РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа № 902/265/16

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Мельник О.В.

суддя Сініцина Л.М. ,

суддя Розізнана І.В.

при секретарі судового засідання Клімук Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача приватного підприємства "Доктор-Дельфін" на рішення господарського суду Вінницької області від 11.05.2016 р. у справі №902/265/16

за позовом приватного підприємства "Доктор-Дельфін"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля"

про визнання договору №49 від 01.03.2015 р. недійсним

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Вінницької області від 11.05.2016 року у справі №902/265/16 (суддя Грабик В.В.) відмовлено в задоволенні позову приватного підприємства "Доктор-Дельфін" до товариства з обмеженою відповідальністю "Санаторій "Поділля" про визнання договору №49 від 01.03.2015 року недійсним.

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що у звязку з укладенням договору №38 від 05.10.2011р. між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" () договір оренди №45 від 15 серпня 2011р. втратив свою юридичну силу, що погоджено сторонами у п. 4.1 договору №38 від 05.10.2011 року, чим спростовується твердження позивача про пролонгацію договору оренди №45 від 15.08.2011 року на строк до 30.09.2015 року та 30.09.2016 року. Окрім того, станом на дату укладення спірного договору оренди, ТОВ "Санаторій "Поділля" було юридичним та фактичним власником нерухомого майна загальною площею 30 772,2 м. кв., в тому числі басейну площею 428,6 кв.м. та прилеглих приміщень площею 308,0 кв.м. (разом 736,6 кв.м.), що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вищевказане спростовує доводи позивача та не може бути підставою визнання недійсним договору оренди №49 від 01.03.2015 року.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, позивач приватне підприємство "Доктор-Дельфін" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 11.05.2016 року у справі №902/265/16 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити повністю.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням та незастосуванням норм матеріального та процесуального права. Зокрема зазначає, що у ТОВ "Санаторій "Поділля" були відсутні майнові права, а саме володіння та користування, на даний обєкт нерухомості, так як вказаний обєкт нерухомості перебуває у володінні та користуванні з 2011 року у ПП "Доктор Дельфін" на підставі договору оренди №45 від 15.08.2011 року, будь-яких актів про повернення майна з володіння та користування ПП "Доктор Дельфін" до ТОВ "Санаторій "Поділля" не підписувались та не вчинялись.

Від ТОВ "Санаторій "Поділля" на електронну адресу Рівненського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення господарського суду Вінницької області від 11.05.2016 року у справі №902/265/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу ПП "Доктор-Дельфін" без задоволення.

Розглянувши апеляційну скаргу та відзив на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Положення, що регулюють відносини найму будівлі або іншої капітальної споруди викладені в параграфі 4 Цивільного кодексу України, зокрема, згідно до ч. 1 ст. 793, ст. 795 цього ж Кодексу договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 01.03.2015р. між ТОВ "Санаторій "Поділля" (орендодавець) та ПП "Доктор-Дельфін" (орендар), було укладено договір оренди обєкту нерухомості №49, відповідно до п. 1 якого у строкове платне користування передається обєкт нерухомості, а саме: басейн площею 428,6 кв. м., прилеглі приміщення площею 308,0 кв. м., разом 736,6 кв. м., місцезнаходження обєкту: спортивно-оздоровчий комплекс, загальна площа 736,6 кв.м.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.3. договору приймання-передача обєкту здійснюється двосторонньою комісією, що складається з уповноважених представників сторін; обєкт вважають переданим орендарю з моменту підписання договору.

Оренда згідно даного договору діє з 01.03.2015 року по 01.07.2015 року без права на подальшу пролонгацію (п.4.1. договору).

Договір оренди №49 від 01.03.2015 року підписано та скріплено печатками сторін.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, цивільно-правовий договір, який є основною правовою формою договору, що опосередковує рух цивільного обороту. За своєю правовою природою будь-який цивільно-правовий договір є правочином.

Правочин - це дія особи, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спір про визнання договору недійсним, господарський суд має встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону, додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони тощо.

Судом першої інстанції правомірно враховано, що орендарем за договором №49 від 01.03.2015 року є юридична особа приватне підприємство "Доктор-Дельфін", що зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, (витяг з ЄДРПОУ - а. с. 37-41), тоді як в орендних відносинах, що склалися за договором оренди №45 від 15.08.2011 року, на продовження існування яких апелянт посилається як на підставу визнання недійсним договору оренди №49, орендарем була інша юридична особа, а саме приватне підприємство "Доктор Дельфін", що зареєстроване за адресою: 98510, АРК, АДРЕСА_1., (витяг з ЄДРПОУ а. с. 42-46).

