ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.06.16р. Справа № 904/3608/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс систем лоджистікс", м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 41/16 від 15.04.2016 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс систем лоджистікс" (далі - позивач) звернувся до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (далі - відповідач) суму 43118,45грн. заборгованості за порушення виконання зобовязань за договором №1107/13 від 27.05.13р., а також 1 378,00 грн. судового збору.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання, призначене для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судового засідання відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не заявлялось.

Суд визнав можливим розглянути справу на підставі ст. 75 ГПК України у відсутність представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 13.06.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.05.2013 року між позивачем (експедитор) та відповідачем (клієнт) було укладено договір №1107/13 (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, експедитор згідно даного Договору, що є дорученням Клієнта, на підставі заявок Клієнта за його рахунок та за винагороду (плату) організує перевезення вантажів в залізничному рухомому складі (в універсальних критих вагонах) й пов'язані з цим послуги шляхом укладання договорів з підприємствами, вповноваженими здійснювати перевезення або організацію перевезень вантажів, підприємствами - власниками (балансоутримувачами) залізничного рухомого складу, іншими юридичними особами, а Клієнт сплачує й приймає Експедитором послуги на умовах даного договору.

Пунктом 3.1. договору №1107/13 закріплено, що відповідач для організації перевезені вантажів та для відшкодування витрат позивача здійснює авансові платежі; авансові платежі мають бути здійснені до початку кожного місяця; за згодою позивача можлива оплата послуг з організації перевезень вантажів за фактом їх виконання впродовж 3-х календарних днів з моменту надання рахунку позивачем.

Згідно п.3.3. договору № 1107/13 винагорода (плата) експедитору встановлена в розмірі 3% вартості організації перевезень вантажів (без ПДВ) та повинна сплачуватись клієнтом впродовж 3-х робочих днів після надання послуг на підставі рахунків експедитора або утримуватись експедитором самостійно з авансових платежів клієнта.

На виконання умов договору позивач виконав свої зобов'язання належним чином та організував відповідні перевезення, що підтверджується накладними № 48060636, №48081871, № 48011183, № 48060677, № 48081855, актом виконаних робіт від 31.12.2014р. на загальну суму 44 576, 69 грн. та звітами експедитора № 0, № 0, №0, № 0 та № 0, підписаними сторонами без заперечень, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково розрахувався з позивачем, непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 43 118,45 грн.

04.12.2015 року на адресу відповідача позивачем було направлено претензію №1973, яка залишена відповідачем без відповіді.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що відповідачем допущено порушення строків оплати, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в розмірі 43118,45 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (49044, м.Дніпро, вул. Рогальова, буд.21-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс систем лоджистікс" (83086, м.Донецьк, вул. Кобозєва, буд.50; ) суму основного боргу в розмірі 43118,45 грн. та 1 378грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.06.2016 року.

Суддя ОСОБА_2