ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"22" червня 2016 р.Справа № 922/1883/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

без виклику представників сторін

розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 20497 від 21.06.2016р.) по справі

за позовом ОСОБА_1, м. Харків
до Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Переяславське 3", м. Харків
про визнання недійсним рішення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить суд визнати недійсним рішення установчих зборів власників квартир корпусу № 3 в житловому комплексі по АДРЕСА_1 у м. Харкові оформлене протоколом № 1 від 24 квітня 2016 року про створення ОСББ «Переяславське 3», визнати недійсним статут ОСББ «Переяславське 3», ліквідувати Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переяславське 3».

Ухвалою господарського суду від 13.06.2016р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 07.07.2016р. об 11:00 год.

21.06.2016р. позивачем подано через канцелярію господарського суду Харківської області заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 20497 від 21.06.2016р.), у якій позивач просить суд: 1) Заборонити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Переяславське 3» () вчиняти будь-які дії по управлінню житловими будинками (корпуси 1, 2 3, 4) в житловому комплексі по АДРЕСА_1, в тому числі (але не виключно): укладення договорів щодо таких житлових будинків, створення та діяльність будь-яких органів управління об'єднанням, визначення розміру членських внесків, інших внесків та платежів та встановлення порядку їх сплати, використовувати допоміжні приміщення в будинку для потреб органів управління; 2) Заборонити власникам багатоквартирних будинків корпуси 1, 2, 3, 4 по АДРЕСА_1 у м. Харкові, а також будь-яким третім особам вчиняти дії по організації створення, створенню та державній реєстрації як юридичних осіб об'єднань співвласників багатоквартирних будинків в корпусах 1, 2, 3, 4 по АДРЕСА_1 в м. Харкові; 3) Заборонити будь-яким органам та особам, що є суб'єктами державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації будь-яких новостворюваних об'єднань співвласників багатоквартирного будинку в житлових будинках корпуси 1, 2, 3, 4 в по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

В обґрунтування поданої заяви, заявник (позивач) зазначив, що відповідно до ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» в одному багатоквартирному будинку може бути творено тільки одне об'єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об'єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об'єднання. Для обслуговування житлового комплексу за адресою: м. Харків АДРЕСА_1 було створено ОСББ «Переяславське» (). Вказане об'єднання створювалось згідно Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» в редакції до 01.07.2015 року. Поширення діяльності ОСББ «Переяславське» () на весь житловий комплекс підтверджується зокрема Протоколом №2 загальних зборів членів ОСББ «Переяславське» () від 08.05.2015 року та Додатком №2 до цього протоколу. Таким чином, створення будь-яких інших об'єднань співвласників багатоквартирного будинку на території житлового комплексу за адресою: м. Харків АДРЕСА_1 суперечить чинній редакції ст. 4 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» та створює перешкоди нормальному забезпеченню життєдіяльності та управлінню житловим комплексом за адресою: м. Харків АДРЕСА_1.

В підтвердження вказаних обставин заявник (позивач) надав копії протоколу №2 з додатком №2 загальних зборів членів ОСББ «Переяславське» від 08.05.2015 року копії оголошень, які підтверджують наміри третіх осіб по створенню нових об'єднань співвласників багатоквартирних будинків в житловому комплексі за адресою: м. Харків АДРЕСА_1, а також документи, що свідчать про належне виконання позивачем своїх обов'язків перед ОСББ «Переяславське» ().

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач посилається на ст.ст. 66, 67 ГПК України, п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» та зазначає, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову.

Дослідивши подані позивачем матеріали, враховуючи підтверджені ними обставини справи, проаналізувавши доводи заяви про забезпечення позову, керуючись вимогами ст. 66, 67 ГПК України, а також Постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 65 ГПК України передбачено, що з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду: зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи. їх посадових осіб виконати певні дії (звіряти розрахунки, провести огляд доказів у місті їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомитись з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного та своєчасного розгляду справи.

Згідно ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмету спору, отже, приймаючи ухвалу про заборону відповідачеві та іншим особам вчиняти певні дії, господарський суд повинен визначитись як з предметом спору у співвідношенні з певними заходами забезпечення позову, які вимагається до застосування, і певними діями, які вимагається заборонити вчиняти, так і з доцільністю та обґрунтованістю вжиття таких заходів.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», застосування заходів до забезпечення позову є гарантією реального виконання рішення суду.

Керуючись наведеними нормами процесуального законодавства та враховуючи роз'яснення Верховного Суду України, при вирішенні питання про забезпечення позову суди мають здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення. Забезпечення позову, як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись, як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими повязується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобовязання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, вжиття таких заходів є правом господарського суду. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому розділ Х ГПК України не містить чіткого переліку спорів або обставин, за яких вживаються заходи до забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За загальним правилом, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 ГПК України, повинна довести його необхідність та адекватність.

Як вбачається з матеріалів справи, у квітні 2016 року на подвір'ї житлового комплексу по АДРЕСА_1 було проведено установчі збори власників квартир корпусу № 3 в житловому комплексі по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Рішення, які було прийнято на установчих зборах було оформлено протоколом № 1 установчих зборів об'єднання співвласників багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_1

Так, вказаним протоколом було оформлено рішення про створення Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переяславське 3», затверджено статут об'єднання, обрані члени правління та голова ОСББ, члени ревізійної комісії.

