УХВАЛА

29.06.2016Справа № 910/8420/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Укртелеком»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Магістраль»
провизнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:
від позивача:Боброва О.О.
від відповідача:не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Укртелеком» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Магістраль» про визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача від визнання грошових вимог позивача у розмірі 410 555,00 грн. та невключенням таких вимог до ліквідаційного балансу у зв'язку із ліквідацією Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Магістраль».

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.05.2016 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 06.06.2016 р.

23.05.2016 р. представником позивача до господарського суду міста Києва надійшло клопотання позивача про забезпечення позову, в якому позивач просив суд вжити заходи до забезпечення позову шлюзом заборони ліквідаційній комісії та загальним зборам відповідача вчиняти дії щодо затвердження та прийняття проміжного ліквідаційного балансу юридичної особи, а також заборони державному реєстратору проводити державну реєстрацію припинення юридичної особи відповідача, а також отримувати документи для вчинення таких дій.

Крім того, 29.06.2016 р. представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про доповнення клопотання про забезпечення позову, в якому позивач просів суд також додатково до раніше поданих заходів до забезпечення позову накласти арешт на рахунки відповідача.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується:

- накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві;

- забороною відповідачеві вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

- зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

За змістом п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК). Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В той же час, позивачем не надано суду жодних належним та допустимих доказів, з якими приписи ст. 66 Господарського процесуального кодексу України пов'язують можливість вжиття заходів забезпечення позову.

Заява позивача про вжиття заходів до забезпечення позову не містить обґрунтувань з посиланням на докази в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, яким саме чином запропоновані в такій заяві заходи вплинуть на можливість виконання рішення у даній справі у випадку задоволення позовних вимог про визнання кредиторських вимог та включення їх до ліквідаційного балансу.

Більш того, накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, що відповідає положенням п. 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову».

Дослідивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про вжиття заходів до забезпечення позову відмовити повністю.

Суддя В.П. Босий