РІШЕННЯ

21 червня 2016 року Справа № 913/555/16

Провадження №16/913/555/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м.Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 21825 грн. 00 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність від 27.04.16 №688;

від відповідача не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу за неправильно зазначену в залізничній накладній масу вантажу у сумі 21825 грн. 00 коп.

Зі станції відправлення Ровеньки Донецької залізниці 24 жовтня 2015 року на станцію призначення Ігрень Придніпровської залізниці Товариством з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м. Сєвєродонецьк Луганської області (відповідачем) був відправлений вантаж вугілля марки «Антрацит» - у восьми вагонах по накладній від 24.10.16 № 49424997.

На станції призначення Ігрень Придніпровської залізниці 30.10.15 було проведене контрольне перевантажування за ініціативою вантажоотримувача і встановлено, що у залізничній накладній вказано масу нетто 69000 кг у вагоні № 53502308, а фактично маса нетто склала 67600 кг в вагоні № 53502308, що менше даних, вказаних в накладній, на 1400 кг. По даному факту складено комерційний акт від 30.10.15. № РА 004185/100 і акт загальної форм від 30.10.15.

За невірно зазначену у накладній масу вантажу позивач відповідно до ст.ст. 118, 112 Статуту залізниць України нарахував штраф у сумі 21825 грн., який просить стягнути на свою користь.

Відповідач надав до матеріалів справи відзив від 13.05.16 № 1-3/288, яким він заперечує проти нарахування штрафу з огляду на неврахування позивачем п. 27 Правил видачі вантажів (наказ Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644), щодо природної втрати маси вантажу у розмірі 2%.

Відповідач до 2% природної втрати маси вантажу ще додає 100 кг. похибки ваг, у звязку з чим, як вважає відповідач, він звільнений від відповідальності за невірно вказану массу вантажу у вагоні.

Представником позивача надані клопотання про долучення до матеріалів справи постанов вищого господарського суду України від 14.05.2015 у справі № 922/4978/14, від 20.05.2015№ 922/4977/14, які на думку позивача, спростовує усі доводи відповідача щодо аналізу вказаної норми (п.27 Правил).

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача, оцінивши надані сторонами докази своїх вимог і заперечень до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ч.3 ст. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі Статут), накладна це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи одержувача, і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ст. 24 Статуту вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Відповідно до ст.24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Наведені норми свідчать про те, що залізниця не зобовязана перевіряти відповідність вказаних відправником вантажу дані, зазначені у накладних, фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення. В даному випадку залізниця перевірила масу вантажу в вагоні, відправленому відповідачем, на вимогу вантажоодержувача ПАТ ДТЕК "Дніпроенерго" (в/о "Придніпровська ТЕС").

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи належним чином підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості в залізничній накладній від 24.10.15 № 49424997 маси нетто в вагоні № 53502308, а саме: вказано 69000 кг, тоді як фактично маса нетто складала 67600 кг - що було засвідчено комерційним актом від 30.10.15. № РА 004185/100 і актом загальної форми.

Статтею 122 Статуту визначено, що за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту, якою встановлено стягнення штрафу у п'ятикратному розмірі плати за користування вагонами. При цьому відправник несе відповідальність перед залізницею за наслідки, які виникли.

Таким чином, відповідач має нести відповідальність перед залізницею (позивачем) у вигляді штрафу розміром 5-кратної провізної плати за невірно вказану в залізничній накладній масу вантажу перед відправленням вагонів.

Провізна плата одного вагону дорівнює 4365 грн., сума штрафних санкцій 4365 грн. х 5 = 21825 грн. за один вагон.

Доводи відповідача стосовно природної маси вантажу, які він обгрунтовує приписами п.27 Правил видачі вантажів (наказ Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644), спростовуються нормами ст.23,24,37,52 Статуту залізниць України і саме нормою п.27 вказаних Правил:

«Вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах: …».

Системний аналіз вказаних норм права, а також судова практика вищого господарського суду України по вищевказаним справам, свідчать про те, що відповідач невірно тлумачить п.27 Правил, адже у встановлений відсотковий показник входить не тільки природна втрата, а й граничне розходження у визначенні маси «нето», отже недостача маси вантажу обчислюється з урахуванням такого розходження (аналогічна правова позиція висловлена ВГСУ у справах від 14.05.2015 у справі № 922/4978/14, від 20.05.2015№ 922/4977/14).

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими належними та допустимими доказами у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст.908,909 ЦК України, Статуту залізниць України, керуючись ст. ст. 22,33,34,43,44,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК Ровенькиантрацит, м.Сєвєродонецьк Луганської області, пр. Гвардійський, 30/1, ід. код 37713861 на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, 5, ід. код 40075815 штраф у сумі 21825 грн., витрати по судовому збору в сумі 1378 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення 21.06.2016

Суддя Р. Шеліхіна