ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2016 Справа № 905/1451/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств»
провизнання укладеним договору про надання ритуальних послуг

за участю представників:

від позивачаОСОБА_2 - представник за довіреністю
від відповідачаМастепанов О.В. - представник за довіреністю

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» про зобов'язання відповідача укласти договір про надання ритуальних послуг з позивачем у редакції, викладеній позивачем у позовній заяві.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 26.10.2015 у справі №905/1451/15 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено, зобов'язано Комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств» укласти з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договір про надання ритуальних послуг, відповідно до проекту договору, запропонованого позивачем на основі примірного договору, передбаченого підпунктом 8.2. Типового положення про ритуальну службу та стягнуто судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 19.01.2016 рішення господарського суду Донецької області від 26.10.2015 у справі № 905/1451/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.04.2016 постанову Донецького апеляційного господарського суду від 19.01.2016 та рішення господарського суду Донецької області від 26.10.2015 скасовано, справу № 905/1451/15 передано на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Після надходження матеріалів справи №905/1451/15 до господарського суду Донецької області автоматизованою системою документообігу суду для розгляду вказаної справи визначено суддю Сажневу М.В.

Скасовуючи судові рішення у справі №905/1451/15 Вищий господарський суд України зазначив, що судами було повно встановлено обставини, що мають значення для даної справи, однак суди попередніх інстанцій не зазначили, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту вимогам закону та припустились помилки у застосуванні ст.16 Цивільного кодексу України і не врахували правову позицію, висловлену у Постанові Верховного Суду України від 10.02.2012, що є підставою для скасування судових рішень і направленню справи на новий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Під час нового розгляду справи №905/1451/15 31.05.2016 позивачем подано заяву про зміну предмету позову, в якій позивач просить визнати укладеним договір про надання ритуальних послуг між позивачем та відповідачем у редакції, викладеній позивачем.

В судовому засіданні 31.05.2016 судом прийнято вказану заяву до розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються судом в редакції заяви про зміну предмету позову, поданої 31.05.2016.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на обов'язковість, в силу закону, укладання договору про надання ритуальних послуг, виконання дій, з якими закон пов'язує можливість укладання договору про надання ритуальних послуг, та бездіяльність відповідача щодо підписання договору або надання аргументованої відмови.

Відповідач проти позову заперечує та зазначає, що позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами, зі змісту яких можливо прийти до висновку про бажання позивача укласти з відповідачем договір про надання ритуальних послуг, однак позивачем не було надано підписаного проекту договору у 2-х примірниках. Також відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, оскільки запропонована позивачем редакція договору не відповідає редакції вже існуючих договорів, укладених між відповідачем та іншими суб'єктами господарювання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В:

Правовідносини в Україні щодо здійснення в Україні діяльності з поховання померлих регулюються Законом України «Про поховання та похоронну справу», наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №193 від 19.11.2003 «Про затвердження нормативно-правових актів щодо реалізації Закону України «Про поховання та похоронну справу» та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про поховання та похоронну справу» ритуальні служби - спеціалізовані комунальні підприємства, що створюються органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом, з метою здійснення організації поховання померлих і надання ритуальних послуг, передбачених необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг, реалізації предметів ритуальної належності, передбаченим пунктом 2 частини другої статті 8 цього Закону.

Ритуальні служби можуть також надавати ритуальні послуги, не передбачені необхідним мінімальним переліком окремих видів ритуальних послуг та реалізації предметів ритуальної належності, виготовляти предмети ритуальної належності. Тарифи щодо оплати таких послуг та предметів ритуальної належності встановлюються в межах, визначених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст.10 Закону України «Про поховання та похоронну справу» надання ритуальних послуг відповідно до необхідного мінімального переліку окремих видів ритуальних послуг, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 8 цього Закону, здійснюється ритуальними службами або за договором суб'єктами господарювання інших форм власності. Вартість таких послуг встановлюється в порядку і в межах, встановлених законодавством, виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Надання ритуальних послуг, не передбачених зазначеним переліком, а також виготовлення предметів ритуальної належності здійснюється за цінами, встановленими за згодою сторін.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» ритуальні послуги - це послуги, пов'язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання; предмети ритуальної належності - вироби, що є атрибутами поховання та облаштування могили (колумбарної ніші).

У відповідності зі ст. 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу» особа, яка зобов'язалася поховати померлого, на підставі свідоцтва про смерть звертається згідно із статтею 8 цього Закону до сільського голови або ритуальної служби з приводу укладення відповідного договору-замовлення на організацію та проведення поховання. Ця особа має право вибирати виконавців послуг серед суб'єктів господарської діяльності, які уклали договори із сільським головою або ритуальною службою про надання цих послуг. Ритуальні послуги надаються за плату згідно з договором-замовленням, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 3, 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо, зокрема, існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України спори, які виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

За таких обставин, для суб'єктів господарювання, які вирішили надавати ритуальні послуги, є обов'язковим укладення відповідного договору із сільським головою або ритуальною службою.

Рішенням №972 від 22.03.2005 Маріупольська міська рада делегувала функції і повноваження ритуальної служби Комунальному підприємству «Комбінат комунальних підприємств».

Таким чином, саме відповідач згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України «Про поховання та похорону справу» був наділений правом укладати договори про надання ритуальних послуг з іншими суб'єктами господарювання.

Пунктом 8 Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №193 від 19.11.2003, (далі - Типове положення про ритуальну службу в Україні) встановлено, що ритуальна служба забезпечує укладання договорів із суб'єктами господарювання в такому порядку.

Суб'єкт господарювання, що виявив бажання працювати на ринку ритуальних послуг, має подати до територіальної ритуальної служби відповідну заяву щодо укладання договору про надання ритуальних послуг на ім'я її керівника та долучити до заяви (засвідчені у встановленому порядку копії) такі документи: - копію довідки про включення до ЄДРПОУ для юридичної особи або довідки про присвоєння ідентифікаційного номера для фізичної особи; копію свідоцтва про державну реєстрацію суб'єкта підприємницької діяльності; перелік послуг, що пропонуються для надання суб'єктом господарювання; режим роботи та номер телефону (п. 8.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні).

07.04.2015 та 07.07.2015 позивачем рекомендованими поштовими відправленнями було надіслано на адресу відповідача заяви з доданими до них документами, передбаченими п. 8.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні з пропозицією укласти договір про надання ритуальних послуг, а також з 2-ма примірниками договору №3/15, які були отримані відповідачем 10.04.2015 та 10.07.2015, що підтверджується фіскальними чеками поштової установи, описами вкладення та повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень, які повернулись на адресу позивача та наявні в матеріалах справи.

Суд розцінює вказані заяви як письмові пропозиції позивача укласти договір про надання ритуальних послуг у відповідності до вимог Закону України «Про поховання та похоронну справу» та Типового положення про ритуальну службу в Україні.

До заяви від 07.07.2015 додані два примірники проекту договору №3/15, а до заяви від 06.04.2015 додані наступні документи: засвідчена копія довідки про одержання ОСОБА_1 ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків, засвідчена копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, перелік послуг, що пропонуються для надання суб'єктом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1, довідка про режим роботи ФОП ОСОБА_1 та номер телефону для зв'язку.

У зв'язку з чим, посилання відповідача на те, що позивач не дотримався приписів п.8 Типового положення про надання ритуальних послуг та не надав 2 примірники договору, спростовується матеріалами справи, а тому судом не приймається.

Пунктом 8.1 Типового положення про ритуальну службу в Україні встановлено, що протягом 14 робочих днів з дня отримання заяви територіальна ритуальна служба укладає з суб'єктом господарювання договір про надання послуг при наявності всього переліку документів, передбачених цим пунктом. Безпідставна відмова в укладанні договору не допускається, вона повинна бути аргументована.

