номер провадження справи 13/57/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2016 Справа № 908/1466/16

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування, м. Київ

до відповідача-1: Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач, м. Київ

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс, м. Запоріжжя

про стягнення 4 898 850,79 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1 від 23.05.2016р.

ОСОБА_2, директор, на підставі протоколу № 4 від 19.11.2012р.

від відповідача-1: не зявився

від відповідача-2: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування заявлено позовні вимоги до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс (відповідач-2) про стягнення 4 898 850,79 грн. за договором поставки № ЦХП-03-06113-01 від 17.09.2013р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2016р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1466/16 та призначено до розгляду на 06.06.2016р.

Ухвалою суду від 06.06.2016р. розгляд справи відкладено на 14.06.2016р.

Ухвалою суду від 09.06.2016р. відмовлено відповідачу-1 в задоволені клопотання у щодо участі його представника в судовому засіданні в режимі відеоконфененції.

Ухвалою суду від 14.06.2016р. розгляд справи відкладено до 29.06.2016р., у звязку з неявкою представників відповідачів в судове засідання.

До початку розгляду справи представники позивача заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

29.06.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

Представники позивача у судовому засіданні підтримали позовні вимоги, з підстав викладених у позовній заяві № 21-01 від 21.04.2016р. та просять суд стягнути солідарно з відповідачів 2 763 094,40 грн. основного боргу, 145 479,20 грн. пені, 165 301,69 грн. 3% річних, 1 824 975,50 грн. інфляційних витрат, а всього 4 898 850,79 грн. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 525, 526, 549, 550, 551, 553, 554, 625, 712 ЦК України, ст. 173, 193 ГК України та ст.ст. 1, 12, 22, 44, 49, 54 ГПК України.

Представники відповідачів в судові засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про розгляд справи без участі їх представників або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Про дату, час та місце призначеного судового засідання відповідачі були повідомлені своєчасно та належним чином, шляхом направлення на їх адресу відповідних ухвал.

Згідно з ч. 1 ст. 64 ГПК України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам, прокурору, якщо він є заявником, за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Відповідно до підпункту 3.1. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Ухвали суду про порушення провадження у справі № 908/1466/16 від 27.05.2016р. та ухвали про відкладення розгляду справи від 06.06.2016р. та 14.06.2016р. направлені Державному підприємству матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач (відповідач-1) та Товариству з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс (відповідач-2) за адресами, які вказані в позовній заяві не повернулись до суду.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що відповідачі про дату, час та місце розгляду даної справи були повідомлені належним чином у відповідності із приписами закону. Підстави неявки відповідачів суду не відомі.

Суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі представників відповідачів, за наявними у справі матеріалами та поясненнями представників позивача в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17.09.2013р. між Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування (Постачальник) був укладений договір поставки № ЦХП-03-06113-01 (Договір).

Згідно із п. 1.1 Договору, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність, а Замовник прийняти та оплатити Продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується в специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору, на умовах, що викладені у цьому Договорі.

Найменування Продукції: частини залізничних локомотивів, трамвайних моторних вагонів і рухомого складу; кріплення та арматури і їхніх частин; механічного устаткування для керування рухом (запасні частини до вантажних вагонів) (п. 1.2 Договору).

Згідно із п. 4.3 Договору, з урахуванням додаткової угоди № 2 від 31.12.2013р., загальна сума даного Договору складає: 5 806 691,00 грн., крім того ПДВ 20 % - 1 161 338,20 гри., що разом становить - 6 968 029,20 грн.

Відповідно до п. 5.1 Договору, Постачальник здійснює поставку Продукції автомобільним або залізничним транспортом на умовах СРТ (перевезення оплачено до...) пункт призначення матеріальний склад «Укрзалізничпостач», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48 (відповідно до вимог «ИНКОТЕРМС» ред. 2010р,).

Вантажовідправником Продукції може бути третя особа, зазначена Постачальником.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що поставка Продукції проводиться партіями протягом терміну дії договору, тільки після письмової рознарядки Замовника, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності Замовника до прийому Продукції. Відповідальність за достовірність інформації, яка вказується у рознарядці, несе Замовник.

Рознарядка надається Постачальнику в оригіналі та з застосуванням факсимільного зв'язку. Після отримання рознарядки по факсу Постачальник повинен протягом доби направити Замовнику копію отриманої рознарядки з відміткою, що підтверджує її отримання або іншим чином підтвердити її отримання.

Кожна партія продукції постачається протягом 45-ти (сорока п'яти) календарних днів з дати письмової рознарядки Замовника, якщо інше не вказано у рознарядці.

Матеріальні витрати, що виникли при поверненні продукції, яка не була письмово заявлена, покладаються на Постачальника.

Замовник не несе відповідальності за ненадання рознарядок (надання не в повному обсязі), якщо це є наслідком зміни планів постачання та фінансування Замовника.

Датою поставки Продукції вважається дата приймання цієї Продукції Замовником на матеріальному складі ДП «Укрзалізничпостач», Київська обл., м. Фастів, вул. Шевченко, 48, що підтверджується належно оформленою видатковою накладною, довіреністю або ОСОБА_1 прийому-передачі (п. 5.3 Договору).

