ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.16р. Справа № 904/2768/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОІМПЕКС" в особі філії "Збагачувальна фабрика "Дзержинська", Донецька область, м. Селидове

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення збитків у розмірі 12 901,66грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГОІМПЕКС" в особі філії "Збагачувальна фабрика "Дзержинська" (далі - Позивач) звернулось з позовом до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення збитків у розмірі 12 901,66 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач вказує на те, що при проходженні вагонів через станцію Енергодар Придніпровської залізниці, на підставі ст. 24 Статуту залізниць України, залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої було виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає масі, вказаній відправником у накладних, про що було складено комерційні акти: РА №006589/143 від 10.03.2015, РА №006590/144 від 10.03.2015, РА №006591/145 від 10.03.2015, РА №006592/146 від 10.03.2015, РА №006648/235 від 25.03.2015.

Відповідач проти позову заперечує, просить в задоволення заявлених вимог відмовити, з підстав пропуску строку позовної давності, встановленого ч. 4 ст. 315 ГК України. При цьому, Відповідач зазначає, що оскільки Позивач не звертався до перевізника з претензією з підстав зазначених у позовній заяві, строк на предявлення позову сплинув через шість місяців з дня виявлення обставин, які є підставою для пред'явлення даного позову, та зафіксовані комерційними актами РА №006589/143 від 10.03.2015, РА №006590/144 від 10.03.2015, РА №006591/145 від 10.03.2015, РА №006592/146 від 10.03.2015, РА №006648/235 від 25.03.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.16 продовжено строк розгляду спору до 27.06.16.

08.06.16 в судовому засіданні оголошувалася перерва до 29.06.2016 згідно ст. 77 ГПК України.

Сторони явку представників в судове засідання після перерви не забезпечили,

В судовому засіданні 29.06.2016 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, які були присутні в попередніх судових засіданнях, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року зі станції Кривий Торець Донецької залізниці Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоімпекс" (далі - позивач, відправник) за залізничними накладними №50049360, №50282763 здійснив відправлення кам'яного вугілля на станцію призначення Енергодар Придніпровської залізниці, яке було завантажено у вагони № 61078820, № 60725462, № 67372383, № 53509816, № 53524567.

На станції призначення Енергодар Придніпровської залізниці, було проведено перевірку маси вантажу та складено комерційні акти: РА №006589/143 від 10.03.2015, РА№006590/144 від 10.03.2015, РА №006591/145 від 10.03.2015, РА №006592/146 від 10.03.2015, РА №006648/235 від 25.03.2015.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№006589/143 від 10.03.2015 на підставі акту загальної форми №381 від 09.03.2015 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне зважування вантажу.

Фактично, у вагоні № 61078820 виявлена маса брутто 89600кг, тара з документу 23600кг, нетто 66000кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 2500 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження навалом на рівні бортів, маркування трьома продольними смугами, з ліва по ходу потягу над 6 люком є виїмка довжиною 1,2м, шириною 0,6м, глибиною 0,4м. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Таким чином, комерційним актом РА№006589/143 від 10.03.2015 встановлено, що недостача вантажу у вагоні №61078820 складає 2500 кг.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№006590/144 від 10.03.2015 на підставі акту загальної форми №380 від 09.03.2015 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне зважування вантажу.

Фактично, у вагоні №60725462 виявлена маса брутто 90900 кг, тара з документу 23400кг, нетто 67500кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 2500 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження навалом на рівні бортів, маркування трьома продольними смугами, з лівої сторони по ходу потягу численні нерівності на всю довжину вагона, шириною 80-100 см. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Таким чином, комерційним актом РА№006590/144 від 10.03.2015 встановлено, що недостача вантажу у вагоні №60725462 складає 2500кг.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА №006591/145 від 10.03.2015 на підставі акту загальної форми №383 від 09.03.2015 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне зважування вантажу.

