ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 р. Справа № 918/401/16

Господарський суд Рівненської області у складі суду: суддя Романюк Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю-фірма "Рекорд"

до Приватного підприємства - фірма "АЛРІ" та

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна"

про стягнення коштів

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 1 від 29.09.2014 року);

від відповідачів: не з'явилися.

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Рекорд" звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства - фірма "АЛРІ" (далі - відповідач 1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Практікер Україна" (далі - відповідач 2) про стягнення 224 876 грн. 01 коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на підставі Договору поставки № 6348 від 02.02.2015 р. поставив відповідачу 2 товар, вартість якого станом на день звернення до суду повністю не оплачена, а тому заборгованість просить суд стягнути у примусовому порядку. Крім того, посилаючись на Договір поруки № 01/15 від 16.02.2015р., укладений з Приватним підприємством - фірма "АЛРІ" (відповідач 1), позивач просить суд стягнути 1000 грн. заборгованості з відповідачів солідарно.

Ухвалою суду від 31.05.2016 р. господарським судом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 08.06.2016 року.

Ухвалою суду від 08.06.2016 р., у звязку з неявкою представників відповідачів, розгляд справи відкладено на 22.06.2016 року .

21.06.2016р. позивачем подано клопотання про долучення до матеріалів справи документів, що підтверджують понесення позивачем судових витрат на правову допомогу адвоката, відповідно до якого останній просить суд віднести до судових витрат понесенні позивачем витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 9570 грн. 00 коп.

21.06.2016 року до господарського суду від відповідача 2 приватного підприємства фірма "АЛРІ" надійшла заява, відповідно до якої останній просить суд здійснити розгляд справи за відсутності уповноваженого представника.

В судовому засіданні 22.06.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених у позовній заяві.

Представники відповідачів в судове засідання 22.06.2016 року не з'явилися, хоча про день та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Дослідивши зібрані у справі докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

02 лютого 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю-фірмою «Рекорд» (Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (Практікер) було укладено договір поставки №6348 (надалі Договір).

Пунктами 1.1, 1.2 Договору передбачено, що постачальник зобовязується поставити і передати у власність ІІрактікер, а Практікер прийняти та оплатити товари згідно з замовленнями Практікер та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього Договору (Додаток № 2 «Бланк форми замовлення"), на умовах цього Договору.

Практікер надає Постачальникові рекламні, маркетингові, інформаційні та інші послуги у порядку та згідно з Додатком № 3 «Умови загальних та спеціальних послуг Практікер» та додатковими угодами до цього Договору. Надання рекламних послуг, послуг передпродажної підготовки товарів та інших послуг підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг.

Згідно п.2.1 Договору, Постачальник повинен поставляти товари Практікер вільними від всіх і будь-яких зобов'язань і обтяжень перед третіми особами (включаючи сплату обов'язкових платежів, податків, мита), вчасно, до відповідного ТЦ. Відповідна адреса ТЦ Практікер вказується у Замовлені Практікер.

Пунктом 2.4 Договору визначено, що постачальник поставляє товари разом з усією відповідною документацією (сертифікати якості, ветеринарні сертифікати, сертифікати відповідності, гігієнічні сертифікати, інструкції з використання, гарантійні сертифікати тощо), яка вимагається відповідно за законодавством України для оптової чи роздрібної реалізації товару. Зазначені вище документи мають бути складені українською мовою та надані у оригіналах чи належним чином засвідчених копіях. Упаковка та/або товар повинні містити належне маркування (в тому числі наявність на товарі та/або упаковці Національного знака відповідності, якщо його нанесення на товар передбачено технічним регламентом на відповідний вид товару) та інформацію, визначену ст. 15 Закону України "Про захист прав споживачів".

Відповідно до п.п. 2.8.1. 2.8.2 п. 2.8 Договору зобов'язання постачальника щодо поставки товару буде вважатися виконаним, якщо постачальник:

- поставив товари до ТЦ, зазначеного у замовленні, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається чинним законодавством України та цим договором, і якщо внаслідок прийнята було встановлено, що товари повністю відповідають вимогам, що передбачені законодавством, або процедурі, що встановлена законом, умовами замовлення Практікер та цьому Договору;

- надав Практікер видаткову та податкову накладні, в яких ціни повністю співпадають з цінами у затвердженій сторонами специфікації, а кількість товару співпадає з фактичною кількістю товару в підписаній сторонами транспортній накладній.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору передбачено, що Постачальник зобов'язаний поставляти товари за цінами, зазначеними у Специфікації/ОСОБА_2, затвердженому Сторонами у Додатоку №1 до цього Договору.