Як свідчать матеріали справи відповіді щодо пропозицій позивача стосовно укладення договору відповідачем не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 Господарського кодексу України проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Частиною 3 ст. 181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини 1 цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

Відповідно до ч. 4 ст.181 Господарського кодексу України за наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Частиною 5 ст.181 Господарського кодексу України встановлено, що сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

Як свідчать матеріали справи, відповідач, отримавши проект спірного договору, належним чином та в належний термін не підписав проект договору, не склав протокол розбіжностей та не надав обґрунтованої відповіді на подану заяву, у зв'язку з чим вказана бездіяльність розцінюється, як протиправна відмова в укладенні спірного договору.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач своєю бездіяльністю щодо розгляду питання про укладення з позивачем договору, порушив право позивача на здійснення підприємницької діяльності в порядку, встановленому чинним законодавством України, оскільки з боку позивача вчинено всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством України, та спрямовані на укладення договору з відповідачем.

Дослідивши зміст договору, який позивач просить визнати укладеним, суд дійшов висновку, що спірний договір відповідає вимогам ст. 180 Господарського кодексу України щодо наявності всіх істотних умов та нормам Закону України «Про поховання та похоронну справу», Типовому положенню про ритуальну службу в Україні, а також примірному договору про надання ритуальних послуг.

Статтею 20 Господарського кодексу України визначено, що кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема визнання наявності або відсутності прав та іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 10 Господарського процесуального кодексу України спори, що виникають при укладенні господарських договорів, можуть бути подані на вирішення господарського суду.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав підлягають захисту судом на підставі п. 1 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України шляхом визнання договору укладеним на умовах, передбачених нормативним актом обов'язкової дії.

Враховуючи викладене, з урахуванням вказівок, зазначених у постанові Вищого господарського суду України від 27.04.2016 у справі № 905/1451/15, які в силу ч. 1 ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи, правової позиції викладеної у постанові Верховного суду України від 10.12.2012 у справі №6-110цс12, суд прийшов до висновку, що спосіб захисту своїх цивільних прав і інтересів, обраний позивачем під час нового розгляду справи, як визнання укладеним договору про надання ритуальних послуг, відповідає вимогам законодавства, а саме п. 1. ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (визнання права).

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Посилання відповідача на систематичні порушення Маріупольською службою поховальних послуг «Пам'ять» умов договору №18 про надання ритуальних послуг від 16.01.2014 судом не приймається, оскільки порушення умов договору, укладеного з відповідачем, іншою юридичною особою не має жодного відношення до позивача та не стосується предмету спору в даній справі.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивачка здійснює протиправні дії, які загрожують життю громадян, здійснює незаконну діяльність з поховання померлих відповідачем суду не надано.

Також судом відхиляється посилання відповідача на те, що запропонована позивачем редакція договору не відповідає редакції вже існуючих договорів, укладених між відповідачем та іншими суб'єктами господарювання, оскільки вище судом встановлено, що спірний договір відповідає вимогам ст. 180 Господарського кодексу України щодо наявності всіх істотних умов та нормам Закону України «Про поховання та похоронну справу», Типовому положенню про ритуальну службу в Україні, а також примірному договору про надання ритуальних послуг.

Судом враховано, що в Типовому положенні про ритуальну службу в Україні наведена форма примірного договору про надання ритуальних послуг і сторони за згодою можуть погодити інші умови договору, які не зазначені у примірному договорі, однак відповідач, отримавши від позивача проект спірного договору, не склав протокол розбіжностей та не надав обґрунтованої відповіді позивачу щодо запропонованого проекту договору. Договори про надання ритуальних послуг, які відповідач уклав з іншими суб'єктами господарювання, та погоджені в них умови не стосуються предмету спору, що розглядається в межах даної.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача та підлягає стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати укладеним договір про надання ритуальних послуг між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та Комунальним підприємством «Комбінат комунальних підприємств» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Грецька, 41, ідентифікаційний код 03343226) в наступній редакції:

«ДОГОВІР № 3/15

про надання ритуальних послуг

м. Маріуполь «____» _________ 2015 року

Ми, що нижче підписалися: Ритуальна служба - комунальне підприємство «Комбінат комунальних підприємств», іменоване надалі «Ритуальна служба», якому відповідно до Закону України «Про поховання та похоронну справу» Маріупольською міською радою рішенням від 22 березня 2005 року №972 делеговані функції і повноваження ритуальної служби, в особі _______________________________________, діючого на підставі Статуту з одного боку, та фізична особа-підприємець ОСОБА_1, іменована надалі «Виконавець послуг», що діє на підставі свідоцтва про державну реєстрацію - з іншого боку, а разом - Сторони, уклали цей договір про таке:

1. Предмет договору

1.1. Предметом договору є надання ритуальних послуг.

