ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" червня 2016 р.Справа № 916/1197/16

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Кримська залізорудна компанія

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Авантаж

про стягнення 50 000 грн.

Суддя Смелянець Г.Є.

за участю представників сторін

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2 керівник

Суть спору: ТОВ „КЗРК звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з ТОВ „Авантаж збитків у розмірі 50 000 грн., з посиланням при цьому на те, що протягом терміну дії договору про надання консалтингових послуг від 02.04.2012р. №02/04/12-К відповідач не надав позивачу жодних консалтингових послуг, і суму оплачених позивачем послуг не повернув.

У клопотанні від 31.05.2016р. за вх.№13586/16 відповідач просить суд перенести розгляд справи на іншу дату та просить суд врахувати, що відповідач не визнає позов ТОВ „КЗРК у звязку з виконанням робіт за договором від 02.04.2012р.

У заяві від 31.05.2016р. за вх.№13585/16 відповідач вважає, що позивач пропустив встановлений ЦК України строк звернення до суду та просить суд на підставі ст.267 ЦК України застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, з посиланням при цьому на те, що спірний договір укладений і підлягав виконанню у 2012 році, а позов поданий у травні 2016р.

Також відповідач надав до суду відзив на позов (відповідь на судовий позов від 13.06.2016р. за вх.№14801/16), в якому відповідач не визнає позов ТОВ „КЗРК, з посиланням при цьому на виконання робіт відповідачем в повному обсязі, що підтверджується відповідними актами №1 від 04.05.2012р. на суму 25 000 грн. та №2 від 04.06.2012р. на суму 25 000 грн., а також іншими доказами, які відповідач надав до клопотання про залучення документів до матеріалів справи від 13.06.2016р. за вх.№14798.

Позивач під час розгляду справи також надав до суду клопотання про залучення до матеріалів справи документів від 13.06.2016р. за вх.№14796/16, яке задоволено господарським судом.

На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалася перерва до 22.06.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача, яке усно заявлено останнім у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника відповідача оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

02.04.2012р. між ТОВ „КЗРК (Змовник, позивач) і ТОВ „Авантаж (Виконавець, відповідач) укладений договір про надання консалтингових послуг №02/04/12-К, згідно з яким Замовник доручає і зобовязується прийти і оплатити, а Виконавець зобовязується на протязі двох календарних місяців з моменту набрання чинності договором надати замовнику наступні послуги: 1. уточнення потенційних можливостей Замовника в реалізації Проекту; сприяння Замовнику в формуванні Технічного Завдання Проекту; 2. на підставі п. (1) сприяння Замовнику в уточнення фінансових параметрів Обєкта; 3. на підставі п.п. (1), (2) допомога Замовнику в наданні організаційно-фінансових описів Обєкта (попередні інвестиційні резюме, презентаційні матеріали і т.п.); уточнення попереднього бюджету Проекту та величин необхідного фінансування; 4. на підставі п. (3) підготовка рекомендацій по можливим та найбільш оптимальним схемам та способам організації (проведення) фінансування; сприяння Замовнику в виборі базової схеми фінансування Проекту та встановлення резервних схем, з виводом Замовника на конкретні структури, які здатні забезпечити фінансування Проекту; 5. сприяння Замовнику, при необхідності, в виборі іноземних інженерінгових фірм, які здійснюють створення (комплектацію та поставку обладнання, шеф - монтаж і т.п.) Обєкта частково або „під ключ, а також відповідних українських партнерів, зокрема генерального проектувальника, генерального підрядника, перевізника і т.п.; 6. при необхідності, сприятиме Замовнику в виборі місця реєстрації (правил юрисдикції) майбутніх реципієнтів (аплікантів) юридичних осіб (перш за все нерезидентів України), на яких будуть заведені суми фінансування Проекту; 7. при необхідності зміни (доповнення, модифікації) Бізнес плану, який надав Замовник, допомога Замовнику в цих питаннях, а також допомога Замовнику в зборі (комплектації) Вихідних даних; 8. при необхідності підготовка Замовника к проведенню переговорів з Інвестиційно-зацікавленими особами, попередні консультації з необхідними спеціалістами, участь у відповідних переговорах спільно з Замовником; 9. представлення, при необхідності, інтересів Замовника (його афілійованих осіб) в бізнес - та ін вест - структурах, а також в інших установах; 10. проведення спеціалізованого консультування відповідних спеціалістів та керівників підприємства Замовника (реципієнта) (в рамках предмету Договору); 11. аналіз пропозицій Інвестиційно-зацікавлених осіб, які звертаються безпосередньо до Замовника, або пропозицій інших осіб, які зацікавлені в тих або інших питаннях господарської діяльності Замовника, повязаної з Проектом; підготовка відповідних рекомендацій Змовнику; 12. консалтингове супроводження Замовника (реципієнта, аплікантов) при підписанні ним відповідних договорів (контрактів) з Інвестиційне-зацікавленими особами; 13. супроводження, діагностика та координація дій Замовника за всім вищенаведеним переліком Послуг.