Практікер оплачує товари шляхом банківського переказу на поточний рахунок Постачальника визначений у Договорі, протягом 14 банківських днів з моменту реалізації товару Практікер за умови, що Постачальник надасть належним чином оформлені податкові та видаткові накладні (з врахуванням коригувань та виправлень недоліків, які можуть бути виявлені під час прийому товару) до Головного офісу Покупця, в термін не більше ніж 5 календарних днів з дня поставки товарів. Оплата Товарів здійснюється Практікер виключно в платіжні для Практікер дні, якими є робочі вівторок і четвер. Якщо платіжний день припадає на не робочий або вихідний день, то оплата здійснюється в найближчий робочий платіжний день.

Термін дії Договору встановлюється з моменту підписання і до 31 грудня 2015 року. Строк дії цього договору за відсутності на те заперечень сторін, автоматично продовжується на кожен наступний рік, але не більше ніж на три роки(п. 12.1.1 Договору).

Вказаний Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток сторін.

На виконання умов Договору поставки №6348 від 02.02.2016р. позивач поставив відповідачу 2 ТОВ «Торговий дім «Практікер Україна» товар на загальну суму 370 026 грн. 92 коп., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними: від 26.02.2015 року №189 на суму 58342,68 грн., від 03.03.2015 року №207 на суму 64 179,00 грн., від 05.03.2015 року №215 на суму 37 094,42 грн., від 12.03.2015 року №248 на суму 39 165,38 грн., від 16.03.2015 року №257 на суму 35 259,96 грн., від 20.03.2016 року №297 на суму 41 622,54 грн., від 21.03.2015 року №303 на суму 19 808,98 грн., від 16.05.2015 року №561 на суму 11 625,12 грн., від 10.06.2015 року №688 на суму 7 321,44 грн. та №689 на суму 10 316,88 грн., від 08.10.2015 року №922 на суму 20 688,42 грн., від 29.10.2015 року №962 на суму 24 602,10 грн.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем було частково погашено заборгованість за Договором поставки №6348 від 02.02.2016р. і станом на день звернення позивачем із даним позовом заборгованість відповідача 2 перед позивачем становить 224 876 грн. 01 коп.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.526 ЦК України).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін, як встановлено нормами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України.

Приписами ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Нормами ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

За змістом частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Термін оплати за поставлений товар, сторони обумовили п. 5.1, 5.2 Договору.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму - 370 026 грн. 92 коп., що підтверджується видатковими накладними від 26.02.2015 року №189 на суму 58342,68 грн., від 03.03.2015 року №207 на суму 64 179,00 грн., від 05.03.2015 року №215 на суму 37 094,42 грн., від 12.03.2015 року №248 на суму 39 165,38 грн., від 16.03.2015 року №257 на суму 35 259,96 грн., від 20.03.2016 року №297 на суму 41 622,54 грн., від 21.03.2015 року №303 на суму 19 808,98 грн., від 16.05.2015 року №561 на суму 11 625,12 грн., від 10.06.2015 року №688 на суму 7 321,44 грн. та №689 на суму 10 316,88 грн., від 08.10.2015 року №922 на суму 20 688,42 грн., від 29.10.2015 року №962 на суму 24 602,10 грн.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

У відповідності до п. 1 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/928/2012 від 17.07.2012 р., підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і яка відповідає вимогам, зокрема, ст. 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Факт отримання товару відповідачем і видаткові накладні, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, є самостійними підставами для виникнення обов'язку у відповідача здійснити розрахунки за отриманий товар (п. 1 Оглядового листа Вищого господарського суду України №01-06/767/2013 від 29.04.2013 р.).

Оскільки вказані видаткові накладні містять найменування юридичних осіб, а також підписи осіб, які передають та отримують товар, перелік товару, його вартість, посилання на договір, штамп позивача і відповідача про отримання товару та інші реквізити, вони відповідають вимогам закону та є первинним документом, який фіксує факт здійснення господарської операції.

Як стверджує позивач, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач належним чином не виконав, в передбаченому договором порядку та строк не здійснив в повному обсязі оплату поставленого йому товару, в результаті чого у відповідача 2 виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 224 876 грн. 01 коп.

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та положень договору, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення з відповідача 2 на користь позивача заборгованості за договором поставки №6348 від 02.02.2015р. в розмірі 223 876 грн. 01 коп.

Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача 1 - Приватного підприємства фірми "АЛРІ" заборгованості в сумі 1000 грн. 00 коп., судом враховується, що з метою забезпечення виконання зобовязань товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» за договором №6348 від 02.02.2015р., між Приватним підприємством фірмою "АЛРІ" (Поручитель) та Товариством з обмеженою відповідальністю-фірмою "Рекорд" (Кредитор) укладено договір поруки №01/15 від 16.02.2015р.

