ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"22" червня 2016 р.Справа № 916/1418/16

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС";

до відповідача: Фермерське господарство "АГРОСВІТ-ОО"

про стягнення 442948,4 грн.;

Суддя Літвінов С.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 по довіреності № 155 від 01.01.2014р.

Від відповідача: ОСОБА_2- директор;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства "АГРОСВІТ-ОО" про стягнення заборгованості у розмірі 442948,4 грн., а саме: 256 256,00 грн. -борг за отриманий товар, 55 370,42грн. - пеня, 3 775,25 грн. - три проценти річних, 127 546,73 грн. - процент за користування чужими грошовими коштами та судового збору.

Ухвалою суду від 01.06.2016 року порушено провадження у справі № 916/1418/16 за зазначеним позовом.

Відповідач відзив на позов не надав, але позовні вимоги визнав в повному обсязі.

В судовому засіданні 22.06.2016 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

03 вересня 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Агроресурс» (надалі - ТОВ «Агроресурс» - Позивач - Продавець) та фермерським господарством «Агросвіт - ОО» (надалі - ФГ «Агросвіт - ОО» -Відповідач - Покупець), було укладено договір купівлі-продажу № 1069 - т (надалі Договір), відповідно до якого Позивач зобов'язується передати, а Відповідач прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку: Борона причіпна «Восход» БП-6, яку ФГ «Агросвіт - ОО» отримало 12 вересня 2015 року (надалі -Товар), в строки та на умовах, вказаних в Договорі на загальну на загальну суму 356 256,00 грн.

За Договором Покупець зобов'язувався перерахувати на розрахунковий рахунок Продавця грошові кошти за Товар частками, визначеними в пункті 4.1. Договору та в узгоджені Сторонами строки:

4.1.1 суму в національній валюті України (гривні) в розмірі 28 % від суми Договору, що складає 100 000, 00 грн. в т.ч. ПДВ в строк до 04.09.2015р.

4.1.2. суму в національній валюті України (гривні) в розмірі 28 % від суми Договору, що складає 100 000, 00 грн. в т.ч. ПДВ в строк до 30.09.2015р.

4.1.3. суму в національній валюті України (гривні) в розмірі 44 % від суми Договору, що складає 156 256, 00 грн. в т.ч. ПДВ в строк до 16.10.2015р.

ОСОБА_3 приймання - передавання № 607 від 12 вересня 2015р. Покупцю було передано вищезазначений Товар.

Як стверджує позивач, перший платіж за Договором Покупець здійснив повністю в національній валюті України в гривні відповідно до умов договору. Платежі передбачені п.4.1.2. тап.4.1.3. Договору станом на 05 квітня 2016р. нездійснені. Відповідно до умов Договору борг становить 256 256,00 грн.

Відповідачеві 11 листопада 2015 року було направлено претензію (вих.№ 1019-т від 03.11.2015р.) з вимогою негайно погасити заборгованість.

Станом на момент розгляду справи відповідачем не сплачена заборгованість за поставлений товар в сумі 256 256,00 грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором обовязку щодо оплати за товар, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, просить суд стягнути з відповідача заборгованості у розмірі 442948,4 грн., а саме: 256 256,00 грн. -борг за отриманий товар, 55 370,42грн. - пеня, 3 775,25 грн. - три проценти річних, 127 546,73 грн. - процент за користування чужими грошовими коштами та судового збору.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Статтю 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

ОСОБА_3 ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

ОСОБА_3 ст.509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено існування заборгованості по оплаті вартості отриманого товару, у звязку з чим позовна вимога щодо стягнення з відповідача вартості товару в сумі 256256 грн. є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 55370,42 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.

ОСОБА_3 ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Пунктом 6.1. Договору визначено, що за порушення зобов'язань передбачених цим Договором, винна сторона зобов'язується сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої НБУ, від суми порушеного зобов'язання за кожен день прострочення. Пунктом 4.1.2 Договору встановлено кінцевий строк оплати - 30.09.2015 року, тому пеня нараховується за період з 01.10.2015 року по 05.04.2016 рік .

Пунктом 4.1.3 Договору встановлено кінцевий строк оплати - 16.10.2015 року, тому пеня нараховується за період з 17.10.2015 року по 05.04.2016 рік .

В зв'язку з порушенням строків оплати, на підставі п. 6.1. договору відповідачу позивачем на суму заборгованості нарахована пеня за кожен день прострочення платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі 55370,42грн.

Наданий позивачем розрахунок пені, на думку суду, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також, згідно ст. 625 ЦК України позивач просить стягнути з відповідача 3% річних та індекс інфляції від простроченої суми.

Оскільки Відповідачем не належним чином виконані умови Договору щодо оплати виконаних робіт, тому він зобов'язаний сплатити на користь Позивача три проценти річних від простроченої суми, розмір яких складає 3775,25 грн.

П.6.5. Договору передбачено у випадку несвоєчасного внесення чергового платежу, сплату за користування чужими грошовими коштами.

Таким чином за період з 01.10.2015р. по 10.10.2015р. (10 днів ) - 0,1% від несплаченої суми за кожний день 100,00 грн. хЮ днів = 1000,00 грн.

За період з 11.10.2015р. по 30.10.2015р. (20 днів) - 0,2% від несплаченої суми за кожний день 200,00грн х20 днів = 4 000,00грн.

За період з 31.10.2015р. по 05.04.2016р. (159 днів) - 0,3% від несплаченої суми за кожний день 300,00грн х 159 днів = 47 700,00грн.

2.3а період з 17.10.2015р. по 26.11.2015р. (10 днів ) - 0,1 % від несплаченої суми за кожний день 156,26грн х 10 дні = 1562,60грн.

За період з 27.10.2015р. по 15.12.2015р. (20днів) - 0,2% від несплаченої суми за кожний день 312,51 грн х 20 днів = 6 250,02грн.

За період з 16.12.2015р. по 05.04.2016р. (143дня) - 0,3% від несплаченої суми за кожний день 468,77грн х 143 дня = 67 034,11грн.

Отже, згідно розрахунку позивача, сума 3% річних складає 3775,25 грн. та 127 546,73 грн. - процент за користування чужими грошовими коштами які підлягають стягненню.

Станом на день розгляду справи, відповідач борг не сплатив, документів спростовуючих позовні вимоги не надав.

ОСОБА_3 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено суду та доказано виконання своїх зобовязань.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданих позивачем розрахунків сум заявлених до стягнення, позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості у розмірі 442948,4 грн., а саме: 256 256,00 грн. -борг за отриманий товар, 55 370,42грн. - пеня, 3 775,25 грн. - три проценти річних, 127 546,73 грн. - процент за користування чужими грошовими коштами, є обґрунтованими, підтверджені наявними у справі матеріалами та підлягають задоволенню.

ОСОБА_3 ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 6644,23 грн.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фермерського господарства "АГРОСВІТ-ОО" (67000, Одеська область, Миколаївський р-н, с. Миколаївка, вул. Калініна, 70, код 34006340) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОРЕСУРС" (25014, м. Кіровоград, вул. Мурманська, 29М, ) 256 256,00 грн. -борг за отриманий товар, 55 370,42грн. - пеня, 3 775,25 грн. - три проценти річних, 127 546,73 грн. - процент за користування чужими грошовими коштами та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6644,23 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 29 червня 2016 р.

Суддя С.В. Літвінов