ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р.Справа № 922/1846/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Руденко О.О.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут", м.Харків,
до Відділу освіти Красноградської районної державної адміністрації, м.Красноград Харківської області,
про стягнення 1574460,49 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність № 245 від 09.02.2016р.);

відповідача - ОСОБА_2 (посвідчення № В-029 від 08.04.2015р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" звернулось до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Відділу освіти Красноградської районної державної адміністрації Харківської області заборгованості за Договором на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-416029 від 08.09.2015р. в загальному розмірі 1574460,49 грн., у тому числі: 1542482,34 грн. основного боргу, 29601,43 грн. пені та 2376,72 грн. - 3% річних. Судовий збір позивач просить покласти на відповідача.

22.06.2016р. відповідач надав до суду письмові пояснення на позовну заяву, в яких позов визнав у повному обсязі, а також докази на підтвердження викладених у поясненнях обставин.

Пояснення відповідача разом з наданими документами було долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 29.06.2016р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги визнала повністю, але просила звільнити відповідача від сплати пені, посилаючись на закінчення строку дії Договору № 2015/ТП-БО-416029 від 08.09.2015р. та неможливість укласти новий договір на постачання природного газу через затримку у проведенні тендеру, в зв'язку з чим було відсутнє відповідне фінансування з державного казначейства.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

08.09.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (позивачем) та Відділом освіти Красноградської районної державної адміністрації (відповідачем) було укладено Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 2015/ТП-БО-416029, згідно п. 1.1. якого позивач (постачальник) зобов'язався постачати природний газ відповідачу (споживачеві) в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб відповідача, а відповідач зобов'язався оплачувати позивачу вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Відповідно до п. 10.1. Договору, даний Договір набирає чинності з дати його підписання, та відповідно до ч. 3 ст. 631 ЦКУ поширює свою дію на відносини в частині постачання природного газу з 01.07.2015р., та укладається на строк до 31.12.2015р.

Додатковою угодою № 5 від 31.12.2015р. термін дії Договору був продовжений.

Згідно п. 4.6. Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем на умовах 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу.

Остаточний розрахунок по оплаті місячної вартості газу здійснюється не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Відповідно до п. 3.6 Договору, послуги з постачання природного газу підтверджуються підписаним постачальником та споживачем актом приймання-передачі природного газу, що оформлюється на підставі акта про фактичний обсяг спожитого (про транспортованого) газу (технічного акту приймання-передачі природного газу) за розрахунковий період, складеного споживачем та газорозподільним підприємством, відповідно до п. 2.5. Договору.

Як свідчать матеріали справи, позивач на виконання умов Договору, на підставі актів з розподілу природного газу, підписаних між споживачем та ПАТ "Харківгаз", склав акти приймання-передачі природного газу в наступних обсягах:

- січень 2016р. - 63,453 тис.м.куб. на загальну суму 487714,99грн.;

- лютий 2016р. - 73,715 тис.м.куб. на загальну суму 566591,18 грн.;

- березень 2016р. - 56,257 тис.м.куб. на загальну суму 432404,81 грн.;

- квітень 2016 р. - 7,256 тис.м.куб. на загальну суму 55771,36 грн.

Всього за вказаний період позивач передав відповідачу природного газу на загальну суму 1542482,34 грн.

Проте, відповідач оплату за отриманий природний газ не здійснив.

Листом від 06.05.2016р. за № 224 позивач направив на адресу відповідача для підписання 2 примірники актів приймання-передачі природного газу за січень-квітень 2016 року. Даний лист був отриманий відповідачем 10.05.2016р., про що свідчить підпис представника відповідача на звороті даного листа.

Відповідно до п. 3.8. Договору, споживач протягом двох днів з дати одержання актів зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

У випадку відмови від підписання акту розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Відповідач надіслані йому акти приймання-передачі не підписав, письмової мотивованої відмови не надав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий природний газ становить 1542482,34 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 7 цієї статті передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином, не допускаються.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 624 ЦК України встановлено: якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Згідно п. 6.2.2. Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки, суд визнав вимоги в частині стягнення з відповідача 29601,43 грн. пені та 2376,72 грн. - 3% річних законними та обґрунтованими.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

В обґрунтування свого клопотання про звільнення від сплати пені відповідач посилається на відсутність фінансування з державного бюджету, у зв'язку із закінченням дії Договору № 2015/ТП-БО-416029 від 08.09.2015р. та неможливістю своєчасно укласти новий договір на постачання природного газу через затримку у проведенні тендеру.

Проте, судом було встановлено, що пунктом 5 Додаткової угоди № 6 від 31.12.2015р. до Договору № 2015/ТП-БО-416029 від 08.09.2015р. строк дії даного Договору було продовжено сторонами до 31.03.2016р., а саме на строк, достатній для проведення процедури закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в договорі (згідно п. 4 Договору).

Таким чином, з січня по березень 2016 року відповідач отримував природний газ на умовах Договору, укладеного з позивачем, та фактично продовжував отримувати газ після закінчення дії Договору в квітні 2016 року.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для повного звільнення відповідача від сплати пені. Але, враховуючи, що відповідач є бюджетною установою, яка фінансується з державного бюджету, приймаючи до уваги скрутне фінансове становище, в якому перебуває відповідач, та відсутність його прямої вини у нездійсненні своєчасної плати за отриманий газ, суд визнав за можливе зменшити розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача на 70%.

Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає пеня в розмірі 8880,43 грн.

Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем склав 1553739,49 грн., у тому числі: 1542482,34 грн. основного боргу, 8880,43 грн. пені та 2376,72 грн. - 3% річних.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач визнав заборгованість у повному обсязі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" в частині стягнення з відповідача 1542482,34 грн. основного боргу, 8880,43 грн. пені та 2376,72 грн. - 3% річних обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

В частині стягнення 20721,00 грн. пені суд відмовляє у задоволенні позову, у зв'язку зі зменшенням розміру неустойки.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 611, 624, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Відділу освіти Красноградської районної державної адміністрації (63304, Харківська область, м.Красноград, вул.Жовтнева, 77; п/р 3209 у ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківгаз Збут" (61004, м.Харків, вул.Москалівська, 57/59; п/р 8 в АБ "Кліринговий дім" м.Київ, МФО 300647; ) - 1574460,49 грн., у тому числі: 1542482,34 грн. основного боргу; 8880,43 грн. пені; 2376,72 грн. - 3% річних, а також судовий збір в сумі 23616,91 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення 20721,00 грн. пені у позові відмовити.

Повне рішення складено 30.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_3