РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016Справа №910/8827/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний Барс»

До Державного комерційного підприємства «Центр консалтингу та ділового

співробітництва»

Про стягнення 1 672 619,24 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Кравченко Р.М. - по дов. № б/н від 20.01.2016

від відповідача Петриковець В.В. - по дов. № 30 від 24.06.2016

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний Барс» про стягнення з Державного комерційного підприємства «Центр консалтингу та ділового співробітництва» 1 672 619,24 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору про надання послуг у сфері вирощування сільськогосподарських культур № 32 від 11.10.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.05.2016 порушено провадження у справі № 910/8827/16 та призначено її до розгляду на 31.05.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8827/16 від 31.05.2016, у зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача та невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі від 17.05.2016, розгляд справи був відкладений на 21.06.2016.

Позивачем 17.06.2016 до відділу діловодства суду подано додаткові письмові пояснення.

Відповідач у поданому 17.06.2016 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву визнає позовні вимоги частково в розмірі 249 254,50 грн. за послуги за актами № 14 від 30.07.2014, № 15 від 04.08.2014, № 16 від 05.08.2014, № 29 від 07.10.2014, № 30 від 08.10.2014, № 31 від 09.10.2014 на загальну суму 318 938,15 грн. Інші подані позивачем акти вважає такими, що не підтверджують надання послуг саме за договором № 32 від 11.10.2013, який не містить переліку та видів послуг. Також вказує на те, що акти №№ 32, 33, 34 від 30.10.2014 підписані керівником ОСОБА_3, який 30.10.2014 перебував у відпустці. Зазначає, що лист позивача № 5 від 10.04.2015 свідчить про те, що станом на 10.04.2015 акти відповідачем не було підписано.

В судовому засіданні 21.06.2016 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 30.06.2016.

Позивачем 29.06.2016 до відділу діловодства суду подано пояснення з урахуванням обставин, викладених відповідачем у відзиві. Так, позивач не погоджується з тим, що акти не підтверджують надання послуг саме за договором № 32 від 11.10.2013, оскільки зі змісту актів № 17 від 07.08.2014, № 18 від 08.08.2014, № 19 17.09.2014, № 20 від 18.09.2014, № 21 від 19.09.2014, № 22 від 22.09.2014, № 23 від 23.09.2014, № 24 від 24.09.2014, № 25 від 25.09.2014, № 26 від 26.09.2014, № 29 від 29.09.2014, №№ 32, 33, 34 від 30.10.2014 вбачається, що вони складені на підставі договору № 32 від 11.10.2013, акти підписані представником та скріплені печаткою відповідача, послуги прийнято за відсутності претензій. Стосовно підписаних актів керівником ОСОБА_4, який перебував у відпустці позивач зазначає, що документи на підставі яких керівник відправлений у відпуску не містять заборони щодо можливості продовжувати виконання ним своїх обов'язків на період перебування у відпустці. Вказує на те, що відповідачем не було повідомлено позивача про те, що директор ОСОБА_4 у жовтні 2014 році перебуватиме у відпустці та його функції буде виконувати інша особа. Щодо посилання відповідача на лист позивача № 5 від 10.04.2015 як на факт того, що акти станом на 10.04.2015 були не підписані зазначає, що позивачем було допущено технічну помилку - більша частина актів була підписана відповідачем та перебувала у наявності позивача.

