ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" липня 2016 р.Справа № 916/1495/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" (вул. Ак.Заболотного, 150 А, м. Київ, 03680)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський Торговий Дім "ОСОБА_1 ТРЕЙД" (вул. Середньофонтанська, 16, м. Одеса, 65039)

про стягнення 9375,68 грн.

Суддя Бездоля Д.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 04.01.2016 № 1);

від відповідача: не зявився.

СУТЬ СПОРУ: позивач звернувся до господарського суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього 7290,00 грн. основного боргу, 251,40 грн. 3% річних та 1834,28 грн. інфляційних втрат.

Заявлений позов позивач обґрунтовує неналежним виконання відповідачем своїх зобовязань по договору від 10.03.2015 № 10-03-15, укладеним між сторонами.

Ухвалою суду від 09.06.2016 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 01.07.2016 о 11 год. 00 хв.

Відповідач у судове засідання 01.07.2016 не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, відзив на позов не надав, у звязку з чим справа згідно з ст. 75 ГПК України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх представників учасників судового процесу, суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 між позивачем та ПАТ „Одеський олійножировий комбінат (далі комбінат) був укладений договір № 85/16, за яким позивач зобовязався передати, а комбінат прийняти у власність товар та оплатити його вартість протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару.

На виконання умов даного договору позивач передав комбінату у листопаді 2014 року товар вартістю 7290,00 грн., що підтверджується накладними, експрес-накладними, поясненнями позивача, актом звірки станом на 29.03.2016 та не заперечується відповідачем.

10.03.2015 між комбінатом та сторонами був укладений тристоронній договір № 10-03/2015, за яким комбінат за згодою позивача перевів свій борг по договору від 20.01.2014 № 85/16 у розмірі 7290,00 грн. на відповідача.

Згідно п. 2.1. договору виконання новим боржником своїх зобовязань по даному договору здійснюється у відповідності з п. 1.1. договору шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача у строк не пізніше 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання даного договору.

Відповідно до п.п. 3.2., 4.2. договору відповідач зобовязався виконати зобовязання комбінату перед позивачем на умовах основного договору згідно з п. 1.1. договору. За невиконання або неналежне виконання умов даного договору сторони несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавством України.

Станом на час вирішення даного спору відповідач своє зобовязання зі сплати основного боргу у розмірі 7290,00 грн. не виконав, направлену позивачем претензію від 12.04.2016 № 150 не задовольнив, що підтверджується позивачем та жодним чином не спростовується відповідачем.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем по договору становить 7290,00 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд вважає, що позов позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.ст. 530, 629 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем по договору переведення боргу від 10.03.2015 №10-03-2015 становить 7290,00 грн., а отже позов позивача в цій частині підлягає задоволенню судом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За цих підстав суд, перевіривши розрахунок 3% річних, нарахованих за період з 09.04.2015 по 01.06.2016 (включно), встановив, що 3% річних розраховані позивачем вірно, а тому позов позивача в частині стягнення з відповідача 251,40 грн. 3% річних підлягає задоволенню судом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за період з квітня 2015 по квітень 2016, суд встановив, що втрати від інфляції розраховані позивачем вірно, а тому позов позивача в частині стягнення з відповідача 1834,28 грн. інфляційних нарахувань також підлягає задоволенню судом.

Згідно з ст.ст. 44, 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеський Торговий Дім "ОСОБА_1 ТРЕЙД" (вул. Середньофонтанська, 16, м. Одеса, 65039, код 39645469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фрутаром Етол (Україна)" (вул. Ак.Заболотного, 150 А, м. Київ, 03680, код 39001959) 7290 (сім тисяч двісті девяносто) грн. 00 коп. основного боргу, 251 (двісті пятдесят одну) грн. 40 коп. 3% річних, 1834 (одну тисячу вісімсот тридцять чотири) грн. 28 коп. інфляційних втрат та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 06 липня 2016 р.

Суддя Д.О. Бездоля