УХВАЛА

про повернення позовної заяви

05 липня 2016 року Справа № 913/784/16

Провадження №30в/913/784/16

Суддя господарського суду Луганської області Голенко І.П., розглянувши матеріали позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Перехідний банк «РВС Банк», м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 міської ради, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про звернення стягнення на предмет іпотеки

встановив наступне.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу в рахунок погашення заборгованості КП «Сєвєродонецьктеплокомуненерго» перед позивачем за кредитним договором № 249-К/30 від 31.08.2005 в сумі 7362599 грн. 83 коп., що складається з: 3006616 грн. 67 коп. кредитної заборгованості, 3005955 грн. 60 коп. процентів, 1350027 грн. 56 коп. пені, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю Льодового палацу спорту, яка належить відповідачу та складається з:

1) літ. «А-3Н, а, а1-а5, ПД» - будівля льодового палацу спорту, бетон, скло, загальною площею 11205,7 кв.м,

2) літ. «В» - повітрявідбірник,

3) літ. «Г» - повітрявідбірник,

4) 1- охолоджувальний басейн,

5) І замощення, яка находиться за адресою: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Маяковського, 28 шляхом внесення державним реєстратором до відповідного Державного реєстру відомостей про перехід права власності до позивача на вказане нерухоме майно.

Отже, за прохальною частиною позову позивач звернувся з вимогою про звернення стягнення шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

В обґрунтування розміру сплаченої суми судового збору позивач посилається на п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин та вважає, що вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки повинна оплачуватись судовим збором, як вимога немайнового характеру, тобто в одному розмірі мінімальної заробітної плати, оскільки вже є рішення господарського суду Луганської області від 24.09.2012 у справі № 30/5014/1940/2012 про стягнення з Комунального підприємства "Сєвєродонецьктеплокомуненерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Сведбанк" заборгованості за кредитом у сумі 3006616 грн. 67 коп., заборгованості за процентами в сумі 1201985 грн. 60 коп., судового збору у сумі 64380 грн. 00 коп.

Судом встановлено, що матеріали, надані позивачем до суду, є недостатніми для порушення провадження з огляду на те, що в порушення вимог п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України матеріали додані до позовної заяви не містять доказів сплати судового збору у встановленому порядку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставки судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюються в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плат; позовної заяви немайнового характеру в розмірі однієї мінімальної заробітної плати.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України зазначено наступне: статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України Про судовий збір.

Згідно з п.п. 2.2.1 зазначеної постанови судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, як рухоме, так і нерухоме, визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, предметом позову є звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Обраний позивачем спосіб захисту направлений на припинення основного грошового (майнового) зобовязання за кредитним договором.

З огляду на наведене, вказана вимога підлягає вартісній оцінці, суд дійшов до висновку, що така вимога відноситься до вимог майнового характеру.

Аналогічного висновку дійшов Вищий господарський суд України в ухвалі від 21.02.2013 у справі № 5-4/17-1060-2011 та постановах від 04.11.2013 у справі №5021/2865/2011 та від 26.04.2016 у справі № 913/39/16.

Тому, судовий збір за подання цього позову сплачується за ставкою, встановленою для вимоги майнового характеру, враховуючи вартість предмета іпотеки, яка визначена у п. 2.2 іпотечного договору від 07.09.2005 за реєстр. № 4083 та становить 10170539 грн. 00 коп.

Таким чином, належний розмір судового збору складає 152558 грн. 09 коп. (1,5% від вартості предмету іпотеки).

Разом з тим, як доказ сплати судового збору за подання позову заявником надано платіжне доручення № 316 від 13.05.2016 на суму 1378 грн. 00 коп., що підтверджує сплату судового збору лише за ставками, які встановлені для позовних вимог немайнового характеру.

В силу приписів норм чинного законодавства, які встановлені за пунктом 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до такої не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Стосовно посилань позивача у позовній заяві на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, суд звертає увагу на той факт, що з огляду на приписи п. 4 ч. 1 ст. 32, п. 6 ч. 2 ст. 36 Закону України Про судоустрій та статус суддів вказана постанова має рекомендаційний характер з питань застосування спеціалізованими судами законодавства при вирішенні справ відповідної судової спеціалізації.

Отже, оскільки даний спір підвідомчий, згідно із приписами ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарському суду, то цей суд враховує рекомендації, які викладені у постановах Пленуму Вищого господарського суду України.

В той же час, ані постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, ані постанова Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 № 1 Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів не містять положень, які викладені в абз. 2 п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин».

Виходячи з вищевикладеного, позивачем не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі, у звязку з чим та згідно п. 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України дану позовну заяву та додані до неї матеріали слід повернути без розгляду для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутися з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п. 4 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Повернути заяву та додані до неї документи заявнику без розгляду.

Додаток (тільки позивачу): на 59 аркушах, у тому числі платіжне доручення від 13.05.2016 № 316 про сплату судового збору в сумі 1378 грн. 00 коп.

Суддя ОСОБА_2

Надрук. 3 прим.

1-до справи

2-позивачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою 04071. м. Київ, вул. Введенська, 29/58

3-відповідачу рекомендованим листом з повідомленням за адресою 93400, м. Сєвєродонецьк Луганської області, бул. Дружби Народів, 32