Відповідно до умов п.2.2. договору за підсумками виконання договору Виконавець, окрім здіснення вище перелічених послуг, зобовязаний надати Замовнику, як основний результат, попередній план-графік заходів (попередню дорожню карту) по отриманню замовником (реципієнтом) фінансування по проекту, з вибором схеми і джерел фінансування (конкретних інвестиційно-заінтересованих осіб, які забезпечують необхідне фінансування). Вказана попередня дорожня карта повинна представляти базовий документ, на підставі якого в подальшому, після вибору схеми фінансування і інвестиційно-заінтересованих осіб, буде розроблена виконавча дорожня карта.

Відповідно до пп.3.3.2. п.3.3. договору Замовник зобовязаний на протязі 2-х робочих днів після відповідного письмового запиту надати вихідні дані, інші необхідні відомості виконавцю або інвестиційно-заінтересованим особам для розгляду питань, повязаних з предметом договору, або у той же строк дати мотивовану відмову у наданні необхідної документації і інформації.

Згідно з п.4.1. договору оплата послуг Виконавця складається із: оплати послуг (1) покриття всіляких додаткових витрат (2).

У п.4.2. договору встановлено, що повний розмір оплати послуг Виконавця по п.4.1. (1) становить 50 000 грн. Вказана оплата сплачується Замовником двома рівними частинами на р/рахунок Виконавця, а саме по 25 000 грн. кожна частина (пп.4.3.1.). При цьому перед кожною оплатою Виконавець може виставити Замовнику відповідний рахунок (пп.4.3.2.)

Замовник не пізніше трьох банківських днів після підписання договору сплачує першу частину оплати послуг. У випадку, якщо Замовник не сплачує до цієї дати вказану суму, даний договір на наступний банківський день автоматично визнається таким, що не набрав чинності (пп.4.3.2).

Другу частину оплати послуг Замовник вносить Виконавцю не пізніше одного календарного місяця з дати оплати першої частини оплати послуг (пп.4.3.3.)

Відповідно до п.4.3.5. договору у випадку, якщо даний договір по яким-небудь причинам не буде завершений після закінчення двох місяців з моменту набрання чинності, але Замовник при цьому вже сплатить Виконавцю всю передбачену договором (п.4.2.) оплату послуг, то на протязі наступних місяців виконання договору Виконавець буде здійснювати надання необхідних послуг без оплати (якщо інше не буде передбачено додатковими угодами) до повного виконання п.2.2. договору.

Відповідно до п.5.1. договору прийом-передача послуг по договору повинна здійснюватися на підставі щомісячних актів приймання-передачі послуг (далі акт). У випадку якщо Замовник на протязі 10 робочих днів з моменту направлення йому Виконавцем акту не підпише його і на надасть при цьому мотивовану відмову від прийняття послуг, то послуги по даному акту вважаються прийнятими станом на відповідну дату.

Якщо Замовник надасть мотивовану відмову від прийняття послуг, виконавець зобовязаний безоплатно виправити відповідні недоліки в узгоджений період (п.5.2.).

Відповідно до п.6.1. договору строк дії даного договору встановлюється з моменту повної оплати замовником першої частини послуг, обумовленої у п.4.3.2. договору, і діє до виконання виконавцем п.2.2. договору.

Також судом встановлено, що позивачем здійснено оплату консалтингових послуг відповідача в сумі 50000 грн., а саме 03.04.2012р. позивачем здійснено оплату консалтингових послуг відповідача в сумі 25 000 грн. та 04.05.2012р. позивачем здійснено оплату консалтингових послуг відповідача в сумі 25 000 грн., що не заперечується самим відповідачем.

04.05.2012р. між сторонами підписаний акт №1 про надання послуг, згідно з яким загальна вартість робіт (послуг) по договору №02/04/12-К від 02.04.2012р. становить 25 000 грн. і претензії позивача щодо обсягів, якості і строків виконання робіт (надання послуг) відсутні.

04.06.2012р. між сторонами підписаний акт №2 про надання послуг, згідно з яким загальна вартість робіт (послуг) по договору №02/04/12-К від 02.04.2012р. становить 25 000 грн. і претензії позивача щодо обсягів, якості і строків виконання робіт (надання послуг) відсутні.

При цьому, вказані акти, разом із іншими документами, надав до суду саме відповідач.

