КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"14" червня 2016 р. Справа №910/31412/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від позивача: Таран Д.П. - за дог.

від відповідача: Гедз Ю.В. - за дов.

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016

у справі №910/31412/15 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Приватного підприємства «Сканпласт»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група»

про стягнення 5 492 284,64 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Сканпласт» (далі, позивач або ПП «Сканпласт») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» (далі, відповідач) про стягнення страхового відшкодування за фактом настання страхового випадку за Договором добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014 у розмірі 5 492 284,64 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем листом-повідомленням від 25.05.2015 №-3/3241 було безпідставно та незаконно, з посиланням на підпункти 15, 20 пункту 3.1. Договору добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014 та пункт 3.1.2. Правил страхування майна від вогневих ризиків та ризиків стихійних явищ, які зареєстровані Держфінпослуг України за №1150769 від 26.08.2005, відмовлено позивачу у виплаті страхового відшкодування за вказаним договором, чим порушено права позивача як страхувальника. Розмір страхового відшкодування, як зазначає позивач, було розраховано ним за формулою, встановленою пунктом 6.2. Договору добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/31412/15 позовні вимоги Приватного підприємства «Сканпласт» задоволено повністю.

Присуджено до стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь Приватного підприємства «Сканпласт» 5 392 284 (п'ять мільйонів триста дев'яносто дві тисячі двісті вісімдесят чотири ) грн. 64 коп. страхового відшкодування, 82 384 (вісімдесят дві тисячі триста вісімдесят чотири) грн. 27 коп. судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, відповідно до якої просить рішення Господарського суду міста Києва від 10.03.2016 у справі №910/31412/15 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу відповідача передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2016 апеляційну скаргу відповідача прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 24.05.2016.

29.04.2016 представник позивача подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу, у якому просив суд у задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

24.05.2016 відповідач надав суду клопотання про здійснення запиту до ПАТ «Полтава-банк», в якому зобов'язати останній повідомити: «Чи укладалися у 2013-2016 роках, на виконання п. 2.1.2. Договору застави №3794/2 від 25.05.2011, будь-які договори страхування заставного майна, а саме обладнання, згідно переліку, зазначеному у додатку 1 до вищевказаного договору застави? Якщо так, то повідомити назву страховика, номер та дату Договору страхування, який діяв станом на 26.09.2014 і надіслати його копію. Якщо ні - повідомити причину?»; «Чи надавало ТОВ «СКАНМІКС-Україна» до ПАТ «Полтава-банк» у 2013-2016 роках будь-які договори страхування заставного майна, а саме обладнання, згідно переліку, зазначеному у додатку 1 до Договору застави №3794/2 від 25.05.2011?».

Представник позивача проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

У судовому засіданні, призначеному на 24.05.2016, судом було оголошено перерву до 02.06.2016.

30.05.2016 від представника позивача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення, у яких останній підтвердив, що згідно Договору застави №3794/2 від 25.05.2011, укладеного між ПАТ «Полтава-банк» та ТОВ «СКАНМІКС-Україна», обладнання, що застраховане згідно Договору добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014, перебувало у заставі ПАТ «Полтава-банк». Дійсно, відповідно до п.п. 2.1.2. Договору застави заставодавець був зобов'язаний застрахувати предмет застави. Водночас, за усним погодженням з ПАТ «Полтава-банк», страхування вказаного майна не відбулось, жодних договорів страхування не укладалось. Викладене підтверджується довідкою ПАТ «Полтава-банк» №003-010/1338 від 25.05.2016, доданою до пояснень.

02.06.2016 представником відповідача було подане клопотання №03/3132 від 23.05.2016 про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: «Чи були порушені встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки при експлуатації електромережі та світильників в виробничому приміщенні ПП «Сканпласт», що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14? Якщо так, то які саме?». Проведення вказаної експертизи відповідач просив доручити науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України в Полтавській області.

Вказане клопотання мотивоване тим, що вирішення питання щодо наявності або відсутності у діях ПП «Сканпласт» порушень вимог пожежної безпеки при експлуатації електромережі та світильників в виробничому приміщенні ПП «Сканпласт» має істотне значення для вирішення даного спору, оскільки впливає на наявність підстав для виплати чи відмови у виплаті позивачу страхового відшкодування згідно спірного Договору.

Як зазначає відповідач, у матеріалах справи міститься висновок експерта НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області №141 від 06.11.2014 та висновок експертного дослідження НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області №1 від 24.04.2015. Висновок експерта №1 від 24.04.2015 не було взято до уваги судом, оскільки він не є висновком судової експертизи. Водночас, висновок експертного дослідження №1 від 24.04.2015, як зазначає апелянт, не суперечить висновку №141 від 06.11.2014, а доповнює його. За твердженнями скаржника, вказані експертні висновки не містять відповідей на всі питання, які мають істотне значення для вирішення спору, у зв'язку з чим існує необхідність призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи.

У судовому засіданні 02.06.2016 було оголошено перерву до 09.06.2016, запропоновано представнику позивача надати суду письмові пояснення з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи.

