РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.05.2016Справа №910/3864/16

За первісним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Аккорда"
доПриватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"
простягнення 24 839,44 грн.
та

За зустрічним позовомПриватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Аккорда"
простягнення 24 839,44 грн

в присутності представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Катющенко І.О. ( дов від 11.03.16)

від відповідача за первісним позовом: Ральченко Ю.Г. (дов №258 від 23.03.16)

Суддя Головатюк Л.Д.

Відповідно до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 25.05.2016 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аккорда" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" про стягнення 24 839,44 грн у зв'язку з не належним виконанням умов договору суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014, в частині повернення об'єкту оренди у строк визначений договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2016 порушено провадження у справі № 910/3864/16 та призначено до розгляду на 29.03.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.03.2016 розгляд справи в порядку ст.77 ГПК України відкладено на 14.04.2016.

Через відділ канцелярії господарського суду 07.04.2016 від Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" надійшла зустрічна позовна заява, в якій останній просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аккорда" переплати за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014 в розмірі 29 147, 24 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2016 зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" у справі № 910/3864/16 прийнято до спільного розгляду з первісним позовом, призначено розгляд зустрічної позовної заяви на 14.04.2016.

В судових засіданнях 14.04.2016 та 21.04.2016 судом в порядку ст. 77 оголошувалася перерва до 21.04.2016 та 25.05.2016 відповідно.

В судове засідання 25.05.2016 представники сторін з'явились, надали суду усні пояснення по справі, в яких позивач за первісним позовом позовні вимоги підтримав в повному обсязі та заперечив проти задоволення зустрічних позовних вимог, а позивач за зустрічним позовом заперечив проти задоволення первісних позовних вимог та підтримав в повному обсязі зустрічні позовні вимоги.

Первісні позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем за первісним позовом його зобов'язань за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014, в частині своєчасного повернення об'єкта оренди з оренди за актом приймання - передачі.

Відповідач за первісним позовом проти задоволення позову заперечує з тих підстав, що порушення ним строків повернення об'єкта оренди з оренди за актом приймання - передачі сталося внаслідок дій позивача за первісним позовом, оскільки останній не допускав відповідача за первісним позовом до об'єкту оренди для демонтажу обладнання.

Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем за зустрічним позовом за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014 була здійснена переплата в розмірі 29 147, 24 грн, яка підлягає поверненню позивачу за зустрічним позовом, з огляду на закінчення строку оренди за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014.

Відповідач за зустрічним позовом проти задоволення зустрічних позовних вимог заперечує з тих підстав, що грошові кошти переплати за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014 були зараховані в рахунок погашення штрафних санкцій за договором суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014 нарахованих відповідачем за зустрічним позовом позивачу за зустрічним позовом за порушення умов вказаного договору.

Господарський суд визнав наявні в матеріалах справи документи достатніми для вирішення спору та відповідно до статті 75 ГПК України розглянув справу за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 25.05.2016 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до статті 85 ГПК України.

Судом, у відповідності до вимог статті 811 ГПК України, складалися протоколи судових засідань, які долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Між первісним позивачем, як орендарем та первісним відповідачем, як суборендарем -01.11.2014 було укладено договір суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 (далі за текстом - договір), відповідно до п. 1.1. якого орендар передає, а суборендар приймає за актом прийому - передачі в строкове оплатне користування ділянку покрівлі на даху загальною площею 9, 00 кв. м. в будівлі, що розташована за адресою: м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4, для розміщення обладнання визначеного договором.

В пункті 2.4.13 договору сторони погодили зобов'язання суборендаря при виконанні монтажних, будівельних та профілактичних робіт на даху обов'язково дотримуватися вимог правил виконання робіт, які встановлені діючими нормативами України. До робіт допускати тільки ті підрядні організації, що мають відповідні дозволи на їх виконання, з обов'язковим використанням тільки дозволених методів роботи та інструменту. Відповідальність за дотримання правил техніки безпеки при виконанні робіт покладається виключно на суборендаря.

Згідно п. 3.2. договору строк суборенди з 01.11.2014 по 30.09.2017 включно. Дія договору припиняється при односторонньому розірванні договору, при цьому ініціатор розірвання договору попереджує іншу сторону за 30 календарних днів до дати розірвання договору (п. 3.4. договору).