Відповідно до п. 6.1 Договору, оплата за кожну партію поставленої Продукції по даному Договору проводиться Замовником протягом 75 (сімдесяти п'яти) банківських днів після дати поставки партії Продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену згідно з п. 5.2.

Згідно із п. 6.2 Договору, датою оплати вважається дата відправлення коштів Замовником за банківськими реквізитами Постачальника.

Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування виконало прийняті на себе зобовязання і своєчасно поставило Державному підприємству матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач заявлену ним продукцію на загальну суму 5 799 997,20 грн. в тому числі ПДВ.

Однак, Державне підприємство матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач не в повному обсязі виконало свої зобовязання за договором та сплатило за поставлену продукцію лише 3 036 902,80 грн.

Отже, в Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування за поставлений товар в розмірі 2 763 094,40 грн.

31.01.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування (Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс (Поручитель) укладено договір поруки № 31/01/2014-ЦХП-03-06113-01 (Договір поруки).

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, відповідно до цього Договору Поручитель зобов'язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Державним підприємством матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (Боржник), зобов'язань за договором поставки № ЦХП-03-06113-01, укладеного 17.09.2013р. між Кредитором і Боржником в розмірі 1 000,00грн. (одна тисяча грн. 00 коп.).

Пунктом 1.2 Договору поруки передбачено, що підставою для виникнення відповідальності Поручителя перед Кредитором є невиконання, несвоєчасне виконання або невиконання належним чином Боржником всіх зобов'язань, що передбачені договором, визначеним в п.1.1.

Згідно із п. 4.1 Договору поруки, у разі настання обставин, вказаних у п. 1.2. цього Договору, Кредитор має право пред'явити вимоги до Поручителя у розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча грн. 00 коп.) невиконаних Боржником зобов'язань по договору поставки № ЦХП-03-06113-01, укладеного 17.09.2013р., у т.ч. по стягненню неустойки і інших санкцій.

Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши та оцінивши представлені докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Згідно зі ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки другій стороні покупцеві товар, а покупець зобовязується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджено здійснення позивачем поставки товару, а також отримання продукції відповідачем-1.

Однак, відповідач-1 у встановлений договором строк за поставлений товар сплатив не в повному обсязі, чим порушив умови Договору поставки № ЦХП-03-06113-01 від 17.09.2013р.

Доказів повного виконання зобовязання по оплаті поставленого товару відповідач-1 суду не надав та в матеріалах справи вони відсутні.

Таким чином, в Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування за поставлений товар в розмірі 2 763 094,40 грн.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд зазначає, що відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідачем-1 не надано жодного доказу в підтвердження відсутності вини та доказів вжиття всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач 2 763 094,40 грн. основної заборгованості за поставлений товар за Договором поставки ЦХП-03-06113-01 від 17.09.2013р. обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідачів 165 301,69 грн., - 3 % річних, 1 824 975,50 грн. - інфляційних втрат та 145 479,20 грн. - пені.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача, розмір 3% річних від простроченої суми за період прострочення складає 165 301,69 грн. та індекс інфляції грошових коштів за період прострочення складає 1 824 975,50 грн.

Перевіривши правильність розрахунку позивача, суд визнав позовні вимоги в частині стягнення з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач інфляційних втрат в сумі 1 824 975,50 грн. та 3 % річних в сумі 165 301,69 грн. обґрунтованими, доведеними, заснованими на законі, договорі, та такими, що підлягають задоволенню.

В силу ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Частиною 1 ст. 230 ГК України до штрафних санкцій віднесено господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України одним з правових наслідків порушення зобовязання є сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Згідно приписів ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 10.6 Договору поставки, в разі несвоєчасної оплати за поставлену Продукцію, Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі облікової ставки НБУ від вартості несплаченої Продукції за кожен день прострочення.

Судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем-1 зобовязання по сплаті за поставлений товар.

За розрахунком позивача, розмір пені за прострочення виконання зобовязання за період з 14.04.2014р. по 14.10.2014р. складає 145 479,20 грн.

Як вбачається зі змісту викладеного пункту договору, взагалі не зазначено та не передбачено договором розмір пені. Тобто, конкретний розмір пені за порушення строків оплати товару сторонами при укладенні Договору не визначено.

З огляду на викладене, наданий позивачем розрахунок суми пені судом не може бути прийнятий, оскільки він є необґрунтованим, у звязку із чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідачів 145 479,20 грн. пені судом відмовляється.

Підсумовуючи вищевикладене суд відмовляє в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс основного боргу та штрафних санкцій.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України Укрзалізничпостач (03049, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 11/15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім Енергетичне машинобудування (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, буд. 18/24, 10 поверх, ) 2 763 094 (два мільйони сімсот шістдесят три тисячі девяносто чотири) грн. 40 коп. основного боргу, 1 824 975 (один мільйон вісімсот двадцять чотири тисячі девятсот сімдесят пять) грн. 50 коп. суми інфляційних втрат, 165 301 (сто шістдесят пять тисяч триста одна) грн. 69 коп. 3 % річних та 71 300 (сімдесят одна тисяча триста) грн. 32 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В частині стягнення пені у розмірі 145 479 (сто сорок пять тисяч чотириста сімдесят девять) грн. 20 коп. відмовити.

4. В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Термінатор Плюс основного боргу та штрафних санкцій відмовити.

5. Повне рішення складено 04.07.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.