ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" червня 2016 р. Справа № 903/1097/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Укрсоцбанк

до Товариства з додатковою відповідальністю Меблі-Вікторія

про стягнення 672 161,12грн.

Суддя С.Т. Філатова

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: н/з

від відповідача: ОСОБА_1, дов. від 24.06.2016р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

СУТЬ СПОРУ: Позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство Укрсоцбанк в особі Волинського відділення ПАТ Укрсоцбанк звернувся з позовом до Приватного акціонерного товариства Меблі Вікторія про стягнення 672 161,12 грн. заборгованості, в т.ч. 222 887,00 грн. заборгованості за кредитом на підставі договору відновлювальної кредитної лінії №070/06-155 від 19.11.2007р. з додатковими договорами №1 від 13.11.2007р., №2 від 27.03.2008р., №3 від 19.06.2008р.; 136 568,50грн. заборгованості за відсотками, 68 017,68грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 16.09.2014 р. по 16.09.2015 р., 23 431,39 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 16.09.2014 р. по 16.09.2015 р., 83 364,16 грн. комісії за використаний ліміт кредитної лінії; 102 528,02 грн. інфляційних втрат за кредитом та 35 364,37 грн. інфляційних втрат за відсотками за період з вересня 2014р. по серпень 2015р.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 070/06-155 від 09.11.2007 р. щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування.

На підставі ст.25 ГПК України здійснено заміну відповідача по справі Приватне акціонерне товариство Меблі-Вікторія правонаступником Товариством з додатковою відповідальністю Меблі-Вікторія у звязку з припиненням ЗАТ Меблі-Вікторія на підставі рішення позачергових загальних зборів акціонерів ЗАТ Меблі-Вікторія від 25.12.2012р., що стверджується витягом з інформаційно-ресурсного центру ЄДРПОУ (а.с. 85-97).

У поясненнях від 17.12.2015р. представник позивача зазначив, що не може надати платіжні доручення, оскільки вони є касовими документами та зберігаються 5-ть років.

Комісія становить 4% (процентна ставка встановлена рішення КУАП в розмірі 19,50% за мінусом процентної ставки, встановленої договором в розмірі 15,50%), за період з 09.06.2008р. по 01.12.015р. нарахована в розмірі 69 803,92грн., сплачено 28 890,34грн., заборгованість по комісії складає 40 913,58грн.; в розрахунку, який подано суду, було допущено помилку щодо розміру комісії.

Вказав, що докази в підтвердження розміру відсоткової ставки КУАП не може надати, оскільки такі документи зберігаються пять років.

У судовому засіданні представник позивача повідомив, що позивачем по справі слід вважати ПАТ Укрсоцбанк, оскільки довіреність начальнику Волинського відділення ПАТ Укрсоцбанк на представництво інтересів банку в судах не надавалась.

Зважаючи на те, що повноваження Волинського відділення ПАТ Укрсоцбанк представляти юридичну особу відповідно до Положення про Волинське відділення ПАТ Укрсоцбанк, затвердженого наказом першого заступника голови правління ПАТ Укрсоцбанк від 22.12.2010р. №239, визначаються довіреністю, наданої начальнику відділення, і така довіреність не надана, то позивачем по справі слід вважати ОСОБА_2 акціонерне товариство Укрсоцбанк.

Ухвалами суду від 07.12.2015р., від 22.12.2015р. розгляд справи згідно ст.77 ГПК України відкладався у звязку з непредставленням витребуваних доказів та необхідністю витребування додаткових доказів. Зобовязано подати суду: позивача - обґрунтований розрахунок заборгованості по кредиту, процентам, із зазначенням періоду виникнення боргу, процентної ставки, розпорядчих та платіжних документів відповідно до графіку та порядку повернення кредиту, сплату процентів, визначеного п.п. 1.1.1, 2.4 договору; обґрунтування розміру процентної ставки за період з 09.11.2012р. та докази в підтвердження розміру ставок КУАП; розрахунок пені з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України відповідно до графіку та порядку повернення кредиту, сплати процентів, визначеного п.п. 1.1.1, 2.4 договору; відомість оплат боржника по тілу кредиту та процентам; відповідача - пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, у випадку заперечень щодо розрахунків подати контррозрахунок.

