ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

"02" липня 2016 р. Справа № 911/2073/16

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши позовні матеріали

Товариства з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 3, оф. 174)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг», м. Одеса

третя особа Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»

про встановлення платного земельного сервітуту

встановив:

До господарського суду Київської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «АВС ОСОБА_1» з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесторг», за участю третьої особи Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про встановлення земельного сервітуту за здійснення якого позивач просив встановити плату у розмірі 400 000,00 грн.

Втім, подана позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Приписами частини першої статті 54 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позовна заява подається до господарського суду в письмовій формі і підписується повноважною посадовою особою позивача або його представником, прокурором чи його заступником, громадянином - суб'єктом підприємницької діяльності або його представником.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Як вбачається з позовної заяви (5 аркуш), вона була підписана ліквідатором ТОВ «АВС ОСОБА_2» ОСОБА_3

Разом з тим, позивачем не зазначено та не надано доказів на підтвердження того, що вказана особа є ліквідатором ТОВ «АВС ОСОБА_1».

Позовна заява підлягає поверненню без розгляду, якщо позивачем не вказано повне найменування сторін та їх поштових адрес, або позовну заяву підписано не уповноваженою належним чином особою чи особою, посадове становище якої не вказано, або прокурор не зазначив орган, уповноважений здійснювати відповідні функції держави у спірних відносинах, або позовна заява не підписана позивачем.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. № 18.

Відповідно до п. 1 частини першої статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 8 Закону України "Про державний бюджет України" встановлено на 2016 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн.

Таким чином, розмір судового збору за подання вказаного позову, становить 6000,00 грн. (1,5% від ціни позову 400 000,00 грн.)

Всупереч зазначеному, позивачем до позовної заяви додані квитанція № 67 та квитанція № 35, які підтверджують сплату судового збору лише у розмірі. Натомість до позовної заяви долучено клопотання, в якому позивач просить суд розстрочити сплату частини судового збору у розмірі 3000,00 грн. на місяць.

В обґрунтування клопотання про розстрочення сплати судового збору позивач посилається на те, що позивача визнано банкрутом, однак постанова про визнання ТОВ «АВС ОСОБА_1», на момент звернення з позовом до суду, не вступила в законну силу, у звязку з чим ліквідатор позбавлений можливості розпоряджатись майном та, зокрема сплатити у повному обсязі судовий збір за розгляд даної позовної заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи даний принцип, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" , господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні звільнення від сплати судового збору.

Перебування боржника в процедурі банкрутства на стадії ліквідаційної процедури не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Інших доказів на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджає сплаті ним судового збору у встановленому порядку і розмірі, суду не надано та не зазначено в позовній заяві.

Таким чином, з урахуванням вимог ст. 8 Закону України "Про судовий збір", господарський суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про розстрочення сплати судового збору.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повернення позовної заяви з доданими до неї документами позивачу без розгляду.

Разом з тим суд зазначає, що повернення позовної заяви без розгляду не позбавляє права повторного звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

1. Відмовити в задоволенні клопотання позивача про розстрочення сплати судового збору.

2. Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В. Щоткін