ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року Справа № 904/21/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Вечірка І.О. (доповідач)

суддів: Кузнецова В.О., Науменка І.М.

секретар: Петровська А.В.

за участю:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 30-2/444632 від 01.10.2015 року;

представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року

у справі № 904/21/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект", с. Олександропіль Солонянського району Дніпропетровської області

про стягнення 441 117 швейцарських франків 66 сантимів, що еквівалентно 6 854 770,37 грн. та 390 906,44 грн., всього 7 245 676,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року у справі № 904/21/15 (суддя - Мельниченко І.Ф.) відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" про стягнення 441 117 швейцарських франків 66 сантимів, що еквівалентно 6 854 770,37 грн. та пені 390 906,44 грн., всього 7 245 676,81 грн.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року, позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що:

- висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, рішення господарського суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права;

- станом на 01.12.2014 року заборгованість відповідача за Договором № 0 по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом становить 441 117,66 грн. швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн. - заборгованість по кредиту і процентам та 390 906,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості;

- господарським судом неправильно оцінено виписку по рахунку № 100 (валюта рахунку - швейцарський франк) за 30.08.2006 року, в якій чітко відображено та підтверджено факт зарахування кредитних коштів на виконання умов кредитного договору;

- здійснення валютно-обмінних операцій не стосується відносин надання кредиту, оскільки подальший обмін коштів - це дії клієнта по розпорядженню власними коштами, які здійснені після отримання кредиту та не звільняє відповідача від обов'язку виконувати свої зобов'язання за кредитним договором належним чином.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.05.2016 року апеляційну скаргу прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 29.06.2016 року.

В судовому засіданні 29.06.2016 року оголошено перерву в судовому засіданні на 09.06.2016 року.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.06.2016 року відкладено розгляд справи на 30.06.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 30.06.2016 року надав пояснення в обґрунтування доводів апеляційної скарги.

Відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався та не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання.

Беручи до уваги, що неявка представника відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду справи, колегія суддів апеляційного господарського суду приходить до висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, судова колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

05.01.2015 року Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" про стягнення заборгованості за кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн. - заборгованість по кредиту та процентам, 390 906,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких 417 736,55 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 491 438,42 грн. - кредитна заборгованість, 23 381,11 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 363 331,95 грн. - заборгованість по процентам, 336 727,78 грн. - пеня за прострочення сплати по кредиту, 54 178,66 грн. - пеня за прострочення сплати процентів (т. 1, а. с. 2-5).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.2015 року суддею Панною С.П. вищезазначену позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 28.01.2015 року (т. 1, а. с. 1).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.01.2015 року відкладено розгляд справи на 17.02.2015 року (т. 1, а. с. 97).

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 року № 110 призначено повторний автоматичний розподіл справи (т. 1, а. с. 175).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.02.2015 року суддею Мельниченко І.Ф. справу прийнято до свого провадження, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 19.03.2015 року (т. 1, а. с. 177).

В судовому засіданні 19.03.2015 року оголошувалась перерва до 09.04.2015 року.

09.04.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 14.04.2015 року.

В судовому засіданні 14.04.2015 року оголошено перерву до 16.04.2015 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.04.2015 року провадження у справі зупинено. Призначено економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз. На вирішення експертів поставлено питання: 1. Чи вірно нарахована сума заборгованості у розрахунку заборгованості, що наявний в матеріалах справи, виходячи з умов Кредитного договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року та додаткових угод до нього, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю підприємство матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" та Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк"? Якщо ні, то якою вона має бути? 2. Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості позичальника - Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми заборгованості умовам укладеного між вказаними сторонами кредитного договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року та додатковим угодам до нього, розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за таким кредитним договором? 3. Чи відповідає метод нарахування Банком процентів за кредитним договором № 1161013/В-06 від 30.08.2006 року та додатковим угодам до нього вимогам Положення про кредитування банку? (т. 2, а. с. 30-31).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015 року зобов'язано сторони в строк до 15.06.2015 року надати до господарського суду Дніпропетровської області оригінали або належним чином завірені копії необхідних документів для здійснення експертизи (т. 2, а. с. 41-42).

Іншою ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2015 року зобов'язано відповідача в строк до 15.06.2015 року здійснити попередню оплату вартості судової експертизи згідно рахунку № Рах-0486 від 05.05.2015 року та надати суду докази оплати (т. 2, а. с. 43).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.06.2015 року продовжено строк надання витребуваних ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2014 року документів до 19.06.2015 року включно (т. 2, а. с. 51).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.03.2016 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено у судовому засіданні на 05.04.2016 року (т. 2, а. с. 183-184).

В судовому засіданні 05.04.2016 року оголошувалась перерва до 07.04.2016 року.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 07.04.2016 року продовжено строк розгляду справи на 15 днів, оголошено перерву до 20.04.2016 року.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року відмовлено в задоволенні позовних вимог (т. 3, а. с. 22-24).

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість прийнятого місцевим господарським судом рішення від 20.04.2016 року, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Звертаючись із позовною заявою позивач посилався на те, що 30.08.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (з 21.12.2009 року - ПАТ "УкрСиббанк") та ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" укладено Кредитний договір № 116-1013/В-06. Крім того, між позивачем та відповідачем було укладено Додаткові угоди про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, які є невід'ємною його частиною: Додаткова угода № 1 від 14.12.2006 року, Додаткова угода від 12.02.2007 року, Додаткова угода від 29.05.2007 року, Додаткова угода № 1 від 30.12.2008 року, Додаткова угода № 2 від 25.02.2009 року, Додаткова угода № 6 від 30.11.2009 року. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 520 000,00 швейцарських франків, а відповідач зобов'язався повертати наданий кредит та плату за кредит в обсязі та терміни, встановлені Кредитним договором. Відповідач зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29.08.2017 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов даного Договору. За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк, відповідно до пункту 1.3.2 Кредитного договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 48 % річних. Станом на 01.12.2014 року заборгованість відповідача за Кредитним договором становить 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн. - заборгованість по кредиту та процентам, 390 906,44 грн. - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості.

Розглянувши позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що вимоги позивача задоволенню не підлягають. При цьому, суд першої інстанції посилався на те, що в матеріалах справи відсутні всі необхідні документи первинного бухгалтерського обліку, які можуть свідчити про реальне перерахування валюти (виписка з рахунку банку про наявність у відповідача грошових коштів у швейцарських франках на дату видачі кредиту; меморіальний ордер про перерахування швейцарських франків відповідачу; заявка відповідача на продаж валюти та ін.). Крім цього, місцевий господарський суд зазначив, що матеріали справи свідчать про те, що відповідачем отримані кредитні кошти в національній валюті, що не заперечується самим відповідачем, проте, зобов'язання щодо повернення отриманого кредиту в іноземній валюті (швейцарських франках) та, відповідно сплати процентів та пені, нарахованих на них, у останнього відсутнє.

Однак, колегія суддів апеляційного господарського суду не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за Договором банківського рахунку № 21482 від 23.08.2006 року, укладеному між АКІБ "УкрСиббанк" (з 21.12.2009 року - ПАТ "УкрСиббанк", надалі Банк) та ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" (надалі Клієнт) Банк відкрив Клієнту поточний рахунок № 0000 у гривні та № 1000 у швейцарських франках (т. 1, а. с. 206-213).

30.08.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (з 21.12.2009 року - ПАТ "УкрСиббанк", надалі Банк) та ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" (надалі Позичальник) укладено Кредитний договір № 116-1013/В-06 (надалі Кредитний договір) (т. 1, а. с. 25-32).

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 520 000,00 швейцарських франків, а Позичальник зобов'язався повертати наданий кредит та плату за кредит в обсязі та терміни, встановлені Кредитним договором. Позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 29.08.2017 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 8,99 % річних, якщо не встановлена інша ставка згідно умов даного Договору.

За користування кредитними коштами понад встановлений договором строк, відповідно до пункту 1.3.2 Кредитного договору, встановлюється процентна ставка у розмірі 48 % річних.

Сторонами також було погоджено графік погашення кредиту з наступними змінами (Додаток №№ 1, 2 до Кредитного договору (т. 1, а. с. 33-35, 39-41,43-45, 47-49, 51-53, 55-57).

30.08.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" (Іпотекодержатель) та ТОВ "ПМТЗ "Агро-Комплект" (Іпотекодавець) було укладено Договір іпотеки № 115/116 (надалі Договір іпотеки), відповідно до умов пункту 1.3 якого Іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, які виникають з Кредитного договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року, згідно з яким: Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю кредит в іноземній валюті в сумі 520 000,00 швейцарських франків, а Іпотекодержатель зобов'язується його використовувати за цільовим призначенням та згідно із встановленим строком користування, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99 % річних та своєчасно повернути кредит Іпотекодержателю. Строк користування кредитом встановлено до 29.08.2017 року, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного Кредитного договору (т. 1, а. с. 58-62).

Додатковим договором № 1 до Договору іпотеки № 115/116 від 14.12.2006 року сторони змінили пункти 1.1 та 1.3 Договору іпотеки, підтвердивши, що Іпотекою забезпечуються вимоги Іпотекодержателя, які виникають з Кредитного договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року, згідно з яким: Іпотекодержатель надає Іпотекодавцю кредит в іноземній валюті в сумі 770 000,00 швейцарських франків, а Іпотекодавець зобов'язується його використати за цільовим призначенням та згідно із встановленим строком користування, своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом в розмірі 8,99 % річних та своєчасно повернути кредит Іпотекодержателю. Строк користування кредитом встановлено до 29.08.2017 року, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного Кредитного договору (т. 1, а. с. 63-65).

Згідно з ордером розпорядженням про видачу (погашення) кредиту від 31.08.2006 року відповідач розпорядився щодо руху коштів у розмірі 520 000,00 швейцарських франків по рахунку № 1000 (т. 1, а. с. 247).

За ордером розпорядженням про видачу (погашення) кредиту від 14.12.2006 року відповідач розпорядився щодо руху коштів у розмірі 250 000,00 швейцарських франків по рахунку № 1000 (т. 1, а. с. 248).

Крім того, між Банком та Позичальником було укладено Додаткові угоди про внесення змін та доповнень до Кредитного договору, які є невід'ємною його частиною: Додаткова угода № 1 від 14.12.2006 року (т. 1, а. с. 38), Додаткова угода від 12.02.2007 року (т. 1, а. с. 36-37), Додаткова угода від 29.05.2007 року (т. 1, а. с. 42), Додаткова угода № 1 від 30.12.2008 року (т. 1, а. с. 46), Додаткова угода № 2 від 25.02.2009 року (т. 1, а. с. 50), Додаткова угода № 6 від 30.11.2009 року (т. 1, а. с. 54).

Так, в Додатковій угоді № 1 від 14.12.2006 року сторони виклали пункти 1.1 та 1.2.2 Кредитного договору в новій редакції, згідно якої Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 770 000,00 швейцарських франків у порядку і на умовах, зазначений у даному Договорі. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 3 233 255,41 грн. по курсу НБУ на день укладення цього Договору (пункт 1.1 Кредитного договору). Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі, в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 2 до Кредитного договору), але в будь-якому випадку не пізніше 29.08.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі Додаткової угоди сторін або до вказаного терміну (достроково) відповідно до умов розділу ІІ цього Договору на підставі будь-якого з пунктів 2.3, 5.3, 5.5, 5.6, 5.9, 5.10, 5.11, 7.4 Договору (пункт 1.2.2 Кредитного договору).

В додатковій угоді від 12.02.2007 року сторони домовились, що у зв'язку із зміною програмного забезпечення Банку, в якому здійснюється обслуговування кредитних процесів, для ідентифікації Договору можуть застосовуватись як номер Договору, зазначений при його укладанні, а саме № 116-1013/В-06, так і реєстраційний номер Договору в системі обліку Банку, а саме - № 0 (Реєстраційний номер Договору).

Відповідно до Додаткової угоди від 29.05.2007 року сторони погодили, що Позичальник зобов'язується сплачувати проценти за Договором у строк з 01 по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за тим, за який були нараховані Банком такі проценти.

Згідно із Додатковою угодою № 1 від 30.12.2008 року сторони домовились викласти пункт 1.2.2 Договору в наступній редакції: " Позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі, в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (Додаток № 1 до Кредитного договору), але в будь-якому випадку не пізніше 29.08.2017 року".

У відповідності із Додатковою угодою № 2 від 25.02.2009 року сторони домовились про зміну графіка погашення кредиту за Кредитним договором.

Із довідки по особовому рахунку № 1000 за період з 23.08.2006 року по 25.12.2006 року вбачається, що 31.08.2006 року відповідно до заявки клієнта № 2 від 31.08.2006 року відбулась продаж 520 000,00 швейцарських франків на МВР та видача кредиту відповідно до Кредитного договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року в розмірі 520 000,00 швейцарських франків без НДС, залишок на кінець 31.08.2006 року становить 0,00. Також, зазначена довідка свідчить про те, що 14.12.06 року відповідно до заявки № 1 від 14.12.2006 року відбулась продаж 250 000,00 швейцарських франків на МВР та видача кредиту відповідно до Кредитному договору № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року (т. 1, а. с. 66-69).

Відповідно до виписки та кредитних документів по рахунку № 0100 за період з 22.12.2006 року по 10.02.2015 року відповідач здійснював погашення тіла кредиту у відповідності до умов Кредитного договору № 116-1013/В-06 (№0) та процентів за користування кредитом (т. 1, а. с. 132-172). Зазначені виписки підтверджують також, що погашення заборгованості за тілом кредиту та процентами відбувалось у швейцарських франках.

Таким чином, матеріалами справи спростовується висновок суду першої інстанції щодо отримання відповідачем грошових коштів від позивача в національній валюті України.

Згідно частиною 1 статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

В частині 3 статті 533 Цивільного кодексу України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Відповідно до статей 509, 510 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор вправі вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У відповідності до статей 525, 526 Цивільного кодексу України та статті 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, крім передбачених законом випадків.

Відповідно до статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Згідно з статтею 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника відсотків від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір відсотків, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У відповідності до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статей 610-612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 1066 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, непередбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатись грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно із пунктами 7.1 та 7.11 Інструкції "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах", затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492, видаткові операції за поточними рахунками клієнтів здійснюються за розпорядженням власника або за його дорученням на підставі довіреності (копії довіреності), засвідченої нотаріально.

Таким чином, грошові кошти, які надходять та обліковуються на банківських рахунках є власністю клієнта, в той час як Банк лише зберігає зазначені кошти за розпорядженням власника на підставі укладеного Договору банківського рахунку.

Отже, з моменту зарахування коштів у розмірі 770 000,00 швейцарських франків на поточний рахунок клієнта № 1000 такі кошти є власністю клієнта, і відповідно Банк вважається таким, що виконав свої зобов'язання.

Слід звернути увагу, що місцевим господарським судом була призначена судова економічна експертиза для з'ясування обґрунтованості розрахунків позивача по сплаті процентів за кредит та погашення основної суми заборгованості. Проте, судом не було зроблено висновків з поставлених питань. Під час проведення зазначеної судової експертизи судом не було встановлено обставин, що мають значення для вирішення спору.

За наведених обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про доведеність факту надання позивачем відповідачу кредиту у розмірі 770 000,00 швейцарських франків за Кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року шляхом перерахування на поточний рахунок позивача в іноземній валюті № 1000 і подальше неналежне виконання відповідачем умов договору в частині своєчасної та повної оплати тіла кредиту та процентів за користування ним.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 390 906,44 грн. колегія суддів враховує наступне.

Із поданого позивачем розрахунку заборгованості пені вбачається, що пеня була нарахована на заборгованість за кредитом та процентів за користування кредитом за період з 01.06.2014 року по 01.12.2014 року.

Згідно частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно статей 218, 229, 230, 231 Господарського кодексу України боржник несе господарсько-правову відповідальність за невиконання ним грошового зобов'язання шляхом застосування до нього господарських санкцій.

У відповідності до статей 546, 549, 550 Цивільного кодексу України зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штрафом або пенею) - грошовою сумою або іншим майном, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до пункту 7.1 Кредитного договору за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх зобов'язань, передбачених цим Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме:

- в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні;

- від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті;

- пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом "факт/факт" (метод "факт/факт" передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці та році), але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Позичальник повинен сплатити пеню за цим Договором за першою вимогою Банку.

Згідно частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Врахувавши викладене та встановивши факт порушення відповідачем зобов'язань з повернення кредиту і процентів за користування кредитними коштами згідно з Кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку суми пені, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що вимога про стягнення з відповідача пені у розмірі 390 906,44 грн., нарахованої за період з 01.06.2014 року по 01.12.2014 року, що складається з 336 727,78 грн. - пені за прострочення сплати кредиту, 54 178,66 грн. - пені за прострочення сплати процентів, є обґрунтованою.

Таким чином, факт наявності заборгованості за спірним договором в загальному розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн. та пені в розмірі 390 906,44 грн. підтверджується матеріалами справи.

З огляду на викладене колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог та посилання на можливість звернення позивача з іншим позовом про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у національній валюті України - гривні суперечать матеріалам справи та не ґрунтуються на нормах законодавства України.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року має бути скасовано. Необхідно прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, стягнути з ТОВ ПМТЗ "Агро-Комплект" на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованість за Кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року по кредиту та процентам в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн., пеню в розмірі 390 906,44 грн.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2016 року у справі № 904/21/15 скасувати.

Прийняти нове рішення.

"Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" заборгованість за Кредитним договором № 116-1013/В-06 від 30.08.2006 року по кредиту та процентам в розмірі 441 117,66 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 01.12.2014 року становить 6 854 770,37 грн., пеню в розмірі 390 906,44 грн., витрати зі сплати судового збору в розмірі 73 080,00 грн.".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства матеріально-технічного забезпечення "Агро-Комплект" на користь Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 80 388,00 грн.

Видачу наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 05.07.2016 року.

Головуючий суддя І.О. Вечірко

Суддя В.О. Кузнецов

Суддя І.М. Науменко