ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.2016 Справа № 920/552/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН УКРІНВЕСТ», м. Харків

до відповідача Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», м. Суми

про стягнення 1 603 228 грн. 80 коп.

СУДДЯ Резніченко О.Ю.

За участю представників сторін:

Від позивача: Овсянніков О.К., довіреність б/н від 27.05.2016р.

Від відповідача: Сафронов М. А., довіреність №18-49/1638 від 28.12.2015р.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 1 603 228 грн. 80 коп. заборгованості по договору № 8-4/1 від 04.12.2012р., а саме: 832 742 грн. 32 коп. основного боргу, 41 637 грн. 12 коп. пені, 668 656 грн. 50 коп. інфляційних витрат та 60 192 грн. 86 коп. - 3% річних.

В судове засідання 09.06.2016р. представником відповідача було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що заперечує проти заявлених позовних вимог позивача, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1 501 398 грн. 82 коп. основної заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції, 60 192 грн. 86 коп. - 3% річних.

Представник позивача в дане судове засідання подав заяву щодо зменшення та уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 565 890 грн. 49 коп., з них: 832 741 грн. 52 коп. основного боргу, 670 406 грн. 59 коп. інфляційних витрат та 62 742 грн. 38 коп. - 3% річних. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява представника позивача про зменшення та уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду. Крім цього, на виконання вимог ухвали суду від 09.06.2016р. представник позивача подав для долучення до матеріалів справи копії товарно - транспортних накладних б/н від 29.10.2013р., б/н від 29.10.2013р., № 11/1 від 22.11.2013р., № Р15 від 07.03.2014р.

Представник відповідача в даному судовому засіданні зазначив, що не має заперечень по арифметичному нарахуванню заборгованості згідно заяви позивача щодо зменшення та уточнення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем 04.12.2012р. був укладений договір № 8-4/1, за умовами п. 1.1 якого постачальник (позивач) зобов'язався передати у власність покупцю (відповідач), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах даного договору продукцію (товар). Ціна, строк поставки, кількість та якість товару зазначається в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.3 договору передбачено, що датою поставки вважається дата передачі товару покупцеві вказана в товарно - транспортній накладній.

Згідно п. 3.3 договору оплата товару здійснюється відповідно до виставленого рахунку постачальника не пізніше 14.02.2013р.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 18.02.2013р. до договору № 8-4/1 від 04.12.2012р. покупець здійснює оплату товару на банківський рахунок постачальника в розмірі 100% загальної вартості товару, зазначеного в рахунку (за винятком товару поставленого по специфікації №1 до договору), в наступному порядку:

- 20 % загальної вартості товару, вказаного в рахунку на протязі 10 днів з моменту отримання від постачальника рахунку (копії) про поставлений товар;

- 80 % загальної вартості товару, вказаного в рахунку на протязі 30 днів з моменту поставки товару.

Згідно видаткових накладних №№ 105, 106 від 29.10.2013р., №№ 115, 116 від 22.11.2013р., № 15 від 07.03.2014р. та товарно - транспортних накладних б/н від 29.10.2013р., б/н від 29.10.2013р., № 11/1 від 22.11.2013р., № Р15 від 07.03.2014р. позивач поставив відповідачу за договором № 8-4/1 від 04.12.2012р. товар на загальну суму 1 055 894 грн. 18 коп., за яку відповідач у встановлений договором строк оплати, розрахунок провів не повністю.

При цьому, у видаткових накладних №№ 105, 106 від 29.10.2013р., №№ 115, 116 від 22.11.2013р., № 15 від 07.03.2014р. зазначено, що поставка товару здійснювалася на підставі та відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору № 8-4/1 від 04.12.2012р.

Факт отримання відповідачем товару за договором підтверджується матеріалами справи, а саме вище зазначеними видатковими накладними та товарно - транспортними накладними, на яких міститься підпис представника відповідача, довіреностями на отримання товару №33032 від 28.10.2013р., №33316 від 21.11.2013р., №34107 від 06.03.2014р.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, позивач направив відповідачу претензію № 3-09/03 від 03.09.2014р. з вимогою погасити заборгованість у розмірі 839 703 грн. 96 коп.

Стаття 530 ЦК України передбачає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), а якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-якій час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, на день подачі позовної заяви до суду, заборгованість відповідача перед позивачем склала 832 742 грн. 32 коп. основного боргу, що підтверджується матеріалами справи.

В дане судове засідання представник позивача подав заяву щодо зменшення та уточнення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 1 565 890 грн. 49 коп., з них: 832 741 грн. 52 коп. основного боргу, 670 406 грн. 59 коп. інфляційних витрат та 62 742 грн. 38 коп. - 3% річних. Відповідно до ст. 22 ГПК України заява представника позивача про зменшення та уточнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору. Не виконуючи належним чином свої зобов'язання, відповідач порушив вимоги ст. 526 ЦК України - допустив прострочення грошового зобов'язання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 2 статті 612 Цивільного кодексу України встановлює норми, згідно яких боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідачем не подано ні доказів сплати боргу, ні аргументованих заперечень проти вимог позивача, згідно заяви про зменшення та уточнення позовних вимог, позовні вимоги щодо стягнення 832 741 грн. 52 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України.

Також, згідно заяви про зменшення та уточнення позовних вимог за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по договору № 8-4/1 від 04.12.2012р. позивач просить стягнути з відповідача 62 742 грн. 38 коп. - 3 % річних (розрахунок здійснено по кожній видатковій накладній окремо) та 670 406 грн. 59 коп. інфляційних витрат за період з грудня 2013р. по травень 2016р. (по кожній видатковій накладній окремо).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Частина 4 ст. 232 Господарського кодексу України встановлює, що відсотки за неправомірне користування чужими коштами справляються по день сплати суми цих коштів кредитору.

Враховуючи вищевикладене позовні вимоги стосовно стягнення 62 742 грн. 38 коп. - 3 % річних (розрахунок здійснено по кожній видатковій накладній окремо) та 670 406 грн. 59 коп. інфляційних витрат за період з грудня 2013р. по травень 2016р. (по кожній видатковій накладній окремо) за порушення терміну виконання грошових зобов'язань є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору понесені позивачем згідно заяви про зменшення та уточнення розміру позовних вимог покладаються на відповідача в сумі 23 488 грн. 36 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання»(40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕТАЛОН УКРІНВЕСТ» (61080, м. Харків, пр. Гагаріна, 201, код 36033968) 832 741 грн. 52 коп. основного боргу, 670 406 грн. 59 коп. інфляційних витрат, 62 742 грн. 38 коп. - 3% річних та 23 488 грн. 36 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.07.2016р.

СУДДЯ О.Ю. Резніченко