РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016№910/6513/16

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/6513/16

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Гідро Дистрибьюшн», м. Київ,

про зобов'язання повернути товар,

за участю представників:

позивача - Корнілова О.О. (договір від 03.06.2016 №0306/16 про надання правової допомоги);

відповідача - Дунаєва К.М. (довіреність від 25.05.2016 №25/05) .

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» (далі - Агенція) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про зобов'язання до товариства з обмеженою відповідальністю «Гідро Дистрибьюшн» (далі - Товариство) повернути товар, поставлений 05.07.2013 за видатковою накладною від 05.07.2013 №107 за договором поставки товару від 20.06.2013 №20062013 (далі - Договір), а саме демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 (чотирьох) штук.

Позовні вимоги мотивовано тим, що: рішенням господарського суду міста Києва від 15.07.2014 у справі №910/20339/13 за позовом Агенції до Товариства про стягнення 41 002,17 грн. та за зустрічним позовом Товариства до Агенції про стягнення 41 320 грн. було встановлено, що товар, поставлений відповідачу, не відповідав нормам чинного законодавства України та державним стандартам, які застосовуються до товарів такого виду і відповідно до статті 678 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язано позивача повернути кошти, що були сплачені відповідачем за поставлений товар; відділом державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві було відкрито виконавче провадження №47698664; позивач повністю виконав вказане рішення суду та в повному обсязі повернув відповідачу кошти, які були сплачені останнім за товар, проте товар, за який було повернуто відповідачу кошти, Товариством не було повернуто відповідачу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.04.2016 порушено провадження у справі.

Позивач 26.05.2016 подав суду документи, підготовлені на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, а також додаткові документи для приєднання їх до матеріалів справи.

Відповідач 03.06.2016 подав суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що: відповідач не заперечує проти позову Агенції в частині зобов'язання повернути поставлений товар, проте вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення суми судових витрат, а саме 1 378 грн. судового збору і 15 000 грн. витрат на оплату послуг адвоката; листом від 25.03.2016 №25/03-16 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення товару; відповідач листом від 30.05.2016 повідомив позивача про свою готовність повернути товар в будь-який зручний для позивача час.

Ухвалою господарського суду від 06.06.2016 відмовлено Товариству у прийнятті зустрічної позовної заяви.

Представник позивача у судовому засіданні 21.06.2016 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача надав пояснення у справі, не заперечив проти задоволення позову в частині зобов'язання Товариства повернути товар, проте заперечив проти стягнення з відповідача суми судового збору та витрат на послуги адвокати.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

20.06.2013 Агенцією (постачальник) та Товариством (покупець) укладено Договір, за умовами якого:

- в порядку та на умовах, визначених Договором, постачальник бере на себе зобов'язання виготовити, поставити, змонтувати та передати у власність покупця на умовах Договору товар в кількості, асортименті та в строки згідно із специфікацією, що є невід'ємною частиною Договору, а покупець зобов'язується прийняти та своєчасно оплатити такий товар (пункт 1.1 Договору);

- поставка та монтаж товару за Договором здійснюється постачальником за адресами вказаними у додатках до Договору (пункт 2.1 Договору);

- поставка товару здійснюється автомобільним транспортом за рахунок постачальника, кожна партія товару повинна супроводжуватись відповідними товаросупровідними документами, які засвідчують якість товару (пункт 2.2 Договору);

- моментом переходу права власності від постачальника до покупця є момент передачі змонтованого товару від постачальника до покупця в пункті доставки та підписання покупцем видаткової накладної; датою поставки вважається дата підписання покупцем видаткової накладної на товар (пункт 2.3 Договору);

- ціна Договору дорівнює загальній вартості поставленого товару за Договором (пункт 3.1 Договору);

- ціна за одиницю товару визначається в специфікації, що є невід'ємною частиною Договору та складається з вартості виготовлення, поставки та монтажу товару (пункт 3.2 Договору);

- оплата вартості поставленого товару здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника (пункт 4.1 Договору);

