ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"06" липня 2016 р. Справа № 911/2130/16

Суддя Карпечкін Т.П., розглянувши позовну заяву і додані до неї документи

Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства Бориспільське лісове господарство

до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс

Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Промоушен 1

Товариства з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок

Бориспільської районної державної адміністрації

Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України»

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАГРОІНВЕСТИЦІЇ, Товариство з обмеженою відповідальністю ЕРМЕС-МЕНЕДЖМЕНТ, Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Практика, Приватне підприємство КОМПАНІЯ ОСОБА_1 ТЕХНОЛОГІЇ

про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок

встановив:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державного підприємства Бориспільське лісове господарство до Товариства з обмеженою відповідальністю Рекріейшн-Сервіс, Товариства з обмеженою відповідальністю Агро-Промоушен 1, Товариства з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок, Бориспільської районної державної адміністрації, Публічного акціонерного товариства «Державний експертно-імпортний банк України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Товариство з обмеженою відповідальністю УКРАГРОІНВЕСТИЦІЇ, Товариство з обмеженою відповідальністю ЕРМЕС-МЕНЕДЖМЕНТ, Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Практика, Приватне підприємство КОМПАНІЯ ОСОБА_1 ТЕХНОЛОГІЇ про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, договорів іпотеки та витребування земельних ділянок.

Подана позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч.1 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити: найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків).

Прокурором не дотримано вказаних вимог, оскільки у позовній заяві не зазначено ідентифікаційних кодів позивачів в інтересах яких подано вищезазначений позов та відповідача 4 - Бориспільської районної державної адміністрації.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

Згідно п. 3 частини 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013 року за № 7 у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Відповідно п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21 лютого 2013 року за № 7 судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ Про судовий збір, з урахуванням Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору від 22.05.2015 року № 484-VIII, який набрав чинності з 01.09.2015 року, при зверненні до господарського суду ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду; за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Законом України від 25.12.2015 року № 928-19 Про державний бюджет України на 2016 рік на 1 січня 2016 року місячний розмір мінімальної заробітної плати встановлено на рівні 1378,00 грн.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, пункт другий якої фактично містить дві вимоги немайнового характеру (визнання недійсним розпорядження № 2277 від 08.07.2009 року та визнання недійсним розпорядження № 2279 від 08.07.2009 року), в пункт третій фактично включено три вимоги немайнового характеру (визнання недійним державного акта серії ЯД № 900520, визнання недійним державного акта серії ЯД № 900519, визнання недійним державного акта серії ЯЗ № 435448), в четвертій позовній вимозі обєднано теж три вимоги немайнового характеру (визнання недійсним договору іпотеки № 7497 від 18.12.2009 року, визнання недійсним договору іпотеки № 7499 від 18.12.2009 року, визнання недійсним договору іпотеки №151410Z21 від 27.01.2010 року), а пята позовна вимога про витребування трьох земельних ділянок загальною вартістю 752150,42 грн. є вимогою майнового характеру. Однак, заявником до позовної заяви долучено лише платіжне доручення № 1019 від 03.06.2016 року на суму 15416,00 грн., як доказ сплати судового збору за три вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру загальною вартістю 752150,42 грн.

Таким чином, заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

На підставі викладеного та керуючись п. 2, 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву Першого заступника прокурора Київської області з доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Т.П. Карпечкін