Орендна плата за договором складає 11 102, 99 грн, окрім того ПДВ 20% складає 2 220, 60 грн, всього: 13 323, 59 грн за один повний календарний місяць суборенди майданчику (п. 4.1. договору). Сплата орендних платежів проводиться авансом щомісячно в термін з 1 по 5 число місяця, за який здійснюється оплата (п. 4.4. договору).

Згідно з п. 4.10 договору протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору суборендар зобов'язується перерахувати орендарю гарантійний платіж в розмір орендної плати за один місяць з урахуванням ПДВ відповідно до умов договору. Гарантійний платіж буде утримуватися орендарем протягом дії договору як забезпечення сплати суборендарем орендної плати, вартості сервісних послуг та виконання інших обов'язків за договором. Гарантійний платіж буде повернуто суборендарю протягом 30 днів після закінчення дії договору при умові виконання суборендарем наступних вимог: сплата всієї заборгованості по орендній платі та іншим платежам за договором; виконання всіх зобов'язань перед орендарем; сплата всіх витрат за можливий ремонт та прибирання приміщення.

У відповідності до п. 4.11. договору орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість суборендаря по платежам, встановленим договором, а також витрати на ремонт приміщення та інші витрати, спричинені невиконанням суборендарем вимог договору за рахунок гарантійного платежу, направивши суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів із суми гарантійного платежу, яке одночасно є вимогою на поповнення суми гарантійного платежу до вказаного в п. 4. 10 договору розміру.

За умовами п. 5.1 договору при припиненні дій договору суборендар повинен повернути майданчик в первинному стані протягом 5 дів згідно акту прийому - передачі, для чого, у разі необхідності, суборендар зобов'язаний здійснити ремонтні роботи для приведення майданчику в первинний стан. У випадку, якщо під час повернення майданчику будуть виявлені його пошкодження, про це робиться відповідний запис в акті, після чого суборендар зобов'язується за власний рахунок здійснити необхідні відновлювальні роботи, або за вибором орендаря, відшкодувати нанесені збитки протягом 5 днів з дня підписання акту.

Майданчик вважається поверненим з моменту підписання акту прийому - передачі майданчику. Орендна плата та плата за сервісне обслуговування майданчику нараховуються до дати повернення майданчику (включаючи день підписання акту прийому - передачі). До моменту належного повернення майданчику орендарю, суборендар повинен здійснити оплату всіх грошових зобов'язань, встановлених договором (п. 5.2. договору).

На виконання умов договору позивач за первісним позовом передав у користування відповідачу за первісним позовом майданчик згідно акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 01 листопада 2014 року. Протягом строку дії договору позивач за первісним позовом надавав відповідачу за первісним позовом послуги суборенди та сервісні послуги.

На виконання обов'язку визначеного п 4.10 договору відповідач за первісним позовом перерахував 28.11.2014 позивачу за зустрічним позовом гарантійний платіж в розмірі орендної плати за один місць із урахуванням ПДВ, а саме 13 323, 59 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 24315 від 28.11.2014.

Із матеріалів справи вбачається, що 16.11.2015 відповідач за первісним позовом звернувся до позивача за первісним позовом із листом від 16.11.2015 № 29722/01, про припинення договору у зв'язку з технологічною необхідністю із 16.12.2015. В додаток до цього листа суборендар направив орендарю лист № 30450/01 від 23.11.2015 із переліком осіб, які будуть присутні при проведенні оціночних та демонтажних робіт. Зазначені листи були отримані орендарем, що підтверджено матеріалами справи.

В свою чергу орендар направив суборендарю листа № 5304 від 27.11.2015 щодо необхідності надання суборендарем листа із інформацією щодо дати та осіб, які проводитимуть монтажні роботи, детального опису проведення демонтажних робіт, перелік обладнання, що буде демонтовано, а також перелік необхідних відновлювальних робіт. запитувана орендарем у суборендаря інформація була надана останнім 09.12.2015, що підтверджено матеріалами справи.