06.06.2016 представником відповідача через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду було подане клопотання №03/3133 від 23.05.2016 про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, на вирішення якої поставити питання:

- яка вартість матеріального збитку, завданого власнику майна, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14 без врахування інженерних комунікацій, електромонтажних робіт, внутрішнього та зовнішнього оздоблення з врахуванням фізичного зносу? Яка залишкова відновна вартість майна, а саме виробничої будівлі площею 800 квадратних метрів?;

- яка залишкова відновна вартість за переліком (обладнання для виробництва полістирольних плит) з врахуванням зносу?;

- яка вартість матеріального збитку, завданого пошкодженням товарів в обороті (сировина і готової продукції), які знаходились за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14?

Призначення судової товарознавчої експертизи відповідач просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Зазначене клопотання мотивовано тим, що судом при вирішенні спору та визначенні розміру матеріального збитку було взято до уваги балансову вартість майна, а не його вартість з урахуванням зносу, що, на думку відповідача, суперечить пункту 6.2. Договору страхування. Також, судом не було взято до уваги той факт, що згідно умов Договору страхування було застраховано майно, а саме будівля застрахована як конструкція без оздоблення, та стягнуто з відповідача розмір спричиненої шкоди позивачу за пошкодження будівлі з урахуванням оздоблення. Більше того, як зазначає відповідач, при розрахунку розміру страхового відшкодування необхідно застосовувати ПЗС - пропорційність зобов'язань страховика, оскільки страхова сума за Договором страхування значно менша, ніж дійсна вартість майна (всього застрахованого майна) станом на момент настання події. Згідно із розрахунком скаржника розмір понесеного позивачем збитку становить 3 559 273,77 грн. Зазначене, як стверджує відповідач, підтверджується, зокрема, звітом про незалежну оцінку матеріального збитку, завданого власнику майна і незалежну оцінку залишкової відновлювальної вартості будівлі, що знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14 від 11.03.2015; звітом про незалежну оцінку залишкової вартості відновлювальної вартості за переліком (обладнання для виробництва полістирольних плит), що належить ПП «Сканпласт» і знаходиться за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14 від 16.03.2015, відомості яких при визначенні розміру понесеного позивачем збитку судом до уваги прийняті не були. У зв'язку із розбіжностями у розрахунках розміру матеріального збитку позивача та відповідача, останній вважає за необхідне призначити у справі судову товарознавчу експертизу.

08.06.2016 позивач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи. У вказаних запереченнях позивач наголосив на тому, що відповідь на зазначені позивачем у клопотанні питання фактично міститься у матеріалах справи. Як зазначає позивач, у матеріалах справи вже міститься висновок судової пожежно-технічної експертизи, проведеної експертом НДЕКЦ при УМВС України в Полтавській області №141 від 06.11.2014, згідно якого причиною виникнення пожежі стали теплові прояви аварійних режимів роботи електрообладнання (люмінесцентного світильника), а осередок пожежі знаходився всередині цеху по виробництву пінопласту ПП «Сканпласт», у верхній частині дальньої правої зони приміщення; посадові особи та працівники ПП «Сканпласт» до адміністративної відповідальності не притягувались; за фактом пожежі СВ Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області проводилось досудове розслідування за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 270 Кримінального кодексу України, за наслідками якого 19.11.2014 прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутності події кримінального правопорушення. Зазначене, як стверджує позивач, свідчить про відсутність у діях відповідача ознак порушення умов протипожежної безпеки та спростовує доводи скаржника щодо необхідності призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи із зазначених питань.

У судовому засіданні 09.06.2016 судом було оголошено перерву до 14.06.2016. запропоновано представнику позивача надати суду письмові пояснення з приводу заявленого відповідачем клопотання про призначення у справі судової товарознавчої експертизи.

13.06.2016 позивач подав через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду заперечення на клопотання відповідача про призначення у справі судової товарознавчої експертизи, у яких зазначив, що фактичний розмір страхового відшкодування у сумі 5 392 284,64 грн., який присуджено до стягнення з відповідача рішенням суду першої інстанції, був визначений позивачем згідно бухгалтерських та господарських документів, що наявні у матеріалах справи, повністю відповідає умовам Договору та фактичним обставинам справи, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для призначення у справі товарознавчої експертизи.

Представник відповідача у судовому засіданні 14.06.2016 підтримав заявлені ним клопотання про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи та судової товарознавчої експертизи, просив суд їх задовольнити.

Представник позивача проти задоволення вказаних клопотань заперечував.

За клопотанням відповідача, поданим 02.06.2016 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду, здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про призначення у справі судової пожежно-технічної та судової товарознавчої експертиз, дослідивши матеріали справи та заперечення позивача з цього приводу зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно із положеннями статті 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в частині 2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012, судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть змінити інші засоби доказування.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» № 4 від 23.03.2012 питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; визначити об'єкти, що підлягають експертному дослідженню; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

Відповідно до частини 3 статті 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи має бути доручено державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи враховуючи наступне.