Частиною 1 статті 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частинами 1, 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

За умовами договору поруки, Поручитель поручається перед Кредитором грошовою сумою в розмірі 15 000 гривень, за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна», місцезнаходження: 02660, м. Київ, проспект Визволителів, 5, офіс 7, , надалі за текстом «Боржник» своїх зобовязань, що виникли з договору поставки №6348 від 02 лютого 2015 року, який був укладений між Кредитором та Боржником.

Відповідно до п.3.1 договору у разі порушення Боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Частиною 4 статті 559 ЦК України унормовано, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки.

Відповідно до п. 4.1 договору порука припиняться з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди Поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Порука припиняться, якщо після настання строку виконання зобов'язання Кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване Боржником або Поручителем.

Порука припиняться у разі переведення боргу на іншу особу, якщо Поручитель не поручився за нового Боржника.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року, але не пізніше моменту припинення поруки згідно вимог цивільного законодавства. (п. 4.3 договору).

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем правомірно визначено двох відповідачів у справі та заявлено вимогу про солідарне стягнення заборгованості.

Оскільки відповідач 2 товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна», не виконав своїх зобовязань в забезпечення яких укладався договір поруки, враховуючи те, що поручителем не виконано зобовязання забезпеченого порукою у добровільному порядку, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 1000 грн. 00 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 9 570,00 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру" (частина 3 статті 48 Господарського процесуального кодексу України). Згідно з приписами статті 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги (стаття 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

За змістом приписів частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України можливе покладення на сторони у справі, як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до пункту 6.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 № 7 витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Таким чином, відшкодовуються втрати, які були здійснені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" унормовано, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ст. 28 ОСОБА_2 адвокатської етики, затверджених Установчим Зїздом адвокатів України 17.11.2012 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час на виконання доручення.

Фактори, що повинні братися до уваги при визначенні обґрунтованого розміру гонорару, включають в себе: 1) обсяг часу і роботи, що вимагаються для належного виконання доручення; ступінь складності та новизни правових питань, що стосуються доручення; необхідність досвіду для його успішного завершення; 2) вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання в звичайному часовому режимі; 3) необхідність виїзду у відрядження; 4) важливість доручення для клієнта; 5) роль адвоката в досягненні гіпотетичного результату, якого бажає клієнт; 6) досягнення за результатами виконання доручення позитивного результату, якого бажає клієнт; 7) особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; 8) характер і тривалість професійних відносин даного адвоката з клієнтом; 9) професійний досвід, науково-теоретична підготовка, репутація, значні професійні здібності адвоката.

Жодний з названих факторів не має самодостатнього значення; вони підлягають врахуванню у взаємозв'язку з обставинами кожного конкретного випадку.

Як встановлено судом та вбачається з поданих доказів, підготовку позову та представництво інтересів позивача в суді здійснював адвокат - ОСОБА_1 (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 829), який діє на підставі Договору "Про надання правової допомоги адвоката" від 30.05.2016р. і, згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 2 від 21.06.2016р., грошові кошти в сумі 9 570,00 грн. станом на день прийняття рішення, позивачем фактично сплачені останньому за надання правової допомоги у цій справі.

За таких обставин, господарський суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для віднесення витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 9 570,00 грн. до судових витрат.

Відповідно частини 5 ст. 49 ГПК України, суми які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача.

Судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 49 ГПК України). Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору (ч. 2 ст. 49 ГПК України).

Як встановлено судом, спір у цій справі виник внаслідок неправильних дій - Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна», а тому, судові витрати у справі покладаються саме на цю особу.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (02660, м. Київ, проспект Визволителів, 5, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Рекорд» (34141, Рівненська область, Дубровицький район, с. Селець, вул. Молодіжна, 16, ) 223 876,01 грн. (двісті двадцять три тисячі вісімсот сімдесят шість грн. 01 коп.) заборгованості, 3373,14 грн. (три тисячі триста сімдесят три грн. 14 коп.) витрат по сплаті судового збору та 9570,00 грн. (девять тисяч пятсот сімдесят грн. 00 коп.) витрат на оплату послуг адвоката.

3. Стягнути солідарно з Приватного підприємства фірми "АЛРІ" (33028, м. Рівне, вул. Драгоманова, 19, ) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (02660, м. Київ, проспект Визволителів, 5, офіс 7, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фірми «Рекорд» (34141, Рівненська область, Дубровицький район, с. Селець, вул. Молодіжна, 16, ) - 1 000 грн. (одну тисячу) грн. заборгованості.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено "24" червня 2016 року.

Суддя Романюк Р.В.