РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/1904/15-г

За позовом Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради

До Антимонопольного комітету України

Про визнання розпорядження недійсним (скасування) та зобов'язання прийняти рішення

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

від позивача Борисенко Н.М. - представник

від відповідача Новицький М.З. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальна установа "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання розпорядження недійсним (скасування) та зобов'язання прийняти рішення.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.07.2015 позовні вимоги задоволено частково. Визнано розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 13.11.2014 № 06/258-р недійсним.

Стягнуто з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Урицького, 45, ідентифікаційний код 00032767) на користь Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради (36000, м. Полтава, вул. Котляревського, 20/8, ідентифікаційний код 38377934) суму судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Провадження у справі в частині вимоги про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014 р. припинити.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 по справі № 910/1904/15-г апеляційну скаргу Антимонопольного комітету України залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.07.2015 у справі № 910/1904/15-г залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 01.03.2016 у4 справі № 910/1904/15-г касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задоволено частково. Рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 зі справи скасувати, справу передати на новий розгляд.

Відповідно до автоматичного розподілу справу передано судді Прокопенко Л.В.

Ухвалою від 14.03.2016 суддя Прокопенко Л.В. прийняла справу до свого провадження та призначила до розгляду на 13.04.2016.

13.04.2016 відділом діловодства суду від представника позивача отримані пояснення щодо висновків, викладених в Постанові Вищого господарського суду.

В судовому засіданні 13.04.2016 оголошено перерву до 13.05.2016.

19.04.2016 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані пояснення.

13.05.2016 розгляд справи не відбувся.

Ухвалою суду від 16.05.2016 відкладено розгляд справи на 21.06.2016.

В судове засідання 21.06.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі, просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 21.06.2016 представник відповідача зявився, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 21.06.2016 р., запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та відповідно до вимог ст. 69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Правовідносини, пов'язані з обмеженням монополізму та захистом суб'єктів господарювання від недобросовісної конкуренції, є предметом регулювання господарського законодавства, у тому числі й Господарського кодексу України (далі - ГК України), і відтак - господарськими, а тому справи, що виникають з відповідних правовідносин, згідно з частиною 3 ст. 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розглядаються господарськими судами.

До того ж відповідно до частини 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду. З огляду на зміст наведеної норми, статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення, справи зі спорів про оскарження рішень (розпоряджень) органів Антимонопольного комітету України підвідомчі господарським судам і підлягають розглядові за правилами Господарського процесуального кодексу України (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011, № 15 "Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства" (надалі - Постанова Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 № 15)).

Отже, спір у даній справі відноситься до підвідомчості господарських судів і підлягає вирішенню за правилами Господарського процесуального кодексу України.

В силу ч. 1 ст. 3 Закону України "Про захист економічної конкуренції" законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель. При цьому, особливості спеціального статусу Антимонопольного комітету України обумовлюються його завданнями та повноваженнями, в тому числі роллю у формуванні конкурентної політики, та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливому порядку призначення та звільнення Голови Антимонопольного комітету України, його заступників, державних уповноважених Антимонопольного комітету України, голів територіальних відділень Антимонопольного комітету України, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Антимонопольного комітету України, наданні соціальних гарантій, охороні особистих і майнових прав працівників Антимонопольного комітету України на рівні з працівниками правоохоронних органів, в умовах оплати праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов'язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 3 зазначеного Закону до основних завдань Антимонопольного комітету України відносить участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб'єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції.

Приписами ст. 4 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що Антимонопольний комітет України будує свою діяльність на принципах: законності; гласності; захисту конкуренції на засадах рівності фізичних та юридичних осіб перед законом та пріоритету прав споживачів.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначено, що у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції Антимонопольний комітет України має повноваження, в тому числі, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб'єкти господарювання, об'єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції;при розгляді заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, проведенні перевірки та в інших передбачених законом випадках вимагати від суб'єктів господарювання, об'єднань, органів влади, органів місцевого самоврядування, органів адміністративно-господарського управління та контролю, їх посадових осіб і працівників, інших фізичних та юридичних осіб інформацію, в тому числі з обмеженим доступом тощо.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України здійснює свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України "Про захист економічної конкуренції", "Про захист від недобросовісної конкуренції", цього Закону, інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно ч. 1 ст. 35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняттям розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Як визначено статтею 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", а також зазначено і у п. 12 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції (Правил розгляду справ), які затверджено розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 № 5, доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Усні пояснення сторін, третіх осіб, службових чи посадових осіб та громадян, які містять дані, що свідчать про наявність чи відсутність порушення, фіксуються у протоколі.

Як вбачається із матеріалів справи 28.03.2014 р. Адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 02-03-50/29-2014 прийнято рішення № 02/96-рш (надалі - Рішення), згідно з яким:

- визнано дії Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради, які полягали у прийнятті рішення щодо допущення до участі у процедурі відкритих торгів на закупівлю машин обчислювальних, частин та приладдя до них (25 навчальних комп'ютерних комплексів для кабінетів інформатики та 45 інтерактивних комплексів) пропозицій конкурсних торгів ТОВ "БМС Техно" та ТОВ "Фолгат ФТК", які не відповідали вимогам замовника, викладеним у документації конкурсних торгів і підлягали відхиленню, порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді антиконкурентних дій органу адміністративно-господарського управління та контролю шляхом прийняття рішення, яке призвело до створення конкуренції

- зобов'язано комунальну установу "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради в 15-денний строк з дня одержання рішення провести заходи, спрямовані на запобігання порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п. 3 ст. 50 та ч. 1 ст. 15 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

За змістом ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України перевіряються адміністративною колегією Антимонопольного комітету України чи Антимонопольним комітетом України, рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України - Антимонопольним комітетом України.

Комунальна установа "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради в порядку ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" подала до Антимонопольного комітету України заяву про перевірку рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/96-рш.

Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 22.04.2014 р. № 216-р вказану заяву прийнято до розгляду та зупинено виконання рішення до закінчення його перевірки.

19.06.2014 Державним уповноваженим Антимонопольного комітету України було складено подання № 8-01/2946/125-зв про перевірку рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/96-рш.

Листом від 23.06.2014 р. відповідач надіслав позивачеві подання про перевірку рішення та про розгляд справи.

Разом з цим, Комунальною установою "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради одночасно із заявою про перевірку рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 28.03.2014 р. № 02/96-р, було подано позовну заяву про визнання недійсним вищезазначеного рішення до господарського суду Полтавської області.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 15.04.2014 порушено провадження у справі № 917/696/14 за позовом Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради до Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійним від 28.03.2014 р. № 02/96-р.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 16.06.2014 р. у справі № 917/696/14 позов Центру задоволено та Рішення визнано недійсним.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 у справі № 917/696/14 апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 16.06.2014 у справі № 917/696/14 без змін.

Розпорядженням державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 13.11.2014 року № 06/258-р (надалі - Розпорядження) припинено розгляд заяви Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради, про що відповідач надіслав позивачеві листа від 14.11.2014 № 300-20.6/06-10249, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 180.

Позивач, не погоджуючись з Розпорядженням, зазначає про незаконність прийняття відповідачем розпорядження про припинення розгляду заяви про перевірку Полтавського територіального відділення Антимонопольного комітету України на стадії вже розглянутої заяви та здійснення перевірки рішення по суті в той час, коли відповідно до Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції розпорядження про припинення розгляду заяви може бути винесене в період, поки заява знаходиться на розгляді.

В зв'язку із чином, позивач просить суд скасувати (визнати недійсним) розпорядження № 06/258-р від 13.11.2014 та зобов'язати відповідача прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014.

Представник позивача зазначив, що оспорюване розпорядження № 06/258-р від 13.11.2014 р. не відповідає вимогам чинного законодавства, порушує права позивача як замовника закупівлі.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, зазначаючи що вище зазначене розпорядження прийнято із дотримання вимог чинного законодавства.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача обґрунтовані, однак позовні вимоги підлягають у задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення, прийняті адміністративною колегією територіального відділення Антимонопольного комітету України, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України у справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у заявах, справах про узгоджені дії, можуть бути перевірені за заявою осіб, які брали участь у справі, або за власною ініціативою у порядку, встановленому Антимонопольним комітетом України.

Рішення адміністративної колегії територіального відділення Антимонопольного комітету України перевіряються адміністративною колегією Антимонопольного комітету України чи Антимонопольним комітетом України, рішення державного уповноваженого Антимонопольного комітету України, адміністративної колегії Антимонопольного комітету України - Антимонопольним комітетом України.

Комунальна установа "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради в порядку ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" подала до Антимонопольного комітету України заяву про перевірку рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 02/96-рш.

Порядок перевірки та перегляду рішень органів Комітету в справах про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у тому числі про захист від недобросовісної конкуренції є предметом регулювання Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених Розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (із змінами) (надалі - Правила розгляду заяв і справ).

За змістом п. 38 Правил розгляду заяв і справ, відповідно до частини другої статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" заява особи, яка брала участь у справі, про перевірку рішення (далі - заява про перевірку) може бути подана до Комітету у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Як вбачається із матеріалів справи , розпорядженням Антимонопольного комітету України від 22.04.2014р. №216-р вище зазначену заяву позивача було прийнято до розгляду та зупинено виконання рішення до закінчення його перевірки.

За змістом п. 44 Правил розгляду заяв і справ за результатами розгляду заяви про перевірку, а також у разі виявлення з власної ініціативи підстав для зміни чи скасування рішення, передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", Голова Комітету чи державний уповноважений Комітету складають подання про перевірку рішення та вносять його на розгляд Комітету або адміністративної колегії Комітету, яка здійснює перевірку.

Таким чином, етап розгляду заяви про перевірку, поданої в порядку ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особою, яка брала участь у справі Антимонопольного комітету України чи його територіального відділення, завершується складанням Головою Комітету чи державним уповноваженим Комітету подання про перевірку рішення та внесенням його на розгляд Комітету або адміністративної колегії Комітету, яка здійснює перевірку

19.06.2014р. державним уповноваженим Антимонопольного комітету України було складено подання №8-01/2946/125-зв про перевірку рішення адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №02/96-рш.

За результатами перевірки рішення Комітет чи адміністративна колегія Комітету приймають рішення відповідно до частини п'ятої статті 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п. 45 Правил розгляду заяв і справ).

За результатами перевірки рішення відповідно до ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" органи Антимонопольного комітету мають право:

залишити рішення без змін; змінити рішення;

скасувати рішення частково і направити справу на новий розгляд у цій частині;

скасувати рішення і прийняти нове рішення або передати справу на новий розгляд чи припинити провадження у справі.

Відтак, на основі сукупного аналізу вищенаведених норм законодавства, суд приходить до висновку, що після складання відповідного подання про перевірку рішення, розгляд заяви про перевірку є таким, що завершений, а отже, починаючи з цього моменту в порядку ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" перевірка рішення Антимонопольного комітету чи його територіальних відділень знаходиться на стадії розгляду по суті, тобто на стадії розгляду справи про перевірку.

В свою чергу, із врахуванням того, що Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 у справі №917/696/14, яка набрала законної сили, апеляційну скаргу Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 16.06.2014 у справі № 917/696/14 без змін, державним уповноваженим Антимонопольного комітету України прийнято оскаржуване Розпорядження від 13.11.2014р. №06/258-р про припинення розгляду заяви.

Відповідно до п. 43 Правил розгляду заяв і справ, розгляд заяви про перевірку припиняється, якщо: особа відмовилася від поданої нею заяви про перевірку; юридичну особу, що подала заяву про перевірку, ліквідовано; рішення органу Комітету, що перевіряється, змінене, скасоване чи визнане недійсним у встановленому законом порядку в частині, що стосується вимог заявника.

Про припинення розгляду заяви державний уповноважений приймає розпорядження та протягом трьох робочих днів письмово повідомляє про це осіб, які беруть участь у справі.

За таких обставин, оскільки відповідач разом з прийняттям подання про перевірку Рішення Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України розпочав стадію перевірки такого Рішення по суті, яка відповідно до п. 45 Правил розгляду заяв і справ та ст. 57 Закону України "Про захист економічної конкуренції" може завершуватись виключно прийняттям рішення, то прийняття на цій стадії розпорядження про припинення розгляду заяви, етап розгляду якої фактично закінчений, є таким, що не відповідає вимогам вищевказаного законодавства.

Частиною 1 ст. 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи , суд приходить до висновку, що оскаржуване розпорядження Комітету, порушує, права позивача як Замовника закупівлі, тобто суб'єкта господарювання, залишаючи, в порушення норм чинного законодавства, в силі рішення Тервідділення, що засноване на нормах закону, які взагалі не могли бути застосовані до позивача, як до суб'єкта господарювання, у зв'язку з чим вимоги про визнання недійсним спірного Розпорядження № 06/258-р від 13.11.2014 р. судом задовольняються.

Відносно вимоги позивача про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Комітет є державним органом зі спеціальним статусом, мета діяльності якого полягає в забезпеченні державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель, що у розумінні положень ст. 3 Кодексу адміністративного судочинства України відповідає ознакам суб'єкта владних повноважень (орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень).

За змістом ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про зобов'язання відповідача вчинити певні дії (прийняти рішення певного змісту - п. 10.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про судове рішення в адміністративній справі" від 20.05.2013р. № 7).

Враховуючи вище зазначене, вимога про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2015 р. підлягає розглядові в порядку адміністративного судочинства.

За змістом ст. 12 ГПК України, господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Таким чином, вимога про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014 є такою, що не підлягає розгляду порядку господарського судочинства.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність припинення провадження у справі в частині вимоги про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Положеннями статті 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання недійсним розпорядження відповідача підлягають задоволенню частково, а саме в частині вимог про визнання Розпорядження Антимонопольного комітету України від 13.11.2014 № 06/258-р недійсним, в іншій частині позову провадження у справі припиняється.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 44, 49, п. 1 ч. 1 ст.80, ст.ст. 82-85 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати Розпорядження державного уповноваженого Антимонопольного комітету України від 13.11.2014 № 06/258-р недійсним.

3. Стягнути з Антимонопольного комітету України (03035, м. Київ, вул. Урицького, 45, ідентифікаційний код 00032767) на користь Комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради (36000, м. Полтава, вул. Котляревського, 20/8, ідентифікаційний код 38377934) суму судового збору у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

4. Провадження у справі в частині вимоги про зобов'язання Антимонопольного комітету України прийняти рішення відповідно до подання № 8-01/2946/125-зв від 19.06.2014 припинити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 29.06.2016.

Суддя Л.В. Прокопенко