ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"17" червня 2016 р. Справа № 911/1405/16

за позовом товариство з обмеженою відповідальністю Промжитлоінвест, с.Вовчків Поліського району Київської області,

до відповідача товариство з обмеженою відповідальністю СПМК-8, смт. Іванків Київської області

про стягнення 37 912,19 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 уповноважений, довіреність від 15.04.2016р.;

від відповідача: ОСОБА_2, уповноважений, договір про надання правової допомоги від 05.06.2016р.;

СУТЬ СПОРУ:

позивач товариство з обмеженою відповідальністю Промжитлоінвест, с. Вовчків, звернулось до господарського суду Київської області з позовом №16/2204-1від 22.04.2016р. до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-8, смт. Іванків, Київська обл., в якому просить суд стягнути з відповідача 37 912,19 грн. за договором №13/1104-1 від 11.04.2013р., з яких: 37 128,00 грн. штраф, 109,78 грн. інфляційні втрати, 674,41 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2013р. між позивачем та відповідачем укладено договір №13/1104-1, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався виконати роботи згідно проекту 2012-167 "Газопостачання окремо розташованої топкової дитячого садка "Казочка". ТОВ "СПМК-8" зобов'язалося приступити до виконання робіт протягом 2 днів з моменту зарахування грошових коштів на його розрахунковий рахунок, термін виконання робіт за договором складає 30 днів, тобто роботи повинні були бути виконані та здані по Акту виконаних робіт до 18.05.2013р., проте, лише 25.12.2013р. сторонами був підписаний Акт приймання виконаних будівельних робіт. На підставі вищенаведеного, позивач звернувся до суду про стягнення штрафних санкцій за прострочення виконання робіт (у розмірі 0,2% суми договору за кожен день прострочення), а саме штрафу у сумі 37 128,00 грн. У зв'язку з порушенням ТОВ "СПМК-8" умов договору, а саме щодо строків виконання робіт, позивачем також нараховано 3% річних в сумі 674,41 грн. та 109,78 грн. інфляційних втрат на суму штрафу.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.04.2016р. позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю Промжитлоінвест прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/1405/16 та призначено розгляд справи в засіданні господарського суду на 06.06.2016р.

06.06.2016р. від товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-8" надійшли письмові заперечення, в яких відповідач твердить, що не міг вчасно приступити до виконання робіт за договором, оскільки не було погодженої інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області Декларації про початок виконання будівельних робіт, а роботи розпочаті без вказаної декларації вважаються самобудом, тому лише після отримання Декларації 23.09.2013р. зміг приступити до виконання робіт. Також, зазначає, що датою закінчення робіт є 10.10.2013р., а не 25.12.2013р., як вказує позивач.

В судовому засіданні 06.06.2016р. представником позивача подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи, судом розпочато розгляд справи по суті та оголошено перерву в порядку частини третьої ст. 77 ГПК України до 17.06.2016р., про що представники сторін були повідомлені особисто під розпис.

В судовому засіданні 17.06.2016р. представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Представником відповідача в порядку ст. 267 ЦК України подано письмову заяву від 17.06.2016р. про застосування позовної давності та наслідків її спливу.

Розглянувши позов товариства з обмеженою відповідальністю Промжитлоінвест, с. Вовчків Поліського району Київської області (далі по тексту ТОВ Промжитлоінвест), до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю СПМК-8, смт. Іванків Київської області (далі по тексту ТОВ СПМК-8), вислухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема з правочинів. Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (ст. 179 Господарського кодексу України) і сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (ст. 627 Цивільного кодексу України).

11.04.2013р. між ТОВ Промжитлоінвест (замовник) та ТОВ СПМК-8 (підрядник) укладено Договір №13/1104-1 (далі Договір), відповідно до умов якого:

- замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати роботи згідно проекту 2012-167 "Газопостачання окремо розташованої топкової дитячого садка "Казочка" по вул. Жовтнева 82А, в смт. Красятичі Поліського району, Київської області (пункт 1.1 Договору);

- ціна договору є твердою та незмінною і визначається на основі ПКД та розрахунків на додаткові витрати, обумовлені ринковими відносинами та складає 84 000,00 грн. в тому числі ПДВ -20% - 14 000,00 грн. (пункт 2.1 Договору);

