РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/10098/16
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 30 046,45 грн.

Представники:

від позивача: Рибалко С.М. - представник за довіреністю № 50 від 01.01.2016 р;

від відповідача: Барибіна К.Б. - представник за довіреністю № 002/16 від 25.12.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 30 046,45 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» укладено договір страхування № 250504779.15, за яким застраховано транспортний засіб марки Skoda, д.н. НОМЕР_1.

23.08.2015 р. в м. Маріуполь сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Honda, д.н. НОМЕР_3, під керуванням власника ОСОБА_4.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 22.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 759()07260815 про оцінку вартості (розміру) збитку, вартість матеріального збитку складає 29 162,13 грн.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 31 046,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8659 від 26.10.2015 р.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Honda, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АІ/2018978.

Так, до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві претензію на суму 31 046,45 грн. вих. № 131 від 22.01.2016 р.

Вимоги відповідач не виконав, тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.06.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.06.2015 р.

В судовому засіданні 21.06.2015 р. представники сторін виконали вимоги ухвали суду від 03.06.2016 р.

Представника позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши представників сторін та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Між приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю «Перша лізингова компанія» укладено договір страхування № 250504779.15, за яким застраховано транспортний засіб марки Skoda, д.н. НОМЕР_1.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

З довідки № 70869178 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 23.08.2015 р. в м. Маріуполь сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки Skoda, д.н. НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та транспортного засобу марки Honda, д.н. НОМЕР_3, під керуванням власника ОСОБА_4.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області № 263/10223/15-п від 22.09.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП України.

Страхувальник звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до звіту № 759()07260815 про оцінку вартості (розміру) збитку, вартість матеріального збитку складає 29 162,13 грн.

З рахунку-фактури № СФ-001353 від 24 вересня 2015 року та акту № РН-0000528 здачі-прийняття робіт (надання послуг) ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» видно, що вартість робіт запчастин та наданих послуг становить 41 035,64 грн.

ТОВ «Перша лізингова компанія» сплатила ТОВ «Автоцентр-Маріуполь» за ремонт автомобіля 41 035,64 грн, підтверджується платіжним дорученням № 25436 від 01.10.2015 р.

На виконання вимог договору страховик виплатив страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 31 046,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8659 від 26.10.2015 р.

Згідно статті 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ч.1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Пункт 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки Honda, д.н. НОМЕР_3 застраховано у приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальність власників наземних транспортних засобів № АІ/2018978, розмір франшизи 1000,00 грн.

Так, до приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Для врегулювання спору мирним шляхом, позивач направив відповідачеві претензію на суму 31 046,45 грн. вих. № 131 від 22.01.2016 р., яка отримана 27.01.2016 р.. що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 015.

Вимоги відповідач не виконав.

Відповідач у відзиві вих. № б/н с від 21.06.2016 р. фактично заявив клопотання про витребування документів, які просив у позивача у відповіді-листі вих. № 239-001/16 від 11.04.2016 р. на претензію вих. № 131 від 22.01.2016 р.: кольорові фото пошкоджень, описаних в акті № 759/07/260815 огляду транспортного засобу від 26.08.2015 р., оскільки представника ПрАТ «СК «Здорово» не запрошено на огляд пошкодженого ТЗ, повного тексту генерального договору № 47-07, копії документів ОСОБА_3.

Відповідно до п. 5.2 Наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24.11.2003 року «Про затвердження Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів» у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Право на судовий захист гарантується Конституцію України та Законами України. Так, відповідно до статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України, норми якої мають пряму дію та найвищу юридичну силу, гарантується. Частина четверта статті 13 Конституції України встановлює обов'язок держави забезпечити захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, в тому числі у судовому порядку. До таких суб'єктів належать, зокрема, юридичні особи та інші суб'єкти господарських відносин. Тобто можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту, у тому числі досудового врегулювання спору.

Право на судовий захист не позбавляє суб'єктів правовідносин можливості досудового врегулювання спорів. Це може бути передбачено цивільно-правовим договором, коли суб'єкти правовідносин добровільно обирають засіб захисту їхніх прав. Досудове врегулювання спору може мати місце також за волевиявленням кожного з учасників правовідносин і за відсутності у договорі застереження щодо такого врегулювання спору.

Таким чином, обрання певного засобу правового захисту, у тому числі і досудового врегулювання спору, є правом, а не обов'язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів, його використовує. Встановлення законом обов'язкового досудового врегулювання спору обмежує можливість реалізації права на судовий захист.

Указана правова позиція була висловлена у Рішенні Конституційного суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002.

Крім того, відповідно до положень Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про доповнення інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 N 01-06/249 "Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів" Вищий господарський суд України прийшов до висновку, що згідно статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" страховик отримує право вимоги потерпілої особи, яке може бути реалізовано шляхом подання відповідного позову після виплати останній страхового відшкодування, і не зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування (постанова від 28.08.2012 (Постанова №3-38гс12) №23/279).

У даному випадку спірні правовідносини виникли між двома страховиками з вимог позивача (страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування), які перейшли до нього на підставі ч.1 статті 1191 ЦК України та пункту 38.1.1. статті 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а не щодо здійснення страхового відшкодування потерпілому на підставі Закону України ,,Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У зв'язку з вищезазначеним, суд вважає клопотання відповідача необґрунтованим.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Враховуючи положення абз. 2 ч. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір страхового відшкодування складає: 29 162,13 грн. (відповідно до звіту № 759(07)260815 від 26.08.2015 р.) - 1000,00 грн. (франшиза) = 28 162,13 грн.

Оскільки, відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Skoda, д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, при частковому задоволенні позову витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються:

на позивача в сумі 86,40 грн., на відповідача - 1 291,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Здорово" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 86-Н, ) на користь приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 33, ) страхове відшкодування в розмірі 28 162 (двадцять вісім тисяч сто шістдесят дві) грн. 13 коп., судовий збір в розмірі 1 291 (одна тисяча двісті дев'яносто один) грн. 60 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення 23.06.2016 року.

Суддя С.М.Мудрий