1.2. Взаємовідносини між Ритуальною службою і Виконавцем послуг регулюються Конституцією України, Законом України «Про поховання та похоронну справу», Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 р. №193 «Про затвердження нормативно-правових актів щодо реалізації Закону України «Про поховання та похоронну справу» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08 вересня 2004 р. за №1110/9709), іншим законодавством України та цим Договором.

1.3. Господарські відносини між Ритуальною службою та Виконавцем послуг визначаються за згодою сторін.

2. Права сторін

2.1. Ритуальна служба має право:

2.1.1. Здійснювати організацію та проведення поховання.

2.2. Виконавець послуг має право:

2.2.1. Відповідно до договору-замовлення надавати ритуальні послуги:

- реалізація предметів ритуальної належності;

- копання могили (викопування могили ручним або механізованим способом, опускання труни з тілом померлого в могилу, закопування могили, формування намогильного насипу та одноразове прибирання території біля могили);

- монтаж та демонтаж намогильної споруди при організації підпоховання в існуючу могилу;

- надання послуг катафалка;

- доставка померлого та/або труни за адресою, погодженою із Замовником.

2.2.2. Самостійно, на підставі звернення осіб, які зобов'язалися поховати померлого, виготовляти та реалізовувати предмети ритуальної належності, якщо вони відповідають державним стандартам та затвердженій вартості, передбаченим законодавством (стаття 12 Закону України «Про поховання та похоронну справу»).

3. Обов'язки сторін

3.1. Ритуальна служба зобов'язана:

3.1.1. При зверненні особи, що зобов'язалася поховати померлого, забезпечити укладання договорів-замовлень, урахувавши при цьому побажання Замовника щодо Виконавців послуг.

3.1.2. Відповідно до договору-замовлення забезпечити організацію та проведення поховання померлого у встановленому законодавством порядку, з урахуванням волевиявлення померлого, висловленого при житті, а в разі його відсутності з урахуванням побажання родичів.

3.1.3. У місцях оформлення договорів-замовлень надати Замовникові (виконавцю волевиявлення або особі, яка зобов'язалася поховати померлого) наочну інформацію, передбачену п. 6 Типового положення про ритуальну службу в Україні.

3.1.4. Створити рівні умови для поховання померлих незалежно від їх раси, кольору шкіри, політичних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

3.1.5. Забезпечити безоплатне виділення земельної ділянки для поховання труни з тілом чи урни з прахом померлого на кладовищі.

3.1.6. Створити рівні умови Виконавцям послуг.

3.1.7. Забезпечити своєчасне оформлення договору-замовлення та в термін не більше трьох годин (але до кінця робочого дня) передати інформацію про замовлення Виконавцю послуг за допомогою телефонного зв'язку (телефонограмою, факсом тощо) у випадку, коли особа, що зобов'язалася поховати померлого - Замовник, відповідно із підпунктом 3.1.1. цього Договору, виявив побажання щодо надання ритуальних послуг Виконавцем послуг - Стороною цього Договору.

3.2. Виконавець послуг зобов'язаний:

3.2.1. Подати до ритуальної служби перелік ритуальних послуг, їх характеристику та вартість. У разі внесення змін до вартості ритуальних послуг Виконавець послуг забезпечує доведення нової ціни до Ритуальної служби шляхом передачі документів до ритуальної служби на протязі 10 днів.

