ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016р. Справа№ 914/1308/16

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Горецької З.В.,

за участю секретаря судового засідання Хороз І.Б.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ», м.Новояворівськ, Львівська область

про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 27.11.2015 року №80 р/к.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №13/08-1891 від 05.11.2015 року

від відповідача: не з»явився

Представнику позивача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 27.11.2015 року №80 р/к.

Ухвалою від 18.05.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 02.06.2016 р.

Представник позивача в судове засідання зявився, вимоги ухвал суду виконав частково, просить суд задоволити позовні вимоги, які обґрунтовує наступним. Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2015 року №80 р/к у справі №13/03-2150 (надалі Рішення) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п.1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді анти конкурентних узгоджених дій та накладено штраф в розмірі 15 000,00 грн. позивач стверджує, що відповідач був зобов"язаний оплатити штраф у двомісячний строк з дня одержання рішення, тобто з 03.12.2015 року по 03.02.2016 року. Оскільки відповідачем штраф сплачено було з порушенням зазначеного строку, позивачем здійснено нарахування пені з 04.02.2016 року по 22.02.2016 року ( 23.02.2016 року, згідно платіжного доручення, долученого до справи, штраф відповідачем було оплачено), розмір якої становить 4 275,00 грн., та яка підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідач вимоги ухвали про порушення провадження у справі від 18.05.2016року, про відкладення розгляду справи від 02.06.2016 року не виконав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча і був своєчасно, належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України, повідомлений про час, місце і дату розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення від 02.06.2016 року за вх.№23110/16, а явка останнього була визнана судом та визначена в ухвалах суду обовязковою.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути спір, відповідно до ст. 75 ГПК України, за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2015 року №80 р/к у справі №13/03-2150 (надалі Рішення) визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, яке передбачене п.1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді анти конкурентних узгоджених дій та накладено штраф в розмірі 15 000,00 грн.

Так, вказаним рішенням визнано, що відповідно до статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого постачання гарячої води, в межах мереж, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні, які розташовані на території м.Новояворівська Яворівського району Львівської області із часткою 100%, у часових межах: 2014 року та з 01.01.2015 року по 27.11.2015 року.

Визнано, що дії ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого постачання гарячої води у вигляді дії підприємства (застосування тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води в необґрунтованих розмірах, які не відповідають розмірам, затвердженим постановою НКРЕКП від 31.03.2015 року №1171), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За вказані порушення на відповідача накладено сукупний штраф у розмірі 15 000, 00грн.

У Рішенні розяснено можливість оскарження рішення Антимонопольного комітету.

Рішення було надіслані відповідачу листом від 01.12.2015 року вих.№13/03-2150 та зобовязано відповідача виконати Рішення у двомісячний строк. Докази надіслання в матеріалах справи.

Зазначене Рішення отримано відповідачем 03.12.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення Українського державного підприємства поштового зв»язку «Укрпошта».

Відповідач не оскаржив згадане вище рішення та не сплатив штраф у вказаному розмірі у вказаний двомісячний строк, у зв»язку з чим, позивачем, згідно ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нараховано пеню у розмірі 1,5% за кожний день прострочення сплати зазначеного штрафу, що становить 4 275,00 грн.

На час розгляду справи відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на позов не подав.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону України "Про захист економічної конкуренції", державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб'єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з ч. 6 ст. 40 ГК України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Приписами ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" передбачено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має, зокрема, повноваження розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами.

Як вбачається з матеріалів справи, Адміністративною колегією Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України була розглянута справа № 13/03-2150 та 27.11.2015 року було винесено рішенням № 80 р/к, відповідно до резолютивної частини якого було визнано, що відповідно до статті 12 Закону України «Про захист економічної конкуренції», ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» займає монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг з централізованого постачання гарячої води, в межах мереж, що знаходяться на його балансі та обслуговуванні, які розташовані на території м.Новояворівська Яворівського району Львівської області із часткою 100%, у часових межах: 2014 року та з 01.01.2015 року по 27.11.2015 року та визнано дії ТзОВ НВП «Енергія-Новояворівськ» є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене п.2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме, зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з централізованого постачання гарячої води у вигляді дії підприємства (застосування тарифів на послуги з централізованого постачання гарячої води в необґрунтованих розмірах, які не відповідають розмірам, затвердженим постановою НКРЕКП від 31.03.2015 року №1171), що може призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

За вказане порушення на відповідача накладено штраф в розмірі 15 000,00 грн., який він був зобов'язаний сплатити у двомісячний строк з дня одержання рішення.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення, розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, рішення Антимонопольного комітету від 27.11.2015 року № 80 р/к відповідач отримав 03.12.2015 року.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Частиною 8 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" встановлено, що протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Суду не подано доказів того, що відповідач у встановлений строк сплатив штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції та надав позивачу документи про сплату штрафу.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення №2133 від 23.02.2016 року про сплату відповідачем штрафу в розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особи, які беруть (брали) участь у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, мають право оскаржувати рішення Антимонопольного комітету в порядку, визначеному законом. Суду не подано доказів того, що зазначене рішення Антимонопольного комітету відповідачем було оскаржено, переглянуто органами Антимонопольного комітету в порядку ст. 58 Закону України "Про захист економічної конкуренції" або господарським судом в порядку ст. 60 вказаного Закону, і за результатами перегляду змінено або скасовано.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в сумі 4 275,00 грн. за прострочення сплати штрафу. Щодо зазначеної вимоги суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 5 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу.

Судом встановлено, що відповідач повинен був оплатити штраф у двомісячний строк з дня одержання рішення, тобто з 03.12.2015 року по 03.02.2016 року. Оскільки відповідачем у зазначений строк штраф сплачено не було, позивачем здійснено нарахування пені з 04.02.2016 року по 22.02.2016 року (оскільки, 23.02.2016 року, як зазначено вище, штраф відповідачем було оплачено), розмір якої становить 4 275,00 грн., та яка підлягає до стягнення з відповідача.

Частиною 7 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Відповідно до частини 9 ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи, що позивачем представлено достатньо обєктивних та переконливих доказів в підтвердження своїх позовних вимог, а відповідач позовні вимоги не спростував, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство «Енергія-Новояворівськ» про стягнення пені на підставі рішення адміністративної колегії ЛОТВ АМК України від 27.11.2015 року №80 р/к є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Ухвалою суду від 18.05.2016 р. клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору було задоволено частково, а саме: відстрочено до 02.06.2016 р. Ухвалою суду від 02.06.2016 р. сплату позивачем судового збору було відстрочено до 04.07.2016 р.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України. Таким чином, оскільки, спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, тому судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» (81053, Львівська область, м.Новояворівськ, вул.Б.Пасічника,1; ідентифікаційний код 32789941) в дохід Державного бюджету України пеню в розмірі 4 275,00 грн. (чотири тисячі двісті сімдесят п»ять грн. 00 коп.) за прострочення сплати штрафу в розмірі 15 000,00 грн., нарахованого згідно рішення адміністративної колегії Львівського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.11.2015 року № 80 р/к.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого підприємства «Енергія-Новояворівськ» (81053, Львівська область, м.Новояворівськ, вул.Б.Пасічника,1; ідентифікаційний код 32789941) в дохід Державного бюджету України 1 378,00 грн. судового збору.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення складено та підписано 06.07.2016 р.

Суддя Горецька З. В.