Відповідачем всупереч вимогам ухвал суду від 07.12.2015р., від 22.12.2016р. не було представлено суду доводів та заперечень з приводу предявленого позову, письмових пояснень та інших витребуваних судом документів, ухвали суду від 07.12.2015р., від 22.12.2016р. повернуті органом поштового звязку з відміткою за закінченням терміну зберігання.

У пункті 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. В разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно витягу з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців місцезнаходження ТзДВ Меблі-Вікторія Волинська область, м. Луцьк, вул. Авіаторів, 2, куди і надсилались ухвали суду від 02.10.2015р., 09.11.2015р., 23.11.2015р., 07.12.2015р., 22.12.2016р.

На виконання вимог ухвали суду представник позивача клопотанням від 12.01.2016р. долучив до матеріалів справи оригінали виписок по особовому рахунку відповідача за період з 12.11.2007р. по 05.09.2014р., копії листа-заявки на кредит-транш №7 від 04.12.2007р., додаткової угоди №5 від 24.06.2010р., решту витребуваних доказів не подав, звернувся до суду з клопотанням про призначення економічної експертизи, на вирішення якої просив поставити питання чи правильно здійснено розрахунок заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі. Проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України "Про судову експертизу".

Вищий господарський суд України у п. 2 постанові пленуму від 23.03.2012 р. № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначив, що судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Під час дослідження долучених до матеріалів справи доказів та заслуховування пояснень представника позивача, судом зясовано, що відповідно до п. 1.1.1 договору відновлювальної кредитної ліні №070/06-155 від 09.11.2007р. надання кредиту здійснювалось окремими частинами (траншами) зі сплатою 16,5 відсотків (15,5% згідно додаткового договору №1 від 13.11.2007р.) в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 200 000,00грн. (250 000,00грн. максимальний ліміт заборгованості згідно додаткового договору №2 від 27.03.2008р.) з визначеним графіком зниження максимального ліміту заборгованості.

Згідно п. 2.4 договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі.

Таким чином, як вбачається з умов договору, погашення кредиту та процентів повинно було здійснюватись позичальником частинами кожного місяця, водночас, із розрахунку, наданого позивачем, не вбачається нарахування процентів щомісячно з 6-го числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, як це обумовлено договором.

Додатковою угодою №3 від 19.06.2008р. сторони встановили тарифи та послуги банку, повязані з наданням кредитів, зокрема, 4,0% комісії за використаний ліміт кредитної лінії, яка нараховується на залишок заборгованості за формулою: фактична заборгованість х % (різниця між процентною ставкою, встановленою рішенням КУАП та діючою у клієнта процентною ставкою на теперішній час) х (кількість дні у періоді) 360 х 100. комісія сплачується у національній валюті за курсом НБУ на дату оплати щомісячно до 5 числа місяця наступного за місяцем, в якому комісія нарахована (платіжним дорученням або меморіальним ордером, якщо це передбачено договором кредиту).

З метою перевірки документальної обґрунтованості та відображення в обліку операцій з використання та погашення кредиту за договором відновлювальної кредитної лінії №070/06-155 від 19.11.2007р. з додатковими договорами №1 від 13.11.2007р., №2 від 27.03.2008р., №3 від 19.06.2008р., №5 від 24.06.2010р., а також - перевірки наданих банком розрахунків, необхідно дослідити правильність розрахунків заборгованості за тілом кредиту та процентів, враховуючи періоди обрахування відповідно до умов договору відновлювальної кредитної лінії №070/06-155 від 19.11.2007р. з додатковими договорами №1 від 13.11.2007р., №2 від 27.03.2008р., №3 від 19.06.2008р., №5 від 24.06.2010р.

Суд звертає увагу, що відповідно до додаткових договорів сторони змінювали ліміт кредитної лінії та графіки погашення заборгованості. Наведені обставини ускладнюють перевірку розрахунків заборгованості по процентам, нарахуванню пені, інфляційних, річних.