15.12.2015 орендар листом № 5363 просив суборендаря, для можливості надання дозволу на проведення робіт силами підрядної організації обраної суборендарем, надати оновлений перелік обладнання та демонтажних робіт з врахуванням їх черговості, перелік співробітників, які мають доступ на проведення висотних робіт, схему та технологічні карти відповідних кріплень для можливості проведення вищезазначених висотних робіт, необхідність надання переліку ремонтно - відновлювальних робіт. та повідомив про необхідність укладення з підрядною організацією перед початком робіт додаткової угоди до діючого договору акредитації з орендарем для подальшого допуску на об'єкт.

За згодою сторін строк договору було скорочено до 16 грудня 2015 року, відповідно до Додаткової угоди №1 від 16 грудня 2015 року.

У своєму листі № 82590/01 від 17.12.2015 суборендар відповів орендарю, що співробітники перелік яких наведений у листі № 30450/01 від 23.11.2015 мають відповідну кваліфікацію та необхідні дозвільні документи на виконання висотних/верхолазних робіт та зазначив про безпідставність вимог орендаря, а також просив забезпечити наявність спеціаліста на об'єкті оренди 18.12.2015 на 10 - 00 для своєчасного повернення майна із орендного користування.

18.12.2015 та 21.12.2015 представники суборендаря не були допущені до проведення демонтажних робіт, про що були складені відповідні акти, копії яких наявні в матеріалах справи.

Фактично, повернення нежитлового приміщення відбулося 14 січня 2016 року, про що сторонами було підписано акт прийому - передачі до договору. В пункті 1.3. такого акту сторонами було зазначено, що суборендар претензій до орендаря відносно якісних характеристик та строків передачі об'єкту суборенди не має.

В подальшому орендар направив суборендарю лист - вимогу щодо сплати заборгованості (вих. №5515 від 03.02.2016) в якій повідомляв про нарахування суборендарю неустойки в розмірі визначеному ч.2 ст. 785 ЦК України за прострочення строків повернення орендованого майна з 16.12.2015 по 14.01.2016 в розмірі 53 986, 59 грн, та вимагав її оплати у строк до 14.02.2016.

Судом встановлено, що орендні платежі по договору сплачувалися суборендарем належним чином та в повному обсязі. Крім того, у строк передбачений договором в повному обсязі був здійснений орендний платіж по договору за січень 2016 року.

24.02.2016 орендар направив суборендарю повідомлення про списання суми штрафних санкцій з гарантійного платежу за договором (вих. 5591 від 24.02.2016) в розмірі 13 323, 59 грн.

Листом № 5762/01 від 04.03.2016 суборендар повідомив орендаря, що у зв'язку з припиненням договору, відповідно до п. 4.10 договору орендар зобов'язаний був повернути суборендарю гарантійний платіж за договором в розмірі 13 323, 59 грн, але не виконав свій обов'язок. Крім того, у зазначеному листі суборендар повідомив орендаря про безпідставне отримання орендної плати за договором період з 15.01. по 31.01.2016 в розмірі 15 823, 65 грн та вимагав повернути переплату за договором у семиденний строк.

Предметом первісного позову у справі є матеріально - правова вимога позивача за первісним позовом до відповідача за первісним позовом про стягнення з останнього неустойки за договором в розмірі 24 839, 44 грн, яка розрахована за мінусом гарантійного платежу за договором та здійсненої відповідачем за первісним позовом переплати за договором.

Предметом зустрічного позову у справі є стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом переплати за договором в розмірі 29 147, 24 грн, яка складається з гарантійного платежу за договором та переплати за договором).

Спір у справі виник щодо наявності підстав для стягнення з суборендаря неустойки у подвійному розмірі орендної плати за несвоєчасне повернення об'єкту оренди орендарю.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, а зустрічні позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Договір суборенди площі для розміщення обладнання № ДСТ 13 від 01.11.2014 є договором оренди, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України), і згідно ст. 759, 762 ЦК України є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов'язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в частині другій статті 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Водночас, у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські слід враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Як було встановлено судом договір укладений між сторонами був припинений за їх згодою з 16.12.2015, при цьому акт приймання - передачі об'єкту оренди від суборендаря до орендаря був підписаний (оформлений) 14.01.2016.

Згідно Листа Верховного Суду України від 01.04.2015 "Висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111 16 ГПК України, за II півріччя 2014 р.". для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно не виконав цього обов'язку (постанова Верховного Суду України від 19 серпня 2014 р. у справі N 3-70гс14). Крім того, обов'язковою і необхідною умовою для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідно до вимог ст. 614 ЦК України є наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 2 вересня 2014 р. у справі N 3-85гс14).

