ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016р. Справа№ 914/1376/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судового засідання Кохановській Ю.І., розглянувши матеріали справи

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор, с.Павлів Радехівського району Львівської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БОЗЕКО, м.Львів

про стягнення 15 900,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 01.02.2016р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БОЗЕКО про стягнення 15 900,00 грн. заборгованості за поставлений цукор.

Ухвалою суду від 26.05.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 13.06.2016р.

Ухвалою суду від 13.06.2016р. розгляд справи відкладено на 29.06.2016р., з підстав наведених у даній ухвалі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити, з підстав викладених у позовній заяві. Позовні вимоги мотивовані невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу №231-КП/12 від 10.10.2012р., у зв»язку з чим виникла заборгованість в сумі 15 900,00 грн., яку позивач просить стягнути.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, вимоги ухвал суду від 26.05.2016р. та від 13.06.2016р. не виконав, причин невиконання вимог ухвали суду та неявки представника в судове засідання не повідомив. Про відкладення розгляду спору на 29.06.2016р. був належним чином повідомлений, що підтверджується його підписом у розписці на ознайомлення із датою відкладення розгляду спору на 29.06.2016р.

Слід зазначити, що в попередньому судовому засіданні засновник відповідача - ОСОБА_3 усно підтвердив наявність заборгованості в сумі 15 900,00 грн. Виникнення боргу пояснив важким матеріальним становищем.

Відповідно до ст.ст.17, 221 ЗУ Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та у звязку із розглядом справи №914/1376/16 за електронним запитом від 15.06.2016р. за №22021919 господарським судом Львівської області отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, згідно якого засновником (учасником) ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БОЗЕКО є ОСОБА_3, а також вбачається, що станом на 13.06.2016р. ТзОВ БОЗЕКО перебуває в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, місцезнаходження: 79069, АДРЕСА_1.

Станом на день розгляду спору (29.06.2016р.) від відповідача на адресу суду відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

10.10.2012р. між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор (продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БОЗЕКО (покупець) було укладено договір №231-КП/12 купівлі-продажу (далі по тексту договір) за умовами якого продавець зобовязувався передати у власність покупця цукор білий кристалічний (надалі товар), а покупець зобовязувався прийняти товар та оплатити його вартість відповідно до умов даного договору.

Згідно п.2.1. договору базис поставки товару EXW (склад продавця) згідно Інкотермс у редакції 2010 року. Товар передається уповноваженому представнику покупця на складі продавця, який знаходиться за адресою:80250, Львівська область, Радехівський район, с.Павлів, пр-т. Юності, 39.

Згідно п.2.4. договору перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару на складі продавця на транспорт покупця.

Згідно п.2.5. договору товар передається від продавця до покупця на підставі видаткової накладної та на умовах самовивозу.

Згідно п.3.1. та п.3.2. договору ціна за одиницю товару та загальна вартість окремої партії товару, зазначається у видаткових накладних до даного договору. Загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх видаткових накладних, виписаних в рамках цього договору, які є його невідємною частиною.

Згідно п.3.3. договору оплата товару, за згодою сторін, здійснюється на умовах 100% попередньої оплати вартості партії товару.

Позивач на виконання умов договору №231-КП/12 купівлі-продажу від 10.10.2012р. передав відповідачу товар (цукор-пісок) в кількості 19.250 тон на загальну суму 113 960,00 грн., а відповідач отримав даний товар на загальну суму 113 960,00 грн., згідно видаткової накладної №РН-0003638 від 16.10.2012р.

Представник відповідача отримав товар на підставі довіреності №12 від 15.10.2012р., виданої на фінансового директора ОСОБА_3 (паспорт серії СТ №050258 від 25.12.2008р., виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області).

Як стверджує позивач у позовній заяві, сторони домовилися про оплату відповідачем вартості поставленого цукру на умовах післяоплати, однак не погодили строк виконання відповідачем обовязку сплатити вартість товару в сумі 113 960,00 грн. на умовах післяоплати.

Відповідач здійснював часткове погашення заборгованості за період з 22.10.2012р. по 02.04.2015р. на загальну суму 98 060,00 грн.

Відтак, залишок заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар (цукор) складає 15 900,00 грн.

09.03.2016р. позивач надіслав відповідачу вимогу №1-юр/БЗ-16, про оплату боргу в сумі 15 900,00 грн. у семиденний строк з моменту її отримання. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Отже, позивач просить стягнути з відповідача 15 900,00 грн. заборгованості за поставлений цукор.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторонам (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст.663 ЦК України продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Позивач на виконання умов договору №231-КП/12 купівлі-продажу від 10.10.2012р. передав відповідачу товар (цукор-пісок) в кількості 19.250 тон на загальну суму 113 960,00 грн., а відповідач отримав даний товар на загальну суму 113 960,00 грн. Факт поставки підтверджується видатковою накладноїю№РН-0003638 від 16.10.2012р., яка підписана та скріплена печатками сторін у справі.

Представник відповідача отримав товар на підставі довіреності №12 від 15.10.2012р., виданої на фінансового директора ОСОБА_3 (паспорт серії СТ №050258 від 25.12.2008р., виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області), (оригінал оглянуто в судовому засіданні, копія знаходиться в матеріалах справи).

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п.3.3. договору оплата товару, за згодою сторін, здійснюється на умовах 100% попередньої оплати вартості партії товару.

Як стверджує позивач, сторони домовилися про оплату відповідачем вартості поставленого цукру на умовах післяоплати, однак не погодили строк виконання відповідачем обовязку сплатити вартість товару в сумі 113 960,00 грн. на умовах післяоплати.

Згідно ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідач за період з 22.10.2012р. по 02.04.2015р. сплатив позивачу 98 060,00 грн. за поставлений йому товар. Факт оплати підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками по особовому рахунку позивача.

09.03.2016р.позивач надіслав відповідачу вимогу №1-юр/БЗ-16 про оплату у семиденний строк з моменту її отримання боргу в сумі 15 900,00 грн. Проте, відповідач залишив дану вимогу без відповіді та задоволення.

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі (29.06.2016р.), у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу за поставлений товар (цукор) в сумі 15 900,00 грн. та не заперечується відповідачем.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення залишку основного боргу в сумі 15 900,00 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №5 від 20.05.2016р. на суму 1 378,00 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача повністю.

Керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 610-612, 627-629, 655, 663,692 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 43, 33, 34, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю БОЗЕКО (79069, АДРЕСА_1; ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Радехівський цукор (80250, Львівська область Радехівський район, с.Павлів, проспект Юності, 39; ) 15 900,00 грн. залишку заборгованості за поставлений товар (цукор) та 1 378,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати в порядку ст.116 ГПК України, після набрання судовим рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 04.07.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.