Фактично, у вагоні №67372383 виявлена маса брутто 69000 кг, тара з документу 21500кг, нетто 67200кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 1800 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження навалом на рівні бортів, маркування трьома продольними смугами, з ліва по ходу потягу над 5,6 люком є виїмка довжиною 2,7м, шириною 0,8м, глибиною 0,7м. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Таким чином, комерційним актом РА№006590/144 від 10.03.2015 встановлено, що недостача вантажу у вагоні №67372383 складає 1800 кг.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№006592/146 від 10.03.2015 на підставі акту загальної форми №382 від 09.03.2015 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне зважування вантажу.

Фактично, у вагоні №53509816 виявлена маса брутто 90600 кг, тара з документу 23250кг, нетто 67350кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 1650 кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження навалом на рівні бортів, маркування трьома продольними смугами, з лівої сторони по ходу потягу численні нерівності на всю довжину вагона, шириною 60-70см. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Таким чином, комерційним актом РА№006592/146 від 10.03.2015 встановлено, що недостача вантажу у вагоні №53509816 складає 1650кг.

Відповідно до розділу "Д" комерційного акту РА№006648/235 від 25.03.2015 на підставі акту загальної форми №438 від 25.03.2015 станції Енергодар Придніпровської залізниці було здійснено комісійне зважування вантажу.

Фактично, у вагоні №53524567 виявлена маса брутто 65400кг, тара з документу 22700кг, нетто 62300кг, що менше маси ніж зазначено у документі на 3100кг.

При комерційному огляді виявлено: навантаження навалом на рівні бортів 10-15, маркування продольними смугами, з ліва по ходу потягу над 4,5 люком є виїмка довжиною 1,8м, шириною 2,5м, глибиною 0,6м. Течі вантажу немає. В технічному відношенні вагон справний.

Таким чином, комерційним актом РА№006648/235 від 25.03.2015 встановлено, що недостача вантажу у вагоні №53524567 складає 3100кг.

В результаті виявленої недостачі позивач просить стягнути збитки у розмірі вартості втраченого вантажу у сумі 12 901,66 грн., що причиною виникнення спору.

Статтею 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується зі статтею 908 Цивільного кодексу України, передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність субєктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Стаття 3 Закону України "Про залізничний транспорт" встановлює, що нормативні документи, які визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту та комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Статут залізниць України, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998 року із змінами та доповненнями, внесеними Постановами Кабінету Міністрів України №1510 від 11.10.2002 року та № 1973 від 25.12.2002 року (далі - Статут залізниць України), визначає обовязки, права та відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом.

Відповідно до частини 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами) (частини 1, 2, 3 статті 909 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 920 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до статті 6 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача.

За договором залізничного перевезення вантажу, згідно з частиною 1 статті 22 Статуту залізниць України, залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату.

Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Дата приймання і видачі вантажу засвідчується на накладній календарним штемпелем станції. У разі проведення митного контролю дата видачі вантажу ставиться після закінчення митних операцій (частини 1, 2, 3 статті 23 Статуту залізниць України).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За статтею 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до пункту 9 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 року № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Так, комерційні акти РА №006589/143 від 10.03.2015, РА№006590/144 від 10.03.2015, РА №006591/145 від 10.03.2015, РА №006592/146 від 10.03.2015, РА №006648/235 від 25.03.2015 засвідчують невідповідність маси вантажу.

Відповідно до ст. 114 Статуту залізниць України, залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (ст. 115 Статуту).

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Відповідно до п. 27 Правил видачі вантажів вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, зокрема при перевезення мінерального палива.