Житлові будинки (корпуса 1, 2, 3, 4) за адресою: м. Харків АДРЕСА_1, як вказує позивач, є єдиним житловим комплексом і об'єднані спільною прибудинковою територією та єдиними інженерними мережами. Володільцем зовнішніх інженерних мереж житлового комплексу по АДРЕСА_1 у м. Харкові є ТОВ «Агентство нерухомості «Рестріелт», яке і здійснює обслуговування відповідного житлового комплексу.

Третіми особами, на даний момент вичиняються дії по створенню та державній реєстрації створення нових юридичних осіб - об'єднань співвласників багатоквартирного будинку, що підтверджено матеріалами справи. Також матеріалами справи підтверджується, що існує реальна загроза припинення постачання ресурсів через приєднані зовнішні інженерні мережі, володільцем яких є ТОВ «Агентство нерухомості «Рестріелт», що зумовлено існуючим процесом подвійного, на твердження позивача, створення об'єднань співвласників багатоквартирного будинку в житловому комплексі по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

Отже, суд вважає достатніми подані позивачем докази того, що дії по створенню ОСББ «Переяславське 3» та нових об'єднань можуть створити загрозу нормальному забезпеченню житлового комплексу по АДРЕСА_1 у м. Харкові, а також можуть істотно утруднити виконання рішення суду у разі задоволення позову, адже призведуть до необхідності припинення договорів на постачання ресурсами через приєднані мережі у випадку їх укладання відповідачем, а також до необхідності вирішення спірних питань щодо коштів, які можуть бути сплачені на користь відповідача власниками квартир, якщо відповідач буде фактично здійснювати заходи з управління будинком.

Суд враховує, що Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції" № 475/97- ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно із ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року майном у значенні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором.

Натомість, відповідач, будучи створеним, як об'єднання співвласників багатоквартирного будинку корпус 3 по АДРЕСА_1, виключною метою та завданнями своєї діяльності має здійснення управління цим будинком. Зазначене не тільки може створити загрозу нормальному забезпеченню житлового комплексу по АДРЕСА_1 у м. Харкові, а й безпосередньо створює загрозу праву власності позивача на належні йому грошові кошти, адже, позивач, вважаючи себе учасником (членом) ОСББ «Переяславське» () належним чином виконує свої обов'язки перед вказаним об'єднанням (в тому числі й щодо сплати внесків), але внаслідок діяльності відповідача позивач може бути примушений додатково сплачувати відповідні внески та платежі також і відповідачу. Розумне та законне очікування позивача лише один раз нести ідентичні за призначенням витрати на утримання своєї нерухомої речі (квартири) слід розглядати законний майновий інтерес, а відтак - як майно у розумінні ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції.

Разом з тим, суд зауважує, що вжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони власникам багатоквартирних будинків корпуси 1, 2, 3, 4 по АДРЕСА_1 у м. Харкові, а також будь-яким третім особам вчиняти дії по організації створення, створенню та державній реєстрації як юридичних осіб об'єднань співвласників багатоквартирних будинків в корпусах 1, 2, 3, 4 по АДРЕСА_1 в м. Харкові необґрунтовано обмежує право власності відповідних осіб, включаючи й самого позивача, адже для відвернення можливих негативних наслідків у вигляді утруднення виконання рішення по справі (у разі задоволення позову) цілком достатнім є вжиття інших заявлених позивачем заходів забезпечення позову. Таким чином, у відповідній частині захід забезпечення позову, про вжиття якого просить позивач, не можна вважати співмірним та адекватним, як того вимагають приписи пп. 6.6, 6.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 25.02.2016 р. № 4 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» та п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Суд враховує, що відповідно до п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти.

Господарський суд, за змістом ст. 43 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Дослідивши підстави, викладені в заяві про забезпечення позову в її обґрунтування, та додані до позовної заяви матеріали, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суд роз'ясняє, що відповідно до статті 68 ГПК України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 65, 66, 67, 68, 86 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову (вх. № 20497 від 21.06.2016р.) - задовольнити частково.

З метою забезпечення позову:

1) Заборонити Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Переяславське 3» () вчиняти будь-які дії по управлінню житловими будинками (корпуси 1, 2 3, 4) в житловому комплексі по АДРЕСА_1, в тому числі (але не виключно): укладення договорів щодо таких житлових будинків, створення та діяльність будь-яких органів управління об'єднанням, визначення розміру членських внесків, інших внесків та платежів та встановлення порядку їх сплати, використовувати допоміжні приміщення в будинку для потреб органів управління.

2) Заборонити будь-яким органам та особам, що є суб'єктами державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, вчиняти реєстраційні дії щодо державної реєстрації будь-яких новостворюваних об'єднань співвласників багатоквартирного будинку в житлових будинках корпуси 1, 2, 3, 4 по АДРЕСА_1 у м. Харкові.

В іншій частині у задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає чинності 22 червня 2016 року, підлягає негайному виконанню та є виконавчим документом згідно Закону України «Про виконавче провадження».

Строк пред'явлення ухвали до виконання один рік - до 22 червня 2017 року включно.

Стягувачем за цією ухвалою є ОСОБА_1 (АДРЕСА_2 61106, ІПН НОМЕР_1).

Боржником за цією ухвалою є Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Переяславське 3» (АДРЕСА_1, корпус, 3, м. Харків, 61015, ).

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Надіслати цю ухвалу до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (61200, м. Харків, пл. Конституції, 7) та до Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул. Ярослава Мудрого, 16) для забезпечення виконання цієї ухвали усіма суб'єктами державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, в тому числі нотаріусами.

Суддя Р.М. Аюпова
справа № 922/1883/16