Враховуючи встановлені судом обставини справи, щодо не допуску орендарем представників суборендаря до об'єкту оренди для демонтажу обладнання та складання акту приймання - передачі об'єкта оренди суд дійшов висновку про відсутність у суборендаря можливості виконання його обов'язку щодо повернення об'єкту оренди у строк та про відсутність вини суборендаря в порушенні зобов'язання щодо негайного повернення об'єкту оренди після припинення договору.

При цьому, суд відхиляє доводи орендаря (позивача за первісним позовом) щодо порушень суборендарем п. 5.1 та 2.4.13 договору з наступних підстав. Як встановлено судом, пунктом п. 2.4.13. договору саме на суборендаря покладено зобов'язання при виконання монтажних/демонтажних робіт на об'єкті оренди дотримуватися вимог чинного законодавства та допуску на об'єкт тільки тих підрядних організацій які мають відповідні дозволи. І саме виключно на суборендаря вказаним пунктом договору покладена відповідальність за дотримання правил техніки безпеки при виконанні робіт. При цьому, орендар за умовами договору не наділений правами контролювати дотримання суборендарем зазначених вище умов договору. І дії орендаря по не допуску суборендаря до об'єкту оренди для демонтажу обладнання, та вимоги про акредитацію є перевищенням його прав визначених договором.

За викладених обставин, в даному випадку відсутні підстави та необхідні умови для застосування наслідків, передбачених ч. 2 ст. 785 ЦК України, відповідні первісні позовні вимоги задоволенню не підлягають, як не доведені та не обґрунтовані.

Оскільки судом встановлено, відсутність підстав для стягнення з суборендаря неустойки в розмірі подвійної орендної плати, дії орендаря щодо списання штрафних санкцій з гарантійного платежу за договором, враховуючи належне виконання обов'язків суборендарем за договором, не відповідає умовам договору та чинному законодавству.

За умовами договору (п.4.10 договору) гарантійний платіж повертається суборендарю, при належному виконанні ним умов договору, протягом 30 днів після закінчення договору. Судом встановлено належне виконання умов договору суборендарем, відповідно орендар у строк до 13.02.2016 включно був зобов'язаний повернути здійснений суборендарем гарантійний платіж за договором в розмірі 13 323, 59 грн, проте не виконав зазначеного зобов'язання, і доказів іншого матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що вимога суборендаря про повернення здійсненої за договором переплати (за період оренди з 15.01.2016 по 31.01.2016) в розмірі 15 823, 65 грн була отримана орендарем 17.03.2016. Відповідно орендар у строк до 23.03.2016 був зобов'язаний повернути суборендарю переплачені за договором кошти. Доказів виконання вказаного обов'язку орендарем матеріали справи не містять.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 ГК України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Факт наявності боргу у відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом за договором в сумі 29 147, 24 грн (13 323, 59 + 15 823, 65 = 29 47, 24) належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем за зустрічним позовом не спростований, строк повернення вказаних грошових коштів, у відповідності до п. 4.10. договору та ст. 530 ЦК України є таким, що настав, а тому зустрічні позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у розмірі 29 147, 24 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин та враховуючи викладене вище суд відмовляє у задоволенні первісних позовних вимог та задовольняє в повному обсязі зустрічні позовні вимоги.

Згідно з ст. 49 ГПК України позивачем за зустрічним позовом понесені судові витрати, пов'язані з розглядом справи, зокрема витрати по сплаті судового збору, то зазначені витрати відшкодовуються за рахунок відповідача за зустрічним позовом. Судові витрати позивача за первісним позовом покладаються судом на нього.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні первісних позовних вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аккорда" відмовити повністю.

2. Зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" задовольнити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аккорда" (03680, м. Київ, пров. Охтирський, буд. 7; ідентифікаційний код 39424712) на користь Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" (03110, м. Київ, пр-т Червонозоряний, 51; ідентифікаційний код 21673832) 29 147 (двадцять дев'ять тисяч сто сорок сім) грн 24 коп. заборгованості та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн витрат по оплаті судового збору.

4. Після набрання рішення законної сили видати наказ.

5.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.06.2016.

Суддя Л. Д. Головатюк