Суд зауважує, що згідно поданого розрахунку позивача стверджується надання траншем кредиту в розмірі 18 160,00грн. (14.12.2007р.), проте доказів цього не надано. Водночас, не враховано в розрахунку надання траншу 11.04.2008р. в розмірі 20 000,00грн. (а.с. 46).

Судом враховано, що позивачем надано суду значний об'єм виписок по особовому рахунку відповідача, які підлягають дослідженню, аналіз їх даних з урахуванням порядку повернення кредиту та сплати процентів, визначених п.п. 1.1.1 договору (з урахуванням додаткового договору №5 від 24.06.2010р.) та п. 2.4 договору потребують спеціальних знань в сфері фінансово-кредитних операцій, що обумовлює призначення у справі №903/1097/15 судової економічної експертизи, а тому, розглянувши клопотання позивача про призначення судової економічної експертизи від 12.01.2016р.,господарський суд, керуючись ст. 41 ГПК України, задовольнив клопотання, призначив по справі судову економічну експертизу, яку доручив провести Волинському відділенню Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз (м.Луцьк, вул.Червоного Хреста, 16).

25.01.2016р. на адресу суду надійшло клопотання судового експерта Волинського відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_3, у якому експерт просить погодити проведення судово-економічної експертизи, призначеної ухвалою суду від 12.01.2016р. в строки понад 90 календарних днів (початок виконання в I кварталі 2017р. і завершення в строки, передбачені п. 1.13 Інструкції), посилаючись на значне завантаження експерта.

Ухвалою суду від 27.01.2016р. розгляд справи поновлено. Розгляд клопотання Волинського відділення науково-дослідного інституту судових експертиз призначено на 09.02.2016р. на 10.30год.

Позивач у заяві від 09.02.2016р. заперечив клопотання щодо проведення експертизи Волинським відділенням Львівським НДІСЕ в I кварталі 2017р.

Звернувся до суду з клопотанням про зміну експертної установи, просив доручити проведення експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 6), перелік питань експерту залишити без змін. Оплату за проведення експертизи гарантував.

09.02.2016р. суд задовольнив подане позивачем клопотання про зміну експертної установи на проведення судово-економічної експертизи та призначив у справі судово-економічну експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03057, м. Київ, вул.Смоленська, 6).

29.03.2016р. Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз супровідним листом №2624/16-45 від 15.03.2016р. повернуто матеріали справи до господарського суду Волинської області. Повернення матеріалів без проведення експертизи обґрунтовано таким:

Зважаючи на значне поточне навантаження експертів КНДІСЕ з виконання експертиз різної категорії складності за кримінальними, цивільними, адміністративними та господарськими справами, виконання судово-економічної експертизи по справі №903/1097/15 можливо розпочати тільки у IV кварталі 2016р.

Також, враховуючи відсутність обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, згідно п.1.6. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998р. №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015р. №1350/5) матеріали справи повертаються до суду для направлення їх до експертної установи за зоною обслуговування, а саме до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвалою суду від 29.03.2016р. провадження у справі поновлено у звязку з тим, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз у супровідному листі від 15.03.2016р. №2624/16-45 повідомив, що зважаючи на значне поточне навантаження експертів КНДІСЕ з виконання експертиз різної категорії складності за кримінальними, цивільними, адміністративними та господарськими справами, виконання судово-економічної експертизи по справі №903/1097/15 можливо розпочати тільки у IV кварталі 2016р.

Ухвалою суду від 12.04.2016р. провадження у справі за клопотанням позивача щодо зміни експертної установи було зупинено на час проведення судової економічної експертизи, яку доручено Незалежному інституту судових експертиз (04212, м.Київ, вул. Маршала Тимошенка, 21, корпус 3, офіс 7).

Позивач гарантував оплату експертизи.

16.06.2016р. на адресу суду повернуті матеріали справи №903/1097/15 без проведення експертизи.

Незалежний інститут судових експертиз у листі від 14.06.2016р. №341 повідомив, що відповідно до п. 1.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 07.10.198 №53/5, матеріали справи повертаються на адресу суду у звязку з неоплатою позивачем проведення експертизи у визначений строк.