- замовник в термін 3 банківські дні після підписання Договору перераховує виконавцю аванс в розмірі 35% вартості договору, що складає - 29 400,00 грн., в тому числі ПДВ 20% - 4900,00 грн. (пункт 3.3.1 Договору);

- остаточний розрахунок за виконані роботи проводиться в термін 10 банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних підрядних робіт (пункт 3.3.2 Договору);

- підрядник зобовязується приступити до виконання робіт протягом 2 днів з моменту зарахування коштів на його рахунок. Термін виконання робіт 30 календарних днів. Роботи за цим договором вважаються повністю виконаними після підписання сторонами Актів виконаних робіт (пункти 4.6, 4.2, 4.5 Договору);

- при виникненні обставин, які не залежать від виконавця і перешкоджають виконанню робіт в установлені терміни, він ставить перед замовником питання про їх перегляд. Рішення про перегляд термінів оформляється додатковою угодою (пункт 4.3 Договору);

- обставини, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені терміни, що не залежать від виконавця і дають йому право на перегляд цих термінів, є обставини:

ь непереборної сили;

ь метеорологічні умови, які перешкоджають виконувати будівельно-монтажні роботи на об'єкті;

ь за які відповідає замовник - відсутність фінансування, затримка у виконанні зобов'язань, поява додаткових робіт, несвоєчасне оформлення дозволів і погоджень, зупинка робіт не з вини виконавця (пункт 4.4 Договору);

- за порушення зобов'язань згідно договору підрядник сплачує штрафні санкції в розмірі 0,2% суми договору за кожен день прострочення, але не нижче облікової ставки НБУ (пункт 5.4 Договору).

Відносини сторін за правовою природою є договором будівельного підряду.

Відповідно до частини 2 ст. 317 ГК України, загальні умови договорів підряду визначаються відповідно до положень Цивільного кодексу України про договір підряду.

Згідно частин 1, 2 ст. 875 ЦК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач на виконання умов пункту 3.3.1 Договору платіжним дорученням від 15.04.2013р. № 54807909 перерахував відповідачу аванс в сумі 29 400,00 грн., про що свідчить залучена до матеріалів справи копія платіжного доручення, після чого протягом 2 днів (тобто до 17.04.2013р. включно) відповідач за умовами договору був зобов'язаний приступити до виконання робіт. В порядку пункту 4.2 Договору роботи мали бути виконані протягом 30 календарних днів (тобто до 17.05.2013р. включно).

Згідно до частин 1, 2, 4 ст. 882 ЦК України замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, або етапу робіт, зобовязаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. Передання робіт і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

До матеріалів справи залучено копію підписаного 25.12.2013р. представниками обох сторін та скріпленого печатками обох сторін Акту КБ-2в приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. всього на суму 84 000,00 грн., а також відповідну довідку КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013р. Позивач додатково зазначив, що в акті приймання виконаних робіт помилково вказано інший номер договору, що є технічною помилкою.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що об'єкт закінчено 10.10.2013р., як про це на його думку свідчить: акт прийняття внутрішньої і зовнішньої мереж і систем газопостачання, акт приймання - передачі виконавчо - технічної документації інженером департаменту технічного нагляду за будівництвом систем газопостачання ПАТ "Київоблгаз" ОСОБА_3 та Поліській Філії експлуатації газового господарства і що відповідно 10.10.2013р. робота за цим договором вважається повністю виконаною.

Відповідно до п.4.5 Договору робота за цим договором вважається повністю виконаною після підписання сторонами актів виконаних робіт. Акт прийняття виконаних робіт сторонами підписано 25.12.2013р.

Згідно до пункту 99 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 №668 Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві визначено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

За таких обставин, повідомлення замовника про готовність виконаних робіт до прийняття, складення Акту прийняття будівельних робіт та передача його для підписання замовнику є обовязками відповідача як підрядника.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено факт завершення виконання робіт за договором 25.12.2013р.

Також, відповідач в письмових запереченнях стверджував, що не приступив до виконання робіт через відсутність Декларації про початок виконання будівельних робіт. Така декларація була зареєстрована інспекцією ДАБК в Київській області 23.09.2013р. за №КС 52, тобто роботи можна було виконувати тільки після цієї дати. З приводу цього суд зазначає наступне.

