стягнення сум пені судом встановлено, що останні нараховані не вірно, а тому у стягнені 40,23грн. пені необхідно відмовити.

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем додатково нараховано відповідачу 1033,71 грн. - 3% річних (за період з 15.01.2016р. - 20.05.2016р.) та 4 020,11грн. - інфляційні втрати ( за січень - квітень 2016р.).

Судом враховується, що дані нарахування проведені позивачем правомірно в межах максимально можливого розміру, тому позовні вимоги в частині стягнення 1033,71 грн. - 3% річних та 4 020,11грн. - інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, а саме стягнути з відповідача 99 262,00грн. - основний борг,14683,17грн. - пені, 1033,71 - 3% річних, 4 020,11грн. - інфляційні.

В частині позову про стягнення пені в сумі 40,23грн. належить відмовити.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-84, ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полонська гірнича компанія", м.Полонне, Хмельницької області, вул.Декабристів, буд.3, код: 39735562 на користь Приватного акціонерного товариства "Західукрвибухпром", м. Житомир, вул. Лесі Українки, 19, код: 32744298 - 99 262,00грн. - основний борг,14683,17грн. - пені, 1033,71 - 3% річних, 4 020,11грн. - інфляційні втрати та 1 785,59грн. - судового збору.

Видати наказ.

В частині позову щодо стягнення 40,23грн. пені відмовити.

Суддя О.Д. Вибодовський

Віддрук. 2 прим.:

1 - до справи,

3 - відповідачу, м.Полонне, вул.Декабристів, 53.