3.2.2. При наданні послуги з копання могили на кладовищі гарантувати збереження могил та намогильних споруд, інших елементів благоустрою могил, що розміщені поруч з новими похованнями, та відшкодовувати матеріальні збитки у разі їх пошкодження.

3.2.3. Особи, які задіяні Виконавцем послуг для надання ритуальних послуг, повинні бути ознайомленні зі своїми посадовими обов'язками та проінструктовані в частині знання Закону України «Про поховання та похоронну справу», наказу державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19.11.2003 року №193, ДСанПіН 2.2.028-99 (в частині дотримання санітарно-захисної зони), інших нормативно-правових актів в частині, що стосується здійснення похоронної діяльності.

Приймальники замовлень повинні:

- знати перелік міських кладовищ, на яких дозволено поховання, або підпоховання померлих до родинних могил;

- інформувати Замовника про те, що укладення договору-замовлення на підпоховання померлих до родинних могил проводиться при пред'явленні дозволу від доглядача кладовища.

3.2.4. Видавати працівникам, що задіяні у наданні ритуальних послуг, відповідні посвідчення.

4. Відповідальність сторін

4.1. Ритуальна служба несе відповідальність:

4.1.1. За ненадання інформації Замовникові про Виконавців послуг та перелік ритуальних послуг, що можуть надаватися ними.

4.1.2. За неякісну і несвоєчасну організацію, оформлення договору-замовлення. За порушення термінів та неякісне надання ритуальних послуг, установлених договором-замовленням, згідно з вимогами Закону України «Про захист прав споживачів».

4.1.3. За недотримання положень чинного законодавства, стандартів та технологій при організації поховання померлих.

4.1.4. За безпідставну відмову Замовнику в оформленні договору-замовлення.

4.2. Виконавець послуг несе відповідальність:

4.2.1. За порушення термінів та неякісне надання ритуальних послуг, установлених договором-замовленням, згідно з вимогами Закону України «Про захист прав споживачів».

4.2.2. При недотриманні вимог п. 3.2.2 цього договору Виконавець послуг усуває пошкодження, відшкодовує матеріальні збитки.

4.2.3. За недотримання положень чинного законодавства в частині вимог затверджених стандартів та технологій при наданні ритуальних послуг.

5. Порядок вирішення спорів

5.1. Спори і розбіжності, що можуть виникати внаслідок цього договору, за змогою вирішуватимуться шляхом переговорів між учасниками - Сторонами договору.

У разі неврегулювання спорів і розбіжностей шляхом переговорів, розв'язання спорів здійснюється в судовому порядку.

6. Інші умови

6.1. Представники Сторін, уповноваженні на укладання цього Договору, погодились, що їх персональні дані, які стали відомі Сторонам в зв'язку з укладанням цього Договору, включаються до баз персональних даних Сторін. Підписуючи даний Договір уповноважені представники Сторін дають згоду (дозвіл) на обробку їх персональних даних. Представники Сторін підписанням цього Договору підтверджують, що вони повідомлені про свої права відповідно до ст. 8 Закону України «Про захист персональних даних».

7. Прикінцеві положення

7.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє, відповідно з приписами пункту 8.2. Типового положення про ритуальну службу в Україні, затвердженого Наказом державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 19 листопада 2003 року №193, на протязі трьох років, до "____" ____________ 2018 року.

7.2. Договір укладається у двох примірниках (по одному для кожної сторони), які мають однакову юридичну силу.

7.3. Всі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються шляхом підписання додаткових угод обома Сторонами. Укладені та належним чином засвідчені уповноваженими представниками Сторін додаткові угоди стають невід'ємною частиною цього Договору.

8. Місцезнаходження сторін

Ритуальна служба КП «Комбінат комунальних підприємств» 87515, м. Маріуполь, вул. Грецька, 41 ____________________________________ (прізвище, ім'я, по-батькові керівника, підпис )Суб'єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ОСОБА_1 ______________». (підпис)

3. Стягнути з Комунального підприємства «Комбінат комунальних підприємств» (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Грецька, 41, ідентифікаційний код 03343226) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 30.06.2016.

Суддя М.В. Сажнева