Позивач розрахував вартість шкоди, спричиненою внаслідок нестачі, проведеної з урахуванням норм відповідно до Правил видачі вантажів, що складає 12 901,66 грн.:

- у вагоні №61078820 маса нетто при відправлені складає 68 500 кг: норма нестачі 68 500 х 1 % = 685кг. Відповідальна нестача 2500кг - 685кг = 1 815 кг х 1 619,71грн. (ціна за тону з ПДВ згідно довідки) - розмір нестачі складає 2 939,77грн.;

- у вагоні №60725462 маса нетто при відправлені складає 70 000 кг: норма нестачі 70 000 х 1 % = 700кг. Відповідальна нестача 2 500кг 700 кг = 1 800 кг х 1 619,71грн. (ціна за тону з ПДВ згідно довідки) - розмір нестачі складає 2 915,48грн.;

- у вагоні №67372383 маса нетто при відправлені складає 69 000 кг: норма нестачі 69 000 х 1 % = 690кг. Відповідальна нестача 1 800кг - 690кг = 1 110кг х 1 619,71грн. (ціна за тону з ПДВ згідно довідки) - розмір нестачі складає 1 797,88грн.;

- у вагоні №53509816 маса нетто при відправлені складає 69 000кг: норма нестачі 69 000 х 1 % = 690кг. Відповідальна нестача 1 650кг - 690кг = 960кг х 1 619,71грн. (ціна за тону з ПДВ згідно довідки) - розмір нестачі складає 1 554,92грн.;

- у вагоні №53524567 маса нетто при відправлені складає 65 400 кг: норма нестачі 65 400 х 1 % = 654кг. Відповідальна нестача 3 100кг - 654кг = 2 446кг х 1 510,06грн. (ціна за тону з ПДВ згідно довідки) - розмір нестачі складає 3 693,61грн.

Оскільки спірні вагони були прийнятий залізницею для перевезення без зауважень до вантажовідправника, відповідальність за збереження вантажу з часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі вантажоотримувачу, в силу ст. 110 Статуту залізниць України, покладається на залізницю, тобто відповідача.

Відповідно до ст. 130 Статуту право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів мають у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу - одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акту і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно ст. 133 Статуту передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені.

Передача права на пред'явлення претензій і позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреністю, оформленою згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 133 Статуту вантажоодержувач - ДТЕК Запорізька ТЕС, передав право пред'явлення позову вантажовідправнику філії Збагачувальна фабрика Дзержинська Товариства з обмеженою відповідальністю Енергоімпекс), про підтверджується переуступним підписом на залізничних накладних №50049360, №50282763, які містяться в матеріалах справи (а.с.13-14).

Відповідно до 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст. 137 Статуту залізниць України, позови залізниць до вантажовідправників, вантажоодержувачів і пасажирів, що випливають із цього Статуту, можуть бути подані відповідно до установленої підвідомчості чи підсудності до суду за місцем знаходження відповідача протягом 6 місяців. Зазначений шестимісячний термін обчислюється: щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п'ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу; в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Як убачається з матеріалів справи, комерційні акти складено 10.03.15 та 25.03.15, з позовом до суду позивач звернувся - 12.04.16, тобто, поза межами вказаного строку.

Статтею 267 Цивільного кодексу України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем у відзиві на позовну заяву заявлено про застосування строку позовної давності.

Поважних причин пропуску строку позовної давності позивачем не вказано.

З огляду на викладене вимоги позивача задоволенню не підлягають, у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Суд не приймає до уваги доводи Позивача, стосовно початку перебігу строку позовної давності від дати закінчення строку на пред'явлення претензії і строку її розгляду, адже як убачається з матеріалів справи, Позивач не скористався своїм правом на пред'явлення до Відповідача претензії з відшкодуванням завданої шкоди впродовж шести місяців з дня встановлення обставин, що спричинили пред'явлення позову, а отже, шестимісячний строк на звернення до суду з даним позовом, слід обраховувати від дати виявлення спірних обставин (дати складання комерційних актів), оскільки продовження такого строку чинним законодавством передбачено у випадку подачі претензії до перевізника (Відповідача).

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі судового збору покладаються на позивача.

Керуючись статтями 4, 32-34, 36, 43-44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.07.2016.

Суддя ОСОБА_1