При цьому, договір оренди №45 від 15 серпня 2011 року втратив свою юридичну силу, у звязку з укладенням між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" () договору оренди обєкту нерухомості №38 від 05.10.2011 року, що погоджено сторонами у п.4.1 договору №38 від 05.10.2011 року (а.с. 50-52).

Строк оренди за договором №38 становив один рік та діяв з 01.11.2011 року до 31.10.2012 року. Кожна із сторін в термін одного місяця до закінчення дії даного договору має право заявити про намір продовжити термін дії договору, і в разі відсутності заперечень від іншої сторони, договір автоматично пролонгується ще на один рік (п. п. 4.2., 4.3. договору оренди №38).

03.09.2012 року відповідачем ТОВ "Санаторій "Поділля" було надіслано орендарю ПП "Доктор Дельфін" повідомлення про припинення дії договору оренди №38 від 05.10.2011 року з 31.10.2012 року (а.с. 53), що свідчить про відмову орендодавця від пролонгації договору оренди №38 від 05.10.2011 року, у відповідності до п. 4.3. останнього.

12.04.2013 року орендодавець звернувся до ПП "Доктор Дельфін" з повідомленням №54 від 12.04.2013 року про прийняття відповідних дій для звільнення орендованих за договором №38 від 05.10.2011 року приміщень спортивно-оздоровчого корпусу санаторію згідно п.8 договору та погашення заборгованості по орендній платі згідно п.5 договору оренди об'єкту нерухомості №38 у строк до 31.05.2013 року (а.с.55).

В подальшому, між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" () були укладенні договори оренди №46 від 10.07.2013 року, з терміном дії договору до 20.10.2013 року без можливої його пролонгації (п.4.2 договору №46), та №47 від 21.10.2013 року, з терміном дії договору до 30.04.2014 року без можливої його пролонгації (п. 4.2. договору №47).

Таким чином, вищенаведене свідчить про припинення орендних відносини між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" () за договором №45 від 15.08.2011 року, за договором №38 від 05.10.2011 року, за договором №46 від 10.07.2013 року та за договором №47 від 21.10.2013 року.

У звязку із закінченням орендних відносин між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" (), 01.03.2015 року відповідачем було складено та підписано акт прийому-передачі об'єкту оренди (а.с. 69). Однак в результаті не підписання орендарем ПП "Доктор Дельфін" () вказаного акту, комісією у складі: заступника директора з медичної частини ОСОБА_2, начальника відділу обліку та контролю ОСОБА_3, заступника директора по ТГЧ ОСОБА_4, 01.03.2015 року складено акт про відмову від підписання акту прийому-передачі приміщення та, зокрема, зазначено, що цим актом ТОВ "Санаторій "Поділля" приймає в своє володіння обєкт оренди загальною 736,6 кв.м. (басейн площею 428,6 кв.м., прилеглі приміщення площею 308,0 кв.м.), що знаходяться на території спортивно-оздоровчого комплексу в м. Хмільник, вул. Курортна, 10 , в звязку з закінченням орендних відносин з ПП "Доктор Дельфін" (а.с.70).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що станом на 01.03.2015 року дату укладення спірного договору оренди №49 з орендарем ПП "Доктор-Дельфін" (код 39664979), орендних відносин між ТОВ "Санаторій "Поділля" та ПП "Доктор Дельфін" () не існувало.

Окрім того, як вірно зазначено місцевим господарським судом, факт укладення договору №49 від 01.03.2015 року, а також факт використання обєкта оренди (басейну площею 428,6 кв.м. та прилеглих приміщень площею 308,0 кв.м., разом 736,6 кв.м.) орендарем ПП "Доктор-Дельфін" (код 39664979), підтверджується листом орендаря з проханням у звязку із закінченням терміну дії договору №49 не виселяти ПП "Доктор-Дельфін" з орендованого приміщення (а.с.68) та платіжними дорученнями на перерахування орендної плати (а.с.71, 73, 75, 77, 79, 81, 83, 85, 87).

Таким чином, договір оренди обєкту нерухомості №49 від 01.03.2015 року був укладений у встановленій законом формі внаслідок вільного волевиявлення (договір підписаний та скріплений печатками обох сторін) та спрямований на реальне настання правових наслідків, про що свідчать факт використання обєкту оренди позивачем та факт сплати орендної плати, в результаті чого підстави для визнання вказаного договору недійсним відсутні.

Колегія суддів вважає посилання позивача, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Вінницької області від 11.05.2016 року у справі №902/265/16 залишити без змін, апеляційну скаргу позивача приватного підприємства "Доктор-Дельфін" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи №902/265/16 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя Мельник О.В.

Суддя Сініцина Л.М.

Суддя Розізнана І.В.