Відповідачем 29.06.2016 до відділу діловодства суду подано уточнення до відзиву зазначає, що відповідач не виконав вимоги суду щодо проведення звірки взаєморозрахунків. Викладені у актах № 17 від 07.08.2014, № 18 від 08.08.2014, № 19 17.09.2014, № 20 від 18.09.2014, № 21 від 19.09.2014, № 22 від 22.09.2014, № 23 від 23.09.2014, № 24 від 24.09.2014, № 25 від 25.09.2014, № 26 від 26.09.2014, № 29 від 29.09.2014, №№ 32, 33, 34 від 30.10.2014 види робіт умовами договору № 32 від 11.10.2013 не передбачені, калькуляції до цих актів не передбачені і не підписані. Справжність підписів та печатки на вказаних актах викликають сумнів і перевірки цих фактів потребує спеціальних знань в області почеркознавства та техніки виконання документів. Акти №№ 32, 33, 34 від 30.10.2014 підписані від імені директора ОСОБА_4 коли він перебував у відпустці, а тому не мав повноважень на їх підписання. За реально надані послуги за договором № 32 від 11.10.2013 відповідач вчасно сплатив грошові кошти в сумі 1 027 695,21 грн. та борг становить 249 254,50 грн. З огляду на викладене позов визнає частково.

В судовому засіданні 30.06.2016, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

11.10.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Южний Барс» (виконавець) та Державним комерційним підприємством «Центр консалтингу та ділового співробітництва» (замовник) було укладено договір про надання послуг у сфері вирощування сільськогосподарських культур № 32 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язується професійно, якісно та своєчасно за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку за власні кошти надавати послуги у сфері вирощування сільськогосподарських культур (далі - послуги) на сільськогосподарських угіддях замовника загальною площею 1250,4170 га, що розташовані в межах території Грушівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та які належать йому на праві постійного користування згідно Державних актів від 24.03.2011 серії ЛЯ № 194403, ЯЯ № 194404, ЯЯ № 194405, а замовник зобов'язується приймати і оплачувати надані послуги на умовах визначених даним договором.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг, у зв'язку з чим виникла заборгованість в розмірі 1 672 619,24 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно з ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 6.1 договору він діє до 31.12.2014 або до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

Згідно з п. 3.5 договору здавання послуг виконавцем та приймання їх результатів замовником оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг, який підписується повноважними представниками сторін протягом 7 (семи) робочих днів після фактичного надання послуг.

Відповідно до п. 3.6 договору підписання акта приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердженням відсутності претензій з його боку щодо якості цих послуг.

Матеріали справи свідчать, що позивачем надано відповідачу послуги за договором на загальну суму 1 742 302,89 грн., що підтверджується наступними актами приймання наданих послуг, які підписана та скріплені печатками обох сторін:

№ 14 від 30.07.2014 на суму 69 683,65 грн.,

№ 15 від 04.08.2014 на суму 57 690,78 грн.,

№ 16 від 05.08.2014 на суму 31 963,81 грн.,

№ 17 від 07.08.2014 на суму 42 620,08 грн.,

№ 18 від 08.08.2014 на суму 25 890,70 грн.,

№ 19 від 17.09.2014 на суму 58 005,08 грн.,

№ 20 від 18.09.2014 на суму 52 732,54 грн.,

№ 21 від 19.09.2014 на суму 33 748,90 грн.,

№ 22 від 22.09.2014 на суму 31 111,72 грн.,

№ 23 від 23.09.2014 на суму 36 356,08 грн.,

№ 24 від 24.09.2014 на суму 54 420,43 грн.,

№ 25 від 25.09.2014 на суму 54 420,43 грн.,

№ 26 від 26.09.2014 на суму 54 420,43 грн.,

№ 29 від 29.09.2014 на суму 26 740,20 грн.,

№ 30 від 30.09.2014 на суму 28 124,48 грн.,

№ 29 від 07.10.2014 на суму 59 643,12 грн.,

№ 30 від 08.10.2014 на суму 55 798,12 грн.,

№ 31 від 09.10.2014 на суму 44 158,67 грн.,

№ 32 від 30.10.2014 на суму 293 128,60 грн.,

№ 33 від 30.10.2014 на суму 228 868,63 грн.,

№ 34 від 30.10.2014 на суму 402 776,44 грн.

Відповідно до п. 3.7 договору розрахунки замовника з виконавцем здійснюються лише на підставі підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг, рахунків та доданих до них калькуляцій, що обґрунтовують витрати по кожному окремому акту.