- покупець зобов'язаний здійснити оплату товару протягом 5 банківських днів після отримання змонтованого товару від постачальника на підставі рахунку-фактури, наданої постачальником (пункт 4.2 Договору);

- товар постачальника повинен мати стандартну упаковку для транспортування, яка забезпечує повне збереження товару підчас транспортування (пункт 5.1 Договору);

- постачальник гарантує якість товару та його відповідність всім чинним в Україні стандартам, технічним умовам, нормам тощо, а також вимогам, що звичайно ставляться до продукції подібного роду протягом 12 місяців з дати поставки та монтажу відповідного товару (гарантійний строк) (пункт 5.2 Договору);

- за відповідність конструктивну товару, його зовнішнього вигляду, розміру, інформації розміщеної на товарі, використаних матеріалів та кольорів товару, виготовленого відповідно до оригінал-макетів та креслень, затверджених покупцем, несе відповідальність постачальник (пункт 5.4 Договору);

- приймання товару здійснюється за кількістю після його монтажу - згідно з видатковою накладною (пункт 6.1 Договору);

- покупець протягом 1 робочого дня від дати поставки та монтажу товару у місці, що вказане як адреса поставки товару, здійснює перевірку відповідності якості товару умовам Договору; в разі виявлення невідповідності якості товару вимогам, встановленим Договором, покупець протягом 2 (двох) робочих днів з моменту виявлення неякісної продукції повідомляє про це постачальника факсом (пункт 6.2 Договору);

- у разі виявлення невідповідності щодо якості товару постачальник зобов'язується протягом 3 робочих днів з моменту отримання від покупця повідомлення направити свого представника для сумісного складання акта виявлення неякісного товару; в разі, якщо постачальник у вказаний термін не направить свого представника, покупець складає акт виявлення неякісного товару без представника постачальника в присутності незалежної сторони та такий акт є обов'язковим для постачальника (пункт 6.3 Договору);

- Договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2013, а в розрахунок - до повного виконання сторонами зобов'язань за Договором (пункт 12.1 Договору).

Частиною першою статті 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Суд дійшов висновку про те, що укладений сторонами Договір за своєю природою є змішаним договором (про підряд та поставку), за яким у сторін виникли відповідні зобов'язання.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Додатком від 20.06.2013 №1 до Договору сторони погодили, що постачальник зобов'язується поставити та змонтувати товар, а саме: демонстраційний дисплей «Гідра Арт» (адреси монтажу по м. Києву: - К2 - Окружна, 1б; - К3 - Григоренко, 40; - К6 - Берковецька, 6в; - ТЦ «Домосфера» - Столичне шосе, 101) вартість 64 800 грн., в тому числі податок на додану вартість - 10 800 грн., в кількості 4 шт.; строк виготовлення товару 26.06.2013.

Агенцією було виставлено Товариству для оплати рахунок на оплату від 04.07.2013 №104 на загальну суму 64 800 грн.

Згідно з видатковою накладною від 05.07.2013 №107 Агенцією було поставлено Товариству демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 шт. на загальну суму 64 800 грн.

Факт отримання товару відповідачем підтверджується наявністю підпису представника останнього, уповноваженого згідно з довіреністю від 04.07.2013 №21, та відтиском печатки Товариства на вказаній видатковій накладній.

Відповідачем було перераховано Агенції частину оплати вартості отриманого за Договором товару, а саме 25 000 грн., що підтверджується випискою з рахунку Товариства.

Відповідно до вказаної виписки 02.08.2013 Товариством було проведено платіж на суму 15 000 грн., а 10.09.2013 - платіж на суму 10 000 грн.

Відповідачем після встановлення змонтованого товару було виявлено приховані недоліки, у зв'язку з чим 20.09.2013 Товариством надіслано Агенції претензію щодо якості поставленого товару та неналежного виконання зобов'язань за Договором.

В зазначеній претензії вказано, що станом на 19.09.2013 кожен з поставлених дисплеїв має дефекти та істотні недоліки, які практично роблять неможливим їх використання відповідно до мети їх придбання, з огляду на те, що зазначені демонстраційні дисплеї використовуються покупцем у господарській діяльності. Також в претензії вказано, що постачальник так і не передав покупцю документи, які засвідчують якість товару.

Зазначеною вимогою Товариство просило Агенцію протягом трьох робочих днів з моменту отримання даної претензії: забезпечити безоплатне усунення дефектів і недоліків у поставлених демонстраційних; надати оригінали (чи належним чином засвідчені копії) документів, які засвідчують якість поставлених демонстраційних дисплеїв.

Згідно з експертним висновком №В-2625, наданим Товариством, демонстраційні дисплеї в кількості 4-х штук, виготовлені у відповідності до Договору, мають дефекти механічного характеру, а також технологічні конструкційні недоліки та не забезпечують своє функціональне призначення.

У зв'язку з виявленням Товариством прихованих недоліків, що містяться в поставленому за Договором товарі, останній звернувся до господарського суду міста Києва в рамках розгляду справи №910/20339/13 з зустрічним позовом про стягнення з Агенції 25 000 грн. сплаченої за Договором та 12 960 грн. штрафу.

Для встановлення наявності або відсутності прихованих недоліків в поставлених Агенцією згідно з Договором демонстраційних дисплеях у кількості 4 шт. станом на день поставки господарський судом міста Києва у справі №910/20339/13 було призначено товарознавчу експертизу, проведення якої доручено здійснювати товариству з обмеженою відповідальністю «Київський експертно-дослідний центр».

Відповідно до висновку експерта від 08.06.2014 №14062 за результатами проведеного дослідження, вивчення матеріалів справи та додаткових документів, з урахуванням вимог чинних нормативних документів, експерт Бугрова Н.К. дійшла таких висновків:

- демонстраційні дисплеї в кількості 4 шт., поставлені за Договором, мали приховані недоліки (дефекти виробничого характеру) станом на 05.07.2013;

- якість поставлених демонстраційних дисплеїв через наявність виробничих дефектів (недоліків) не відповідає умовам Договору та додатку від 20.06.2013 №1 до нього;

- демонстраційні дисплеї, поставлені за Договором, мають дефекти механічного характеру та технологічні конструкційні недоліки (виробничі дефекти);

- демонстраційні дисплеї, поставлені за Договором, не відповідають існуючим державним стандартам та вимогам, що зазвичай ставляться до побідних товарів, зокрема, підпунктам 5.2.1, 5.2.2 і 5.2.4 пункту 5.1 та пункту 10.2 ДСТУ4414:2005 «Меблі за індивідуальним замовленням. Загальні технічні умови», пунктам 5.2 та 5.4 Договору та додатку від 20.06.2013 №1 до нього;

- виявлені дефекти (недоліки) є істотними і такими, що потребують достатнього часу і матеріальних затрат для їх усунення.

Таким чином, судом було встановлено, що поставлені за Договором демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 шт. мали приховані недоліки (дефекти виробничого характеру) станом на 05.07.2013, тобто на день здійснення поставки, а тому не могли бути виявлені покупцем під час прийняття товару за видатковою накладною від 05.07.2013 №107. Разом з тим, покупцем приховані недоліки виявлено до спливу гарантійного терміну, передбаченого умовами Договору.

Зазначені обставини встановлені в рішенні господарського суду міста Києва від 15.07.2014 у справі №910/20339/13 за позовом Агенції до Товариства про стягнення 41 002,17 грн., та за зустрічним позовом Товариства до Агенції про стягнення 41 320 грн., залишеним без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 та Вищого господарського суду України від 15.06.2015; вказаним рішенням у задоволенні первісного позову відмовлено, а зустрічний позов задоволено частково; стягнуто з Агенції на користь Товариства 25 000 грн. предоплати, 5 000 грн. штрафу і 1 359,72 грн. судового збору.

Відповідно до частини другої статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи склад сторін у даній справі та справі №910/20339/13, який є тотожним, факти, встановлені судовим рішенням у справі №910/20339/13, є преюдиційними для даної справи.

