ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Справа № 904/667/16

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чус О.В. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Іванова О.Г. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.06.16 р.)

Секретар судового засідання Логвіненко І.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Касьян І.В. представник, довіреність №9 від 13.01.2016 р.;

відповідач: ОСОБА_2, паспорт серія НОМЕР_1 від 14.04.2006 р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність № 1156 від 24.09.2015р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016р. у справі № 904/667/16

за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м.Кривий Ріг

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Кривий Ріг

про визнання укладеним договору від 30.11.2015р. №4626 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари з протоколом врегулювання розбіжностей від 18.01.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016 р. у справі №904/667/16 (суддя Загинайко Т.В.) у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване пропушенням Позивачем двадцятиденного строку на звернення до суду із переддоговірним спором, а також неможливістю затвердити п. 6.3. договору стосовно розповсюдження його дії на відносини, що виникли раніше, з огляду на відсутність згоди іншої сторони.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що строк звернення з позовною заявою до суду пропущений не був, а укладення договору є обов`язковим в силу закону.

В поясненнях, наданих суду 30.05.2016р., зазначив, що судом першої інстанції неправомірно зроблений висновок відносно неможливості застосування при укладенні договору зворотної дії в часі та відмовлено у застосуванні ч.3 ст. 631 Цивільного кодексу України, ст. 187 Господарського кодексу України.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

При перегляді справи апеляційним судом встановлено, що 16.12.2015р. Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа" (надалі - Позивач) на адресу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) був направлений для підписання проект договору від 30 листопада 2015 року №4626 на постачання теплової енергії для потреб вентиляції, гарячого водопостачання і пари (надалі - Договір) наступного змісту:

Договір №4626

на постачання теплової енергії для потреб вентиляції,

гарячого водопостачання і пари

30 листопада 2015р. м. Кривий Ріг

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа", іменоване надалі "Постачальник", в особі заступника директора по теплозбуту Бобро Леоніда Олександровича, що діє на підставі довіреності № 01/13 від 02.01.2015р., з одного боку та Фізична особа підприємець ОСОБА_2, надалі "Споживач", що діє на підставі Свідоцтва, з іншого боку, уклали цей Договір про наступне:

1. Предмет договору

1.1. "Постачальник" відпускає "Споживачеві" теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення та гарячого водопостачання, а "Споживач" сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором.

1.2. Взаємовідносини між теплопостачальною організацією, яка здійснює виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, та Споживачем теплової енергії регламентуються "Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24.0б.2004р. №1875-IV, Закону України "Про теплопостачання" від 02.06.2005р. № 2633- IV, "Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж", затвердженими Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007р. №71, "Правилами користування тепловою енергією", затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007р. №1198 та Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, іншими законодавчими актами України, та цим договором.

1.3. "Постачальник" відпускає "Споживачеві" теплову енергію на об'єкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом теплоспоживання з " 01" січня 2015 року по " 31" грудня 2015 року (див. Таблиця № 1, № 2 як невід'ємні частини договору). Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії Договору.

2. Порядок обліку теплової енергії

2.1. Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності.

2.2. Щомісячна сума сплати за договором коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості діб і годин надання послуг.

2.3. Проектування та встановлення приладів обліку теплової енергії виконується за технічними умовами "Постачальника" організаціями, що мають відповідні ліцензії. Встановлення приладів обліку теплової енергії проводитися за узгодженим з

"Постачальником" проектом, на межі розподілу балансової належності тепломереж

"Постачальника" і "Споживача". У разі встановлення приладу обліку теплової енергії не

на межі балансової належності, теплові втрати на ділянках мереж, що знаходяться на

балансі "Споживача", стягуватимуться до даткові до кількості теплової енергії

зафіксованої приладом обліку, наднормативне підживлення (нормативна вказується в

Договорі) пред'являється "Споживачеві" за затвердженими тарифами щомісячно, додатково до спожитої теплової енергії.

2.4. Щомісяця, у термін до 25 числа, "Споживач", який має прилад обліку, інформує "Постачальника" про фактичне споживання теплової енергії з наступним складанням акту.

2.5. "Споживач" зобов'язується надати проектно-технічну документацію, в якій обумовлено наступні дані: а) загальна площа об'єкту - м.кв.; теплові навантаження: на опалення - Гкал/год; б) потреба в гарячій воді - куб.м / добу; теплове навантаження на гарячу воду - Гкал/год.

2.6. Про зміну теплового навантаження, загальної площі, споживач доводить до відома "Постачальника" у письмовій формі.

2.7. У разі зміни загальної площі "Споживач" зобов'язаний надати "Постачальнику"

документ, що дає право на внесення змін . У разі зміни теплового навантаження "Споживач" надає розрахунок, виконаній проектною організацією, узгоджений "Постачальником".

2.8. Для "Споживачів", що мають прилади обліку, розрахунки за показниками приладів обліку будуть здійснюватися тільки після приймання "Постачальником" даного приладу відповідним оформленням документів. У разі виходу з ладу приладу обліку, розрахунок за теплову енергію буде проводитися "Постачальником" згідно проектного навантаження.

2.9. У разі підключення "Споживача" до теплоджерел з госпрозрахунковими приладами обліку тепла, від загальної кількості тепла, відпущеного за приладами обліку, віднімаються обсяги споживання теплової енергії споживачів, що мають індивідуальні прилади обліку тепла, а залишок розподіляється між іншими споживачами згідно з проектним навантаженням.

3. Порядок оплати теплової енергії

3.1. Оплата за відпущену теплову енергію проводиться "Споживачем" щомісяця, самостійно в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим.

3.2. У разі наявності у "Споживача" заборгованості за минулі періоди та/або заборгованості зі сплати неустойки, Сторони погоджуються, що грошова сума, яка надійшла від "Споживача", погашає вимоги "Постачальника" у такій черговості, незалежно від призначення платежу визначеного "Споживачем":

1) у першу чергу відшкодовуються витрати "Постачальника", пов'язані з одержання виконання;

2) у другу чергу погашається неустойка;

3)у третю чергу погашається основна сума боргу.

У випадку відсутності простроченої заборгованості та заборгованості зі сплати неустойки за цим Договором, сума, яка була сплачена "Споживачем" понад вартість фактично отриманої теплової енергії за розрахунковий місяць, повинна розраховуватися "Постачальником" як авансовий платіж на наступний розрахунковий місяць (ст. 534 ЦКУ).

3.3. Якщо "Споживач" не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в термін, встановлений п.3.1. Договору, то він сплачує пеню у розмірі 0,1% несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

3.4. У разі утворення заборгованості за надані послуги теплопостачання, "Споживач не пізніше 10 днів з моменту отримання від "Постачальника" акту звірки, висилає його належно оформленим, назад і вживає всіх заходів для погашення заборгованості.

4. Умови теплопостачання

4.1. Користування тепловою енергією допускається за наявності Договору між "Постачальником" і "Споживачем". Невід'ємною частиною Договору є таблиці №1 і №2.

4.2. Теплова енергія відпускається "Споживачеві" в кількості згідно даних таблиці №2 у вигляді гарячої води на такі потреби: опалення (період опалювального сезону), гаряче водопостачання (протягом року, за винятком ремонтного періоду).

4.3. Подача теплоносія проводиться після підписання "Постачальником" та Організацією, що здійснює обслуговування житлового будинку актів про промивання, гідро випробування і готовності системи теплоспоживання до прийняття теплоносія.

5. Відповідальність сторін

5.1. За споживання теплової енергії у вигляді гарячої води без дозволу енергопостачальної організації "Споживач" сплачує "Постачальнику" штраф у розмірі 5-ти кратної вартості теплової енергії, спожитої понад встановлених договором максимальних теплових навантажень.

5.2. Реконструкція систем теплопостачання та зміна максимальних теплових навантажень проводяться тільки згідно з проектом реконструкції об'єкта "Споживача" з обов'язковим внесенням змін до договору.

5.3. "Споживач" зобов'язується дотримуватися витрат мережної води не більше розрахункового - 0,074 куб.м. год.

5.4. "Споживач" зобов'язується дотримуватися норми витоку мережної води не більше 0,25% від об'єму теплових мереж - 0,00029 куб.м.год.

5.5. "Споживач" оплачує вартість спожитої теплової енергії, холодної води, що йде на підігрів, і стоків згідно тарифів, затверджених Національною комісією, що здійснює

державне регулювання у сфері комунальних послуг. Зазначені тарифи можуть

змінюватися відповідно до законодавства України, про що періодично сповіщає друк, радіо, телебачення. У разі зміни тарифів на послуги теплопостачання, "Постачальник" має право застосувати нові тарифи без додаткового погодження зі "Споживачем".

5.6. У разі продажу приміщення, розірвання Договору оренди, "Споживач", що перебуває у договірних відносинах з "Постачальником", зобов'язаний у 10 - денний термін повідомити у письмовій формі "Постачальника" про факт купівлі-продажу, або зміну

власника орендованого приміщення з додатком копії Договору купівлі-продажу і акту

приймання-передачі приміщення.