Як вбачається зі змісту клопотання апелянта про призначення у справі судової пожежно-технічної експертизи, її проведення відповідач просив доручити Науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України в Полтавській області.

Водночас, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи вже наявний висновок судової пожежно-технічної експертизи №141 від 06.11.2014, наданий судовим експертом Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Полтавській області на виконання постанови слідчого СВ Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 29.09.2014, прийнятої у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.09.2014 №0001013 за частиною 1 статті 270 Кримінального кодексу України. У межах вказаного експертного дослідження здійснювалось дослідження причин виникнення пожежі та встановлення осередку пожежі. За висновками експерта причиною виникнення пожежі стали теплові прояви аварійних режимів роботи електрообладнання (люмінесцентного світильника), а осередок пожежі знаходився всередині цеху по виробництву пінопласту ПП «Сканпласт», у верхній частині дальньої правої зони приміщення.

Також, у матеріалах справи міститься висновок експертного дослідження №1 від 24.04.2015, наданий Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України в Полтавській області відповідачу для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування по спірному випадку. У межах даного експертного дослідження також встановлювались питання щодо осередку пожежі, причин її виникнення та наявності або відсутності порушень встановлених законодавством вимог пожежної безпеки. Зокрема, експертом у висновку №1 від 24.04.2015 встановлено, що у даному випадку були порушені встановлені законодавством вимоги пожежної безпеки при експлуатації електромережі та світильників в виробничому приміщенні ПП «Сканпласт», що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14, які МОГЛИ СПРИЯТИ виникненню пожежі. Таким чином, за результатами проведених досліджень після пожежі висновок експертного дослідження містить лише припущення про можливість сприяння порушення правил пожежної безпеки виникненню пожежі, а отже, експертом не було надано ствердного та беззаперечного висновку щодо такого сприяння.

Отже, вказаною експертною установою вже було надано висновки із поставленого відповідачем у клопотанні про призначення судової пожежно-технічної експертизи на вирішення Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в Полтавській області питання, а відтак, призначення у справі даної експертизи є недоцільним, а зазначене клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Водночас, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити клопотання відповідача про призначення у справі судової товарознавчої експертизи з огляду на наступне.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача суми страхового відшкодування за фактом настання страхового випадку за Договором добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014.

Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку позивача розмір матеріального збитку ПП «Сканпласт» внаслідок пожежі, що відбулася 26.09.2014 за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14, становить 5 492 284,64 грн.

Водночас, заперечуючи проти позову у частині визначення позивачем розміру матеріального збитку, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що розмір страхового відшкодування у випадку прийняття відповідачем рішення про виплату страхового відшкодування становив би 3 460 319,10 грн., а не 5 492 284,64 грн., як зазначає позивач.

Отже, під час вирішення справи між сторонами виник спір щодо фактичного розміру понесених позивачем збитків, що безпосередньо входить до предмету доказування у справі №910/31412/15.

Долучені сторонами до матеріалів справи документи є взаємно суперечливими, містять фактичні дані, встановити які можна лише за допомогою спеціальних знань експертів.

Відповідно до частини першої статті 47 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається за результатами обговорення усіх обставин справи, а частиною першою статті 43 названого Кодексу передбачено всебічний, повний і об'єктивний розгляд в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до пункту 1.2.4. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 із відповідним змінами та доповненнями, одним із основних видів експертизи є, зокрема, товарознавча.

З огляду на вищевикладене, вирішення питання щодо фактичного розміру понесених позивачем збитків має значення для правильного вирішення спору, потребує спеціальних знань, а тому, для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити у справі судову товарознавчу експертизу.

Розглянувши надані на вирішення експертизи питання, колегією суддів визначено остаточне коло питань судовому експерту.

Керуючись статтями 41, 42, пунктом 1 частини 2 статті 79, статтями 86, 99 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Призначити у справі №910/31412/15 судову товарознавчу експертизу.

2. Проведення судової товарознавчої експертизи доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (03680, м. Київ, вул. Смоленська,6).

3. На вирішення судової товарознавчої експертизи поставити наступне питання:

- яка вартість матеріального збитку згідно умов Договору добровільного страхування майна №10-1601-14-00001 від 08.05.2014 завдана майну Приватного підприємства «Сканпласт» внаслідок пожежі, що відбулася 26.09.2014 за адресою: м. Полтава, вул. Пост-Острівська, 14?

4. Витрати по проведенню експертизи покласти на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» з наступним віднесенням витрат на винну сторону відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

5. Попередити експерта (експертів), які будуть проводити експертизу, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку, також відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов'язків відповідно до статей 384, 385 Кримінального кодексу України.

6. Для проведення експертизи надати у розпорядження судового експерта справу №910/31412/15 (3 томи).

7. Зобов'язати учасників судового процесу - на вимогу експерта надати останньому всі документи та матеріали, необхідні для проведення експертизи, забезпечувати доступ експертів до об'єктів обстеження.

8. У зв'язку з призначенням судової експертизи зупинити апеляційне провадження у справі №910/31412/15 до отримання висновку експерта.

9. Ухвалу надіслати учасникам судового процесу у справі та Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко