РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/6768/16

За позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау"

про стягнення 34 165,65 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача - Берестовенко О.М. за дов. № б/н від 25.03.15 р.;

від відповідача - Дуліч В.М. за дов. № 3 від 27.04.16 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" до товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау"про стягнення 34 165,65 грн., з яких 5 655,33 грн - пеня та 28 510,32 грн - штраф.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.04.2016 року порушено провадження у справі № 910/6768/16.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань з поставки товару за Договором на постачання товару №53-123-08-15-02082 від 08.12.2015 року.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач заперечує щодо нарахування штрафу, оскільки попередня оплата була перерахована 23.12.15 року, поставку товару відповідач здійснив 02.03.2016 року, тобто прострочення мало місце не більше 30 днів. Відповідач вказує, що розрахунок пені здійснено позивачем необґрунтовано, оскільки поставка товару мала місце 02.03.2016 року.

В судових засіданнях 28.04.2016р., 09.06.2016 року оголошувалися перерви.

В судовому засіданні 21.06.16р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.12.2015 між державним підприємством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Майнау» (постачальник) було укладено договір № 53-123-08-15-02082 на постачання товару від 08.12.2015 року (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов'язався передати покупцю,а покупець прийняти і сплатити товар, у кількості, асортименті і цінам, зазначеним у специфікації № 1, яка є невід'ємною частиною Договору.

Згідно з п.1.2. Договору загальна вартість товару складає 142 551,60 грн.

Відповідно до п.3.1 Договору, постачання продукції здійснюється на протязі 40 днів після отримання постачальником передплати в розмірі 100 % вартості договору на умовах FCA зі складів постачальника м.Київ, відповідно до Правил Інкотермс-2010. Вантажоодержувач - м.Южноукраїнськ Миколаївської області, ЮУВ ВП «Складське господарство».

Відповідно до п.3.2. Договору з товаром постачальник надає покупцю товарну накладну, податкову накладну, документ, підтверджуючий якість товару.

Як вбачається з платіжних доручень №УПТК/12330 від 22.12.2015 року на суму 89101,08 грн, №УПТК/12331 від 22.12.2015 року на суму 53 450,52 грн позивачем було перераховано попередню оплату за товар на загальну суму 142 551,60 грн 23.12.2015 року, про що на вказаних платіжних дорученнях міститься відмітка «сплачено 23.12.2015 року».

Звертаючись з позовом до суду позивач вказує, що зобов'язання по поставці товару відповідачем у строк, встановлений договором не виконано.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З огляду на те, що передплату за товар за договором відповідач отримав 23.12.2015 року, з урахуванням п.3.1. договору повинен був поставити товар в строк по 01.02.2016 року включно.

Матеріали справи не містять доказів поставки товару в обумовлений строк, отже прострочення поставки товару має місце з 02.02.2016 року.

Відповідачем до матеріалів справи долучено видаткову накладну №РН-0000197 від 02.03.2016 року, посилаючись на яку відповідач стверджує, що товар поставлено позивачу 02.03.2016р.

Позивач щодо отримання товару 02.03.2016 року заперечує, вказуючи, що фактично товар отримано ним 11.03.2016 року, про що міститься відмітка на видатковій накладній №РН-0000197 від 02.03.2016 року.

В судовому засіданні 09.06.2016 року суд зобов'язав відповідача надати докази на підтвердження доставки товару у відповідності до умов договору на склад підприємства позивача саме 02.03.2016 року та позивача надати докази отримання товару 11.03.2016р.

Відповідачем витребуваних судом доказів не надано, поставку товару на склад покупця 02.03.2016 року не підтвердив, натомість на видатковій накладній міститься відмітка про отримання товару 11.03.2016 року та позивачем до матеріалів справи долучено прибутковий ордер №16-1111 від 11.03.2016р та №16-1110 від 11.03.2016р. щодо оприбуткування товару, отриманого від відповідача згідно видаткової накладної №РН-0000197.

Відповідно до ст.611 Цивільного Кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені Договором або законом.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що у випадку порушення постачальником своїх зобов'язань щодо своєчасної поставки товару передбачається пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, у випадку прострочення більше, ніж на 30 днів від дати поставки, обумовленої договором, перераховується штраф у розмірі 20% від суми попередньої оплати.

Позивачем нараховано відповідачу пеню за прострочку поставки товару в розмірі 5 655,33 грн за період з 01.02.2016 року по 04.03.2016 рік та штраф у розмірі 28 510,32 грн.

Судом перевірено розрахунок пені позивача, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені частково із розрахунку за період з 02.02.2016 року по 04.03.2016 рік в розмірі 5483,95 грн.

З огляду на те, що відповідачем допущено прострочення поставки товару більш ніж на 30 днів, суд вважає правомірними вимоги позивача про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 28 510,32 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Майнау" (02160, м.Київ, проспект ВОЗЗ"ЄДНАННЯ, будинок 7-А, офіс 307, ) на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м.Київ, вул.Вєтрова, 3, ) 5483 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят три) грн 95 коп - пені, 28 510 (двадцять вісім тисяч п'ятсот десять) грн 32 коп - штраф та 1371 (тисячу триста сімдесят одну) грн 09 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 22.06.2016.

Суддя Л.М. Шкурдова