5.7. "Постачальник" до межі розділу з "Споживачем" забезпечує: подачу необхідної

кількості теплоносія згідно температурного графіку з урахуванням температури

зовнішнього повітря, необхідний наявний тиск теплоносія на вводі в будинок, контрої:

за використанням теплової енергії "Споживачем", температуру гарячої води не нижче 50° С при централізованій подачі.

5.8. "Постачальник" не несе матеріальної відповідальності за недопоставку і припинення подачі тепла та гарячої води з причин від нього не залежних, що виникли в результаті форс-мажорних обставин.

5.9. "Постачальник" не несе відповідальності за порушення гідравлічних режимів роботи системи опалення внаслідок самовільної її реконструкції " Споживачем ".

5.10. Самовільне підключення розглядається як розкрадання згідно із Кримінальним кодексом України.

5.11. Усі майнові суперечки за цим Договором вирішуються згідно з чинним законодавством України.

5.12. Відповідно до частини 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони домовились про збільшення строку позовної давності до п'яти років.

5.13. Про зміну банківських реквізитів, юридичної адреси "Споживач" зобов'язаний повідомити "Постачальника" в 5-ти денний термін.

5.14. "Споживач" має статус платника податку на прибуток.

5.15. "Споживач" зобов'язаний у встановлений 20-ти денний термін після отримання Договору розглянути його, підписати, скріпити печаткою і один примірник повернути "Постачальнику".

5.16. З метою виконання вимог Закону України "Про захист персональних даних, "Споживач" добровільно надає свою безумовну згоду на обробку "Постачальником" будь-яких персональних даних, які стали відомими в результаті договірних відносин. Обробка включає: збирання, реєстрацію, накопичення, зберігання, використання, знищення персональних даних з метою ведення бази контрагентів.

5.17. "Споживач" зобов'язується при зміні його персональних даних, надавати у найкоротший термін "Постачальнику" уточнену інформацію та подавати оригінали і ксерокопії відповідних документів для внесення його нових персональних даних до бази персональних даних контрагентів.

6. Термін дії договору

6.1. Цей Договір діє з " 01" січня 2015 року по " 31" грудня 2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання фінансових зобов'язань.

6.2. Договір вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього Договору або його перегляду.

6.3. Строком дії господарського договору є час, протягом якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього Договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, поширюються умови укладання договору. Сторони домовились, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення тобто з 01.01.2015 року. (п.3.ст.631 ЦКУ).

6.4. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

7. Юридичні адреси сторін і банківські реквізити

"Постачальник"

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа"

Адреса: 50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, тел. (0

п/р 1059 у ТВБВ № 1003/0547

філії Дніпропетровського ОУ АТ "Ощадбанк"

МФО 305482, ,

Свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №200101035

Індивідуальний податковий № 22

"Споживач"

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2

_______________________________________________

__________________________________________________"

11.01.2016р. Відповідачем до Договору був складений протокол розбіжностей, відповідно до якого Позивачу було запропоновано виключити з тексту договору пункти 2.2, 2.3, 2.5, 2.6, 2.7, 2.9, 3.2, 4.2, 5.1, 5.2, 5.3, 5.4, 5.7, 5.9, 5.10, а пункти 1.1, 1.3, 2.1, 2.8, 3.1, 4.1, 4.3, 5.5, 5.6, 5.3, 5.4, 5.5, 6.1, 6.3 викласти у наступній редакції:

„1.1. "Постачальник" відпускає "Споживачеві" теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, а "Споживач" сплачує отриману теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені цим Договором.";

„1.3. "Постачальник" відпускає "Споживачеві" теплову енергію на об'єкт за адресою: АДРЕСА_1 після встановлення за власний рахунок засобів обліку теплової енергії, а "Споживач" на підставі цих показників сплачує фактично спожиту теплову енергію.";

„2.1. Облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку теплової енергії. Засоби обліку теплової енергії, їх установка та проектування, а також повірка засобів обліку відбуваються за рахунок "Постачальника"";

„2.8. Всі документи щодо встановлення засобів обліку теплової енергії складає, оформлює "Постачальник" за власний рахунок. У разі встановлення "Постачальником" неякісних приладів обліку теплової енергії, усі ризики збитків на час ремонту таких приладів несе "Постачальник".";

„3.1. Оплата за відпущену теплову енергію проводиться "Споживачем" щомісяця на підставі показів лічильника, самостійно в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 28-го числа місяця наступного за розрахунковим.";