За таких обставин, виготовлення, поставка та монтаж товару позивачем, прийняття товару відповідачем, а також наявність дійсного дефекту товару є встановленими фактами та доказуванню не підлягають.

Судом встановлено, що рішення господарського суду міста Києва від 15.07.2014 у справі №910/20339/13 були виконане Агенцією у повному обсязі, що підтверджується постановою відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві від 19.11.2015 про закінчення виконавчого провадження №47698664.

Позивач вимогою від 25.03.2016 №25/03-16 вимагав: повернути Агенції товар, а саме демонстраційні дисплеї «Гадра Арт», в кількості 4 шт.; повідомити позивача про місцезнаходження товару; повідомити дату та час коли Агенція може забрати (вивезти) товар; повідомити Агенцію чи знаходився товар у використанні протягом перебування товару у Товариства, та якщо так, який період; повідомити про поточний стан товару, наявність механічних пошкоджень тощо. Вказану вимогу було надіслано Товариству 28.03.2016, що підтверджується наявним в матеріалах описом вкладення у цінний лист.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що у відповідь на вказану вимогу Товариством надіслано позивачу лист, в якому відповідач повідомив про готовність в будь-який зручний для Агенції час повернути весь товар в належність кількості та комплектності.

Разом з тим, в матеріалах справи не міститься копії такого листа відповідача.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідач не виконав усну домовленість сторін та не поставив товар, у зв'язку з чим є підстави для застосування до правовідносин сторін статей 1212, 1213 ЦК України.

З приписів статті 1212 Цивільного кодексу України вбачається, що:

особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала;

положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Таким чином, оскільки сплачена сума за поставлений позивачем товар була повернута відповідачу, у зв'язку з чим відпала підстава, на якій Товариством було набуто майно, а тому відповідач зобов'язаний повернути Агенції поставлений останньою товар.

За таких обставин позов визнається судом доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Так, позивач у позовній заяві просить суд покласти на Товариство 15 000 грн. витрат на послуги адвоката, в обґрунтування чого господарському суду подано договір про надання правової допомоги від 16.02.2016 №56/16, укладений позивачем та адвокатський бюро «Порхуна Сергія», копію свідоцтва НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_4 про право на заняття адвокатською діяльністю, ордер від 06.04.2016 серія НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_4 та копії платіжних доручень від 03.03.2016 №253 на суму 1 000 грн., від 03.03.2016 №255 на суму 6 000 грн. та від 05.04.2016 №317 на суму 8 000 грн.

У пунктах 6.3 і 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

Судом встановлено, що адвокатом ОСОБА_4 підписано позовну заяву, в судовому засіданні 16.05.2016 ОСОБА_4 був присутній як представник позивача. У свою чергу в судовому засіданні 06.06.2016 та 21.06.2016 був присутній інший представник позивача адвокат Корнілова О.О. Слід зазначити, що крім позовної заяви адвокатом не було підготовлено жодних документів.

Разом з тим, об'єм наданих адвокатом послуг позивачу є неспіврозмірним з заявленою до стягнення сумою витрат на послуги адвоката, а сума витрат на послуги адвоката є неспіврозмірною з ціною позову.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для покладення відповідних витрат на відповідача; при цьому, витрати позивача на сплату судового збору слід за приписами статті 49 ГПК України покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 60; ідентифікаційний код 38393060) повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» (01135, м. Київ, вул. Павлівська, 29; ідентифікаційний код 34494413) товар, поставлений 05.07.2013 за видатковою накладною від 05.07.2013 №107 за договором поставки товару від 20.06.2013 №20062013, а саме демонстраційні дисплеї «Гідра Арт» в кількості 4 (чотирьох) штук.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Гідра Дистрибьюшн» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 60; ідентифікаційний код 38393060) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламна агенція «Самміт» (01135, м. Київ, вул. Павлівська, 29; ідентифікаційний код 34494413) 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідні накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.06.2016.

Суддя О. Марченко