Ухвалою суду від 17.06.2016р. провадження у справі поновлено. Зобовязано подати суду: позивача докази надання траншу в розмірі 18 160,00грн. (14.12.2007р.), пояснення щодо неврахування в розрахунку траншу в розмірі 20 000,00грн., наданого 11.04.2008р., обґрунтований помісячний розрахунок заборгованості по кредиту, процентам, із зазначенням періоду виникнення боргу, процентної ставки, комісії за використаний ліміт кредитної лінії, розпорядчих та платіжних документів відповідно до графіку та порядку повернення кредиту, сплату процентів, визначеного п.п. 1.1.1, 2.4 договору (з 6 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти та комісія); обґрунтування розміру процентної ставки за період з 09.11.2012р. та докази в підтвердження розміру ставок КУАП; розрахунок пені з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 ГК України відповідно до графіку та порядку повернення кредиту, визначеного п.п. 1.1.1, 2.4 договору; відомість оплат боржника по тілу кредиту та процентам з призначенням платежів, розрахунок 3 % річних, інфляційних із зазначенням передбачених договором дат сплати, сум і платіжних документів та виконаних позичальником платежів щомісячно; відповідача - пояснення (обґрунтовані доводи та заперечення) по суті позовних вимог, у випадку заперечень щодо розрахунків подати контррозрахунок. Явку представника позивача у судове засідання визнано обовязковою.

17.06.2016р. позивач подав уточнений розрахунок заборгованості по кредиту, процентам, комісії, 3% річних, інфляційних втрат без урахування вимог суду.

29.06.2016р. на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повідомив, що рішенням господарського суду Волинської області від 05.08.2009р. у справі №2/105-38 стягнуто із Закритого акціонерного товариства Меблі Вікторія на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку Укрсоцбанк в собі Волинського відділення Львівської обласної філії АКБ Укрсоцбанк 250 558,83 грн., в тому числі 249 600,00 грн. строкової заборгованості за кредитом відповідно до договору відновлювальної кредитної лінії №070/06-155 від 09.11.2007р., 958,93 грн. пені, а також 2 715,88 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита, 312,50 грн. в повернення витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу; стягнення суми 250558,83 грн. звернуто на майно предмет іпотеки за іпотечним договором від 09.11.2007 року №070/06-156 приміщення типу Кисловорськлітер (В-І), площею 889,6 кв.м., розташованого за адресою: м. Луцьк, вул.Авіаторів, буд. 2; провадження у справі в сумі позову 21029,07 грн. припинено.

Просив в частині стягнення 222 887,00грн. боргу провадження у справі припинити на підставі ст.80 ГПК України.

Водночас, просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ «Укрсоцбанк» в частині стягнення 136 568,50грн. заборгованості за відсотками, 68 017,68грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 16.09.2014 р. по 16.09.2015 р., 23 431,39 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків за період з 16.09.2014 р. по 16.09.2015 р., 83 364,16 грн. комісії за використаний ліміт кредитної лінії; 102 528,02 грн. інфляційних втрат за кредитом та 35 364,37 грн. інфляційних втрат за відсотками за період з вересня 2014р. по серпень 2015р. і відмовити в цій частині в задоволенні позову.

На день розгляду справи №903/1097/15 у суду відсутні відомості щодо стану виконання рішення по справі №2/105-38, оскільки матеріали справи знищені (акт №28 від 05.02.2015р. про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду, погоджений на засіданні ЕК Державного архіву Волинської області, протокол №1 від 09.02.2015р., схвалений ЕК господарського суду Волинської області, протокол №1 від 05.02.2015р., затверджений керівником апарату господарського суд Волинської області 15.02.2015р.), представник відповідача також такої інформації не надав.

Враховуючи складність справи, те, що у суду відсутня інформація про повідомлення позивача про дату, час та місце судового розгляду за належною адресою, подання нових доказів безпосередньо у судовому засіданні 29.06.2016р. за відсутності представника позивача, непредставлення витребуваних судом доказів, необхідність витребування додаткових доказів, спливає строк розгляду справи, імперативно визначений ст.69 ГПК України, виникла необхідність призначити її до розгляду в колегіальному складі суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.46, ст.86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Призначити розгляд справи №903/1097/15 у колегіальному складі суду.

Суддя С.Т. Філатова