ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.2016 Справа № 907/258/16

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Мукачево

до відповідача фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай Ужгородського району

про стягнення 252 000, 00 грн. заборгованості

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників:

від позивача - Пітух В. І., представник за договором про надання юридичних послуг № 01-04/2016 від 21.04.2016 року

від відповідача - ОСОБА_4, представник за договором про надання юридичних послуг № 30-4/2016 від 30.05.2016 року

Суть спору: фізична особа - підприємець ОСОБА_1, м. Мукачево подав до господарського суду позовну заяву про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Минай, Ужгородського району 252 000, 00 грн. заборгованості по сплаті оренди нежитлового приміщення згідно Договором від 10.07.2015 року та 5 000,00 грн. витрат з надання правової допомоги

13.06.2016 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання, в порядку ст. 22 ГПК України, про зменшення розміру позовних вимог до суми 221 006,00 грн. в зв'язку з частковою сплатою відповідачем орендної плати.

29.06.2016 року присутній в судовому засіданні представник відповідача подав суду письмові пояснення (заперечення) по справі, в яких пояснив, що станом на 21.06.2016 року відповідач за Договором оренди нежитлових приміщень від 10.07.2015 року сплатив кошти в сумі 158 994,00 грн., а позивач в розрахунку до заяви про зменшення розміру позовних вимог вказав про сплату відповідачем суми 138 994,00 грн., що складає різницю 20 000,00 грн., яка не врахована. Тому вважає, що сума боргу станом на день розгляду справи складає 201 006,00 грн., яка підлягає стягненню судом. До письмових пояснень долучено копії листів А-Банку та копії квитанцій про сплату боргу.

У судовому засіданні 29.06.2016 року, за згодою представників сторін, відповідно до ст. 77 ГПК України, суд оголошував перерву до 30.06.2016 року до 14:00 год. для уточнення фактичної сплати боргу відповідачем та звірки фактичної суми боргу станом на день розгляду справи.

Після оголошеної перерви присутній представник позивача підтвердив, що сплачена відповідачем сума 20 000,00 грн. не врахована ним у розрахунку загальної суми заборгованості по спірному договору станом на день розгляду справи.

У зв'язку з наведеним, після проведення судом, перевірки розрахунку суми позову, з урахуванням поданих позивачем доказів сплати (копій квитанцій), за участю представника позивача, фактична сума боргу станом на день розгляду справи склала 201 006,00 грн.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

10.07.2015 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 укладено Договір оренди нежитлових приміщень, за умовами якого "Орендодавець" зобов'язався передати "Орендареві" в строкове платне користування об'єкт громадського харчування з торгово - офісними та виробничими приміщеннями, загальною площею 958,9 кв. м., що розташований на земельній ділянці площею 0,333 га, кадастровий номер земельної ділянки НОМЕР_4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а "Орендар" зобов'язався прийняти це майно та своєчасно сплачувати орендну плату та після припинення цього договору повернути орендоване майно "Орендодавцеві" в належному стані (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.2 Договору приміщення, які передані в оренду, належать "Орендодавцеві" на праві власності на підставі Договорів іпотеки № 08/292-5 від 05.03.2008 року, № 08/296-6 та № 08/292-15 від 11.07.2008 року. Разом з нерухомим майном у оренду передано земельну ділянку необхідну для обслуговування нерухомого майна.

За умовами п. 1.3. Договору вартість нерухомого майна, що є об'єктом оренди становить 10 320,00 грн.

Пунктом 2.2.2. Договору сторони визначили, що "Орендар" зобов'язався передати приміщення "Орендареві" до 15.07.2015 року в належному стані.

14.07.2015 року об'єкт оренди переданий відповідачу за актом прийому - передачі для здійснення своєї господарської діяльності в належному стані.

Відповідно до п. 2.1.4. Договору "Орендар" зобов'язався своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату 10 числа поточного місяця за попередній місяць (за липень місяць у серпні місяці 2015 року).