„4.1. Користування тепловою енергією допускається за наявності Договору між "Постачальником" і "Споживачем". Невід'ємною частиною Договору є проектна документація засобів обліку теплової енергії, акт розподілу балансової приналежності Сторін Договору.";

„4.3. Подача теплоносія проводиться після підписання "Постачальником" та Організацією, що здійснює обслуговування житлового будинку актів про промивання, гідро випробування і готовності системи теплоспоживання до прийняття теплоносія. Постачальник зобов'язується надавати "Споживачеві" копії таких актів кожного разу перед опалювальним сезоном.";

„5.5. У разі зміни вартості послуг, "Постачальник" зобов'язується письмово повідомити "Споживача" про такі зміни на протязі 3-х календарних днів, з посиланням на нормативний акт. Зміни вартості послуг оформлюються Додатковою угодою до Договору.";

„5.6. У разі продажу приміщення, розірвання Договору оренди, "Споживач", що перебуває у договірних відносинах з "Постачальником", зобов'язаний у 10 - денний термін повідомити у письмовій формі "Постачальника" про факт купівлі-продажу, або зміну власника орендованого приміщення.";

„5.8. "Постачальник" не несе матеріальної відповідальності за недопоставку і припинення подачі тепла з причин від нього не залежних, що виникли в результаті форс-мажорних обставин. „Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об'єктивно унеможливлюють виконання зобов'язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов'язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо. Форс-мажорні обставини повинні бути належним чином підтверджені відповідно до законодавства України.";

„5.12. Відповідно до частини 1 ст. 259 Цивільного кодексу України, сторони домовились про збільшення строку позовної давності до одного року.";

„5.13. Про зміну банківських реквізитів, юридичної адреси "Споживач" зобов'язаний повідомити "Постачальника" в 10-ти денний термін.";

„6.1. Договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та узгодження всіх розбіжностей, що викладені в Протоколі розбіжностей, який є невід'ємною частиною Договору, а також встановлення засобів обліку теплової енергії та виконання пунктів 2.1, 4.3 Договору перед опалювальним сезоном.";

„6.3. Строком дії господарського договору є час, протягом якого існують господарські зобов'язання, що виникли на основі цього Договору. На зобов'язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору, поширюються умови укладання договору.".

Відповідно до листа від 19.01.2016р. №62/13 Позивачем було направлено Відповідачу протокол узгодження розбіжностей, яким частково прийнято пропозиції відповідача, а саме - пункти 1.1, 2.3, 2.6, 2.9, 5.1, 5.3, 5.4, 5.7, 5.8, 5.10, 5.13 прийнято в редакції протоколу розбіжностей, пункти 1.3, 2.1, 2.2, 2.7, 2.8, 3.1, 3.2, 4.1, 5.2, 5.5, 5.6, 5.9, 5.12, 6.1 та пункт 6.3 - в редакції Договору, а пункти 2.5, 4.3 - в наступній редакції:

„2.5. Споживач зобов'язується передати проектно-технічну документацію, в якій обумовлена загальна площа об'єкта - м.кв., теплові навантаження: на опалення - Гкал/год.";

„4.3. Організація, що здійснює обслуговування житлового будинку та Споживач повинні до початку опалювального сезону готувати системи теплоспоживання до прийняття теплоносія. У разі відсутності паспорту готовності внутрішньо будинкової системи до роботи в опалювальному сезоні відповідальність за якість теплопостачання постачальник не несе."

У зв'язку з тим, що між сторонам залишились неврегульованими розбіжності щодо умов Договору, 26.01.2016 р. Позивач звернувся до суду з позовом про вирішення переддоговірного спору. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 01.02.2016 р. у справі №904/406/16 позовну заяву було повернуто без розгляду. Після усунення допущенного порушення, 09.02.2016 р. Позивач повторно звернувся до суду з позовом, який є предметом розгляду у цій справі.

Відповідно до ч. 7 ст. 181 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Приймаючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що при повторному зверненні з позовною заявою (після усунення порушення) Позивач пропустив двадцятиденний строк передачі до суду розбіжностей щодо умов договору, а тому згідно ч. 7 ст. 181 ГК України пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Застосувавши до спірних правовідносин положення ч. 7 ст. 181 ГК України, місцевий господарський суд зазначену норму у системному зв'язку з процесуальними нормами ст.ст. 62, 63 ГПК України витлумачив як таку, що визначає дотриманим двадцятиденний строк передачі до суду неврегульованих розбіжностей лише у випадку, якщо сторона в цей строк подасть до суду позовну заяву без будь-яких порушень в її оформленні, оскільки, інакше, така заява буде вважатися поданою в день її повторного подання після усунення допущенного порушення.

