КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа№ 910/1915/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Ропій Л.М.

Баранця О.М.

при секретарі судового засідання Богатчук К.І.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явились

від відповідача - Харькова М.Д.

від третьої особи - не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 (суддя Мудрий С.М.).

за заявою Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі №910/1915/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"

до Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор"

про стягнення 11286802,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 відмовлено в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 910/1915/14.

Не погодившись з вказаною ухвалою, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 та визнати наказ від 23.04.2014 по справі № 910/1915/14 таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.06.2016 розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 прийнято до провадження з призначенням на 15.06.2016.

Розпорядженням від 14.06.2016 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу автоматичної зміни складу суддів від 14.06.2016, в зв'язку з перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею, на лікарняному, сформовано новий склад колегії суддів, головуючий суддя Сітайло Л.Г. судді: Баранець О.М., Ропій Л.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.06.2016, у визначеному складі, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 прийнято до свого провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016 залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор" та відкладено розгляд справи до 30.06.2016.

30 червня 2016 року представником відповідача, через відділ документального забезпечення суду, подано додаткові пояснення по справі.

В судове засідання 30.06.2016 з'явився представник відповідача.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно зі ст. 77 ГПК України господарський суд відкладає розгляд справи, в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 26.12.2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що представники позивача та третьої особи повідомлені про час та місце судового розгляду належним чином, а також враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, передбачені ст. 102 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутність представників позивача та третьої особи.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржувану ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.04.2016.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року по справі №910/1915/14 (суддя Літвінова М.Є.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" заборгованість по простроченому кредиту у розмірі 650 000,00 грн., заборгованість по простроченим процентах - 1 335 400,02 грн., строкову заборгованість за процентами - 374 794,52 грн., строкову заборгованість за кредитом - 8 850 000,00 грн., пеню за прострочення сплати кредиту - 20 696,72 грн., пеню за прострочення сплати процентів - 55 911,70 грн. та судовий збір - 73 080,00 грн.

23 квітня 2014 року на виконання рішення, видано наказ.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2014 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014 по справі № 910/1915/14 задоволено. Рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014 по справі № 910/1915/14 скасовано. Прийнято нове рішення, яким в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" на користь Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" 36540, 00 грн. - судового збору за подання апеляційної скарги.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.11.2014 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" задоволено. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.09.2013 скасовано, а рішення господарського суду міста Києва від 07.04.2014 по справі №910/1915/14 залишено в силі. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" 36540,00 грн. - судового збору за подання касаційної скарги.

В подальшому Приватне акціонерне товариство "Інтернафтогазбуд" звернулось до місцевого господарського суду із заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Обґрунтовуючи вищезазначену заяву, відповідач зазначає, що позивач задовольнив грошові вимоги до відповідача у спосіб, який не потребував втручання виконавчої служби.

Як вбачається з листа Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Український інноваційний банк" вих. № 4924/2/2-15 від 19.11.2015 права кредитора (кредитодавця/банку) за укладеним договором № 4736 про укладення невідновлювальної кредитної лінії від 25.02.2011 відступлено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оптимум Фактор", з урахуванням ст. 1083 Цивільного кодексу України. Також, зазначено, що з дати отримання Приватним акціонерним товариством "Інтернафтогазбуд" даного повідомлення, боржник має виконувати свої обов'язки позичальника за кредитним, іпотечним договорами перед фактором (ТОВ "Оптимум Фактор") в тому ж обсязі і порядку, що й до цього часу.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Апелянтом, в ході апеляційного розгляду справи подано копію договору купівлі - продажу нерухомого майна від 19.11.2015, укладеного між ТОВ "Оптимум Фактор" та ОСОБА_3

В ухвалі місцевого господарського суду від 19.04.2016 по даній справі зазначено, що заявником не надано до матеріалів справи жодних доказів, що підтверджують, що сторони іпотечного договору вирішили питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Зазначене підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" від 17.05.2011 № 7 зазначено, що додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції, згідно із зазначеною нормою ГПК, покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Так, вищезазначений Договір купівлі - продажу нерухомого майна від 19.11.2015 не був предметом розгляду в місцевому господарському суді

Колегія суддів зазначає, що заявник не обґрунтував неможливість подання додаткових доказів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Таким чином, апеляційний суд зазначені докази не приймає та не здійснює їх оцінку.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково, в зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів належного виконання відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 4736 від 25.02.2011, в тому числі продажу предмета іпотеки, в сумі яка стягнута наказом місцевого господарського суду від 23.04.2014.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 9 вересня 2014 року по справі № 3-71гс14, звернення стягнення на предмет іпотеки не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне, а тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно чи за наявності рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що заява Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, ухвала винесена відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" та скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 по справі № 910/1915/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105,106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інтернафтогазбуд" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду міста Києва від 19.04.2016 по справі №910/1915/14- без змін.

Матеріали справи №910/1915/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді Л.М. Ропій

О.М. Баранець