Згідно з п. 3.3 договору оплата наданих виконавцем замовнику послуг здійснюється поетапно. Сторонами протягом 5 діб після збирання та реалізації врожаю окремого виду культури узгоджується та підписується графік здійснення розрахунків за надані послуги.

Якщо розрахунки за наданні послуги виконавця здійснюються замовником шляхом вирощеної продукції, то такий порядок розрахунку здійснюється на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу та підписаного акту зарахування зустрічних однорідних вимог (п. 3.4 договору).

Згідно зі ст. 601 Цивільного кодексу України та ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

06.08.2014 між сторонами складено акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якої здійснено залік заборгованості відповідача за договором в сумі 19 126,09 грн.

Як вбачається з наданої позивачем банківської виписки 23.11.2015 відповідачем здійснено часткову оплату наданих за договором послуг згідно акту № 14 від 30.07.2014 в розмірі 50 557,56 грн.

Строк виконання зобов'язання по сплаті вартості наданих послуг умовами договору не встановлено, а отже кредитор вправі вимагати його виконання у порядку ст. 530 Цивільного кодексу України, положеннями якої передбачено: якщо строк (термін) виконання зобов'язання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як свідчать матеріали справи позивач надіслав на адресу відповідача претензію № б/н від 04.02.2016 з вимогою сплатити наявну заборгованість в розмірі 1 672 619,24 грн. (підтверджується фіскальним чеком № 6205 та описом вкладення у цінний лист від 04.02.2016).

Проте, відповідач залишив вимогу позивача без відповіді.

За приписами ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Пункт 1 статті 902 Цивільного кодексу України встановлює, що виконавець повинен надати послугу особисто.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України передбачений обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Тобто, обов'язковою підставою для здійснення замовником свого обов'язку щодо оплати послуг є надання цих послуг.

Відповідачем доказів в підтвердження не надання послуг за актами не подано.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо сплати вартості наданих послуг у повному обсязі, в зв'язку з чим виникла заборгованість перед позивачем, яка складає 1 672 619,24 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих послуг в розмірі 1 672 619,24 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Твердження відповідача про те, що вказані у актах види робіт умовами договору № 32 від 11.10.2013 не передбачені спростовуються матеріалами справи, а саме додатками до договору № 32 від 11.10.2013. В кожному акті йде посилання на договір № 32 від 11.10.2013. Слід зазначити, що акти підписані та скріплені печаткою відповідача, а отже в силу п. 3.6 договору послуги прийнято без претензій.

Стосовно посилання відповідача на те, що акти №№ 32, 33, 34 від 30.10.2014 підписано директором ОСОБА_4 коли він був у відпустці слід зазначити, що з поданих відповідачем наказу № 13-к від 09.10.2014 та витягу з наказу № 15 від 24.10.2014 не вбачається, що під час відпустки директора ОСОБА_4 виконання його обов'язків покладено на іншу особу, а отже не підтверджено відсутність повноважень у останнього на їх підписання.

З приводу заявленого відповідачем в судовому засіданні 21.06.2016 клопотання про призначення експертизи щодо встановлення справжності підписів керівника відповідача - ОСОБА_4 слід зазначити, що відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Мін'юсту України від 08.10.1998 № 53/5 та зареєстрованих в Мін'юсті України 03.11.1998 № 705/3145 слід надати експерту відібрані судом у ОСОБА_4 вільні зразки його підпису, що є неможливим оскільки згідно наказу № 24 від 26.12.2014 ОСОБА_4 звільнений з займаної посади.

Зважаючи на вищевказане, позовні вимоги Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст.82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного комерційного підприємства «Центр консалтингу та ділового співробітництва» (03022, м. Київ, вул. Трутенка, 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Южний Барс» (55200, Миколаївська область, смт. Криве Озеро, вул. Горького, 299, ) 1 672 619 (один мільйон шістсот сімдесят дві тисячі шістсот дев'ятнадцять) грн. 24 коп. основного боргу, 25 089 (двадцять п'ять тисяч вісімдесят дев'ять) грн. 30 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 06.07.2016.

СуддяВ.В. Сівакова