Колегія суддів вважає, що таке тлумачення норми ч. 7 ст. 181 ГК України є помилковим. Виклад цієї норми допускає лише її буквальне (текстуальне) тлумачення, з якого випливає, що стороні для вираження волі про неприйняття пропозицій контрагента щодо умов договору достатньо лише в обумовлений строк передати спір до суду. Процесуально-процедурні норми щодо форми позовної заяви та порядку її прийняття до розгляду не можуть застосовуватись усупереч матеріальної норми, закріпленої в ч. 7 ст. 181 ГК України, та обмежувати матеріальне право особи, яка має заперечення щодо окремих умов договору і не прийняла пропозиції другої сторони, на вирішення переддоговірного спору судом. Тому, зважаючи на те, що вперше позивач звернувся до суду 26.01.2016р., тобто в межах двадцятиденного строку, встановленого для передачі до суду розбіжностей щодо умов договору, і вчасно заявив про неприйняття пропозицій відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що повернення позовної заяви за формальними ознаками не є перешкодою в такому випадку для вирішення переддоговірного спору по суті.

Таким чином, висновок суду першої інстанції, що присічний двадцятиденний строк, встановлений на звернення до суду, Позивачем було пропущено, є помилковим та судом неправомірно відмовлено у задоволенні позову з цих підстав, проте вказане не потягло за собою прийняття невірного рішення за результатами розгляду спору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про теплопостачання" теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об'єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Вказаним Законом України "Про теплопостачання" також передбачено, що Теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу" (п. 4 ст. 19 Закону). Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (п. 2 ст. 275 ГК України).

Відповідно до Правил користування тепловою енергією затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 № 1198 (надалі - Правила) - правила користування тепловою енергією визначають взаємовідносини між теплопостачальними організаціями та споживачами теплової енергії (п. 1 Правил).

Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Згідно з п. 4 Правил - користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі - продажу теплової енергії, укладеного між споживачем і теплопостачальною організацією.

Пунктом 14 Правил передбачений обов'язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 24 Закону України „Про теплопостачання" серед основних обов'язків споживача теплової енергії є своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Звертаючись до суду, Позивач вважав, що на Відповідача покладено обов'язок укласти з теплопостачальною організацією договір купівлі-продажу теплової енергії на умовах, викладених позивачем в проекті Договору

За змістом ч. 1 ст. 187 ГК України спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки.

Статтею 19 цього Закону визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 цього ж Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Форма та зміст (умови) типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року N 630 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2009 року N 933).

Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, якщо запропонований виконавцем договір відповідає типовому договору послуг, є обов'язком споживача.

Відповідно до частини 2 статті 179 Господарського кодексу України, Кабінет Міністрів України, уповноважені Президентом України міністерства, інші центральні органи виконавчої влади можуть рекомендувати суб'єктам господарювання орієнтовні умови господарських договорів (примірні договори), а у визначених законом випадках -затверджувати типові договори.

Згідно з ч. 3 ст. 184 ГК України, укладення господарських договорів на основі примірних і типових договорів повинно здійснюватися з додержанням умов, передбачених статтею 179 цього Кодексу, не інакше як шляхом викладення договору у вигляді єдиного документа, оформленого згідно з вимогами статті 181 цього Кодексу та відповідно до правил, встановлених нормативно-правовими актами щодо застосування примірного або типового договору.

Отже, проект договору повинен бути розроблений та відповідати Типовому договору, який затверджений Кабінетом Міністрів України. Тобто законодавець (ст. 179 ГК України) забороняє відступати від змісту типового договору. Сторони наділені правом тільки конкретизувати його умови.

Тільки у цьому випадку укладення договору є обов'язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України та ст. ст. 19, 20 Закон України "Про житлово-комунальні послуги".

21 липня 2005 року Постановою Кабінету Міністрів України № 630 "Про правила надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води" було затверджено Типовий договір про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що умови запропонованого Позивачем проекту Договору не відповідають Типовому договору, а також не містить ряд істотних умов договору на надання житлово-комунальних послуг, які встановлені ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення позову (даної правової позиції дотримується Вищий господарський суд у справі № 908/3112/14).

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до ст. 187 Господарського кодексу України день набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Частиною 3 статті 631 Цивільного кодексу України визначено, що сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Враховуючи те, що надання послуг Відповідачу відбувалось до запропонованої дати укладення договору - з 27.10.2014р., що підтверджується актами №360 від 27.10.2014р., № 638 від 14.04.2015р., № б/н