Позивач, в обґрунтування своїх позовних вимог, надав також до суду договір професійного доручення на вишукування фондів від 06.06.2012р., який укладений між позивачем (клієнт) і Фірма „Контакт в особі українського партнеру Фірма ТОВ Контакт, листи Inter Consalting Systems Inc від 21.03.2013р., від 27.03.2013р., від 29.03.2013р., які надіслані позивачу електронною поштою, листи позивача до Inter Consalting Systems Inc від 28.03.2013р. №56 та від 13.06.2014р. №26, Повідомлення СВ ДМУ ГУМУС України в Дніпропетровській області від 07.11.2014р. про прийняття та реєстрацію в Єдиному державному реєстрі досудових розслідувань заяви позивача про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами ТОВ „Авантаж та Inter Consalting Systems Inc в період з квітня 2012р. по квітень 2014рю, які зловживаючи службовими повноваженнями заволоділи майном позивача на загальну суму 58 000 доларів США та 3,5 тис. євро.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Як вище встановлено господарським судом, позивач просить суд стягнути з відповідача збитки в сумі 50000 грн. обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідач не надав позивачу передбачених договором консалтингових послуг, які оплачені позивачем.

При цьому позивач посилається на те, що на його адресу надсилалися акти приймання передачі наданих послуг, які поверталися відповідачу не підписаними у звязку з відсутністю таких послуг, а також на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з листами-вимогами про повернення сплачених коштів.

Виходячи із обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, а також з умов укладеного між сторонами договору, якими встановлено, що прийом-передача послуг здійснюється на підставі щомісячних актів приймання-передачі послуг, господарський суд в ухвалах від 10.05.2016р., від 18.05.2016р., від 01.06.2016р. зобовязав позивача надати до суду докази, які підтверджують посилання позивача на те, що на адресу позивача надсилалися акти приймання передачі наданих послуг, які поверталися відповідачу не підписаними у звязку з відсутністю таких послуг та докази, які підтверджують посилання позивача на неодноразове звернення до відповідача з листами-вимогами про повернення сплачених коштів.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У ст.34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Між тим, в порушення вимог ст.ст.33,34 ГПК України позивач не надав до суду витребуваних доказів, з посиланням при цьому на їх відсутність.

В свою чергу відповідач у судове засідання 13.06.2016р. надав акт №1 від 04.05.2012р. про надання послуг та акт №2 від 04.06.2012р. про надання послуг, які підписані і засвідчені печатками сторін, та згідно з якими загальна вартість робіт (послуг) по договору №02/04/12-К від 02.04.2012р. становить 50 000 грн. і претензії позивача щодо обсягів, якості і строків виконання робіт (надання послуг) відсутні.

За таких обставин, у судовому засіданні 13.06.2016р. господарським судом оголошено перерву до 22.06.2016р. з метою надання можливості представнику позивача ознайомитися з наданими відповідачем у судовому засіданні документами, в т.ч. актами №1 від 04.05.2012р. та №2 від 04.06.2012р.

17.06.2016р. уповноважений представник позивача ознайомився з матеріалами справи та зробив фотокопії наданих відповідачем документів, про що свідчить відповідний підпис представника позивача на заяві про ознайомлення з матеріалами справи від 01.06.2016р. за вх.№13669/16.

Проте, у судове засідання 22.06.2016р. представник позивача не заявився. Про причини свого незявлення суд не повідомив, та жодних заперечень щодо наданих відповідачем актів не надав.

Більш того, в порушення вимог ст.33 ГПК України, позивач не надав суду жодних доказів, які свідчать, що після підписання вищевказаних актів про надання послуг, позивач звертався до відповідача з вимогою щодо ненадання абр неякісного надання послуг, з вимогою щодо ненадання послуг, передбачених умовами п.2.2. договору, або з вимогою повернення оплачених грошових коштів.

Таким чином, надані відповідачем акти підтверджують надання передбачених договором послуг відповідачем позивачу та спростовують обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги.

Згідно з розясненнями, що містяться в абз. 4 пп.3.12 п.3 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, виходячи з того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 50 000 грн. не лише не обґрунтовані позивачем, а й спростовані відповідачем господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Щодо заяви відповідача про застосування строків позовної давності, господарський суд виходить з наступного.

У ст.256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст..257 ЦК України.)

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Згідно з розясненнями, що містяться у п.2.2. постанови пленуму ВГСУ „Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином, виходячи з того, що судом не встановлено обставин порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача, за захистом якого той звернувся до суду, підстави для застосування строків позовної давності відсутні.

Договір професійного доручення на вишукування фондів від 06.06.2012р., який наданий позивачем до позову, господарський суд не приймає до уваги в якості будь-якого доказу у даній справі, оскільки вказаний договір укладений позивачем з Фірмою „Контакт в особі українського партнеру Фірма ТОВ Контакт, тобто зовсім іншою юридичною особою. Жодних пояснень щодо того, яке відношення ця юридична особа має до предмету або підстави позову у даній справі позивач суду не надав.

За таких же обставин господарський суд не приймає до уваги листи Inter Consalting Systems Inc від 21.03.2013р., від 27.03.2013р., від 29.03.2013р., які надіслані позивачу електронною поштою та листи позивача до Inter Consalting Systems Inc від 28.03.2013р. №56 та від 13.06.2014р. №26.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на позивача у справі.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю „Кримська залізорудна компанія у задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 24 червня 2016 р.

Суддя Г.Є. Смелянець