ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 911/1502/16

Господарський суд Київської області у складі

головуючого судді Христенко О.О.

при секретарі Литовці А.С.

розглянувши справу № 911/1502/16

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго», м. Вишневе

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

м. Бориспіль

про стягнення 85 137,70 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність № 116 від 19.05.2016;

від відповідача: не з'явився

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Київобленерго» (надалі - позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовною заявою від 28.04.2016 (вх. № суду 1550/16 від 04.05.2016) до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 81 902,23 грн. заборгованості за використану активну електроенергію та 3 235,47 грн. пені.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються зобов'язання щодо оплати спожитої останнім активної електричної енергії за Договором № 1278 від 26.12.2005.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.05.2016 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 25.05.2016 об 11 год 30 хв.

В судовому засіданні 25.05.2016 представник позивача надав документи на виконання вимог ухвали суду від 05.05.2016 та підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

В судове засідання 25.05.2016 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позовну заяву, до суду не надав.

Ухвалою суду від 25.05.2016 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи було відкладено на 15.06.2016 о 12 год. 00 хв.

В судове засідання 15.06.2016 представник відповідача не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, витребувані документи, в тому числі відзив на позовну заяву, до суду не надав.

Відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду від 05.05.2016 та від 25.05.2016, які направлялися на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, яка співпадає з адресою місцезнаходження відповідача зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що підтверджується Спеціальним витягом з ЄДР зробленим судом.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 за змістом ст. 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом

Як роз'яснено в п. 3.9.2 зазначеної постанови Пленуму Вищого господарського суду України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами ст. 75 ГПК України.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 15.06.2016 господарським судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

встановив:

26.12.2005 між Закритим акціонерним товариством «А.Е.С. Київобленерго» (найменування якого було змінено на ПАТ «Київобленерго», що підтверджується статутом останнього) («постачальник», надалі - позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (змінено прізвище на ОСОБА_1) («споживач», надалі - відповідач) було укладено Договір № 1278 про постачання електричної енергії (далі - Договір), відповідно до умов якого позивач постачає електричну енергію відповідачу, а відповідач оплачує позивачу її вартість та здійснює інші платежі за умовами цього Договору та додатками до цього договору, що є його невід'ємними частинами (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору облік електроенергії, спожитої відпоідачем (Додаткок 3.1. «Перелік об'єктів споживача, що живляться від мереж Постачальника електричної енергії») та (або) субспоживачами, приєднаними до електричних мереж споживача (додаток 3.2. «Дані про відпуск електроенергії Субспоживачу, що підключені до електромереж споживача»), здійснюється згідно з вимогами ПУЕ та ПКЕЕ. У разі порушення споживачем вимог нормативно-технічних документів щодо встановлення та експлуатації засобів обліку, їх покази не використовуються при розрахунках за спожиту електроенергію, а обсяги спожитої електроенергії визначаються постачальником електричної енергії розрахунковим шляхом у встановленому порядку.

Згідно з п. 9.4 Договору останній набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 01.01.2006. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляду його умов.

Сторонами належних доказів припинення дії Договору до суду не подано, відповідно, суд дійшов висновку, що дію вказаного Договору продовжено.

Згідно п 1.3 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.96 № 28 (із змінами та доповненнями), постачання електричної енергії здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між споживачем та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до п. 5.1 Правил користування електричною енергією, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Відповідно до приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

За змістом положень частини першої та частини сьомої статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до п. 1.2 Додатку № 2 до Договору поточну плату за електроенергію, що споживатиметься в поточному періоді з врахуванням сплаченого авансового платежу у розрахунковому періоді 100% від заявленої величини відповідач сплачує до 25 числа поточного періоду.

Відповідно до п. 1 Додатку № 4 до Договору розрахунковий період починається 20 числа кожного місяця і триває до 20 числа наступного місяця.

Позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобовязання згідно з умовами Договору, надавши відповідачу в період з травня 2015 року по березень 2016 року послуги з постачання електричної енергії на загальну суму 81 902,23 грн.

Згідно з п. 2 Додатку № 2 до Договору «Порядок розрахунків» відповідач взяв на себе обовязок отримувати рахунки особисто (представником) у відділі збуту Бориспільського РЕМ за адресою: м. Бориспіль, вул. Ватутіна, 71.

Так, для оплати вартості отриманої відповідачем електричної енергії, позивачем виставлені рахунки-фактури за спожиту електроенергію за травень 2015-березень 2016, всього на загальну суму 81 902,23 грн.

Претензій щодо якості чи кількості отриманих послуг з боку відповідача не надходило.

Проте, в порушення умов Договору відповідач неналежним чином та не в повному обсязі виконував взяті на себе зобов`язання, вартість послуг в сумі 81 902,23 грн. залишена відповідачем не сплаченою.

Відповідач в судові засідання 25.05.2016 та 15.06.2016 не з`явився, письмових пояснень чи доказів оплати послуг не надав, факт порушення відповідачем зобовязань судом встановлено та по суті не оспорений відповідачем.

Оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані, згідно з умовами Договору про постачання електричної енергії № 1278 від 26.12.2005, послуги з постачання електричної енергії, на час прийняття рішення не сплачена, а розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача 81 902,23 грн. визнається судом та підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо своєчасної оплати отриманих послуг, позивач на підставі п. 4.2.1 Договору, просить суд стягнути з відповідача 3 235,47 грн. пені.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем щодо оплати вартості отриманої електричної енергії доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 ГК України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 4.2.1 Договору за внесення платежів, передбачених п.2.2.3-2.2.4 Договору, з порушенням термінів, визначених додатком 2 «Порядок розрахунків», споживач сплачує постачальнику електричної енергії пеню за кожний день прострочення платежу, в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату виникнення боргу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.

На підставі вказаних норм права та п. 4.2.1 Договору, враховуючи, що розрахунок пені, наявний в матеріалах справи, є арифметично вірним, вимога позивача про стягнення з відповідача 3 235,47 грн. пені визнається судом та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, покладаються судом на відповідача.

Враховуючи наведене вище, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Володимира Момота (Горького), буд. 44, кк. 54, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київобленерго» (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-б, ідентифікаційний код 23243188) 81 902 (вісімдесят одну тисячу дев`ятсот дві) грн. 23 коп. заборгованості, 3 235 (три тисячі двісті тридцять п`ять) грн. 47 коп. пені та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн.00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено: 29.06.2016.

Суддя О.О. Христенко