Згідно з п. 3.1. Договору сторони домовились, що "Орендар" за користування орендованим майном сплачує орендну плату в розмірі 40 000,00 грн. на місяць без податку на додану вартість. Під даною сумою сторони мають на увазі еквівалент 1 700 доларів США.

Відповідно до п. 5.5.1. Договору про передачу приміщення складається акт.

За умовами п. 2.1.4 Договору відповідач повинен був сплачувати орендну плату: за липень місяць 2015 року - 10 серпня 2015 року, за серпень місяць 2015 року - 10 вересня 2015 року, за вересень місяць 2015 року - 10 жовтня 2015 року, за жовтень місяць 2015 року - 10 листопада 2015 року, за листопад місяць 2015 року - 10 грудня 2015 року, за грудень місяць 2015 року - 10 січня 2016 року, за січень місяць 2016 року - 10 лютого 2016 року, за лютий місяць 2016 року - 10 березня 2016 року, за березень місяць 2016 року - 10 квітня 2016 року.

Проте, відповідач своєчасно та в повному обсязі орендну плату не сплатив. Заборгованість відповідача, за розрахунками позивача, наведеними у позовній заяві та в додатках до позовної заяви, за спірний період з 10.07.2015 року по 10.04.2016 року, станом на день розгляду справи, склала 252 000,00 грн.

Позивач, з метою досудового врегулювання спору, звернувся до відповідача з вимогою про сплату заборгованості в добровільному порядку.

Оскільки, відповідач у відповіді на претензію не погодився з вимогою позивача та сумою боргу, останній звернувся до суду з позовом про вирішення спору в судовому порядку.

Приймаючи до уваги часткову сплату відповідача та подані ним письмові пояснення по суті спору з підтверджуючими матеріалами, суд перевіривши розрахунок позивача та банківські виписки наявні у матеріалах справи, встановив, що станом на день розгляду справи, сума боргу за спірний період складає 201 006,00 грн., яка визнана представником відповідача у судовому засіданні 29.06.2016 року та поданому ним письмовому поясненні по справі.

Статтею 762 ЦК України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В процесі розгляду справи судом встановлено, що відповідачем порушено умови Договору оренди та чинне законодавство, що привело до виникнення спору про стягнення заборгованості з відповідача в розмірі 252 000, 00 грн., який після уточнення та звірки розрахунків представниками сторін, який фактично станом на день розгляду справи склав 201 006,00 грн.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості по орендній платі за спірний період з 10.07.2016 року по 10.04.2016 року, заявлені правомірно та підлягають задоволенню частково в сумі 201 006,00 грн., яка визнаний відповідачем.

Позивач у зв'язку з поданням позовної заяви до господарського суду уклав з адвокатом Пітух В. І. Договір про надання юридичних послуг № 01-4/2016 від 21.04.2016 року та перерахував йому за надання правої допомоги 5 000,00 грн.

Відшкодування витрат з надання правової допомоги здійснюється господарським судом за наявності документального підтвердження цих витрат. Позивач, з урахуванням положень Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року надав суду на підтвердження: Договір про надання юридичних послуг № 01-4/2016 від 21.04.2016 року, копія платіжного дорученням № від 21.04.2016 року на суму 5 000,00 грн., копія свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, акт здачі - приймання наданих послуг № 1 від 21.04.2016 року на суму 5 000,00 грн.

Отже, відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України, витрати позивача в розмірі 5 000,00 грн. за послуги адвоката та відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір, сплачений позивачем за подання позовної заяви в розмірі 3 855,00 грн. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 44 - 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, задоволити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2; ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_3; ідентифікаційний код НОМЕР_3) суму 201 006,00 (двісті одну тисячу шість гривень) заборгованості, суму 5 000,00 (п'ять тисяч гривень) на відшкодування витрат з надання правової допомоги та суму 3 855,00 (три тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять гривень) на відшкодування сплачених судових витрат.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступну та резолютивну частину оголошено 30.06.2016 року.

Повне рішення складено 04.07.2016 року.

Суддя Бобрик Г.Й.