В укладеному договорі № 13/1104-1 від 11.04.2013р. сторони не узгодили, до чиїх обов'язків (замовника чи підрядника) належить оформлення Декларації про початок будівельних робіт. Разом із тим, відповідно пункт 4.3 Договору при виникненні обставин, які не залежать від виконавця і перешкоджають виконанню робіт в установлені терміни, він ставить перед замовником питання про їх перегляд. Рішення про перегляд термінів оформляється додатковою угодою;

Обставини, які перешкоджають виконанню робіт у встановлені терміни, що не залежать від виконавця і дають йому право на перегляд цих термінів, є обставини:

ь непереборної сили;

ь метеорологічні умови, які перешкоджають виконувати будівельно-монтажні роботи на об'єкті;

ь за які відповідає замовник - відсутність фінансування, затримка у виконанні зобов'язань, поява додаткових робіт, несвоєчасне оформлення дозволів і погоджень, зупинка робіт не з вини виконавця (пункт 4.4 Договору)

Однак, відповідачем суду не подано доказів звернення до позивача про перегляд строків виконання робіт за договором та не надано додаткових угод, які б встановлювали інший термін виконання робіт, ніж той, що передбачений в основному тексті Договору.

Згідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оскільки сторони в установленому порядку та в належній формі не встановили нові строки виконання робіт за договором, прострочення підрядника настало з 18.05.2013р. по 25.12.2013р.

Статтями 216-218 ГК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема, є господарські санкції.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В розумінні частин 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно до ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобовязання вчиняється у письмовій формі.

Згідно частини 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до приписів частини 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно частини 4 ст. 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За таких обставин умовою застосування до боржника штрафу є: по-перше, наявність порушення боржником зобовязання, а по-друге, такий штраф за порушення зобовязання має бути передбачений Договором.

Пунктом 5.4 Договору передбачено, що за порушення зобов'язань згідно договору підрядник сплачує штрафні санкції в розмірі 0,2% суми договору за кожен день прострочення, але не нижче облікової ставки НБУ .

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором, інший період нарахування неустойки в Договорі сторонами не встановлено.

Суд здійснивши перерахунок штрафу (за 6 міс. з 18.05.2013р. по 18.11.2013р.), прийшов до висновку, що належний до стягнення з відповідача на користь позивача штраф складає 28 728,00 грн., а не заявлена позивачем сума 37 128,00 грн.

Враховуючи встановлення судом факту порушення відповідачем ТОВ "СПМК-8" свого зобовязання перед позивачем ТОВ "Промжитлоінвест" за Договором в частині виконання будівельних робіт в строк, визначений Договором, вимога позивача про стягнення з відповідача штрафу є обґрунтованою та підтверджується матеріалами справи, однак до стягнення з відповідача підлягає штраф в розмірі 28 728,00 грн.

Крім того, позивачем також заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат в розмірі 109,78 грн. та 3% річних в розмірі 674,41 грн. розрахованих на суму штрафу, з приводу чого суд зазначає наступне.

Положеннями частини 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Верховного Суду України від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12, від 24 жовтня 2011 р. у справі № 6-38цс11).

Обов'язок сплатити суму штрафу за невиконання зобов'язання не є зобов'язанням у розумінні ч.1 ст.509 ЦК України. Тобто його не можна вважати правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. І навіть рішення суду не перетворює його на грошове зобов'язання. Тому кредитор не вправі вимагати від боржника, який вчасно не сплатив штраф, сплати додатково інфляційних втрат та процентів річних від суми штрафу. Тобто до таких правовідносин не застосовуються положення ч.2 ст.625 ЦКУ.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленої позивачем вимоги про стягнення інфляційних втрат в розмірі 109,78 грн. та 3% річних в розмірі 674,41 грн.

Разом із тим, відповідачем в порядку ст.267 ЦК України подано заяву про застосування у справі позовної давності.

Так, в порядку частин 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) пунктом 1 частини 2 ст. 258 ЦК України встановлена позовна давність в один рік.

За таких обставин щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу, право на нарахування та стягнення якого у позивача виникло з 18.05.2013р., позивачем пропущено строк позовної давності.

Відповідно до частини 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи вищевикладене, на основі повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи суд відмовляє товариству з обмеженою відповідальністю "Промжитлоінвест" в позові до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "СПМК-8" з мотивів спливу позовної давності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 1, 22, 33, 34, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В позові товариству з обмеженою відповідальністю "Промжитлоінвест" відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 04.07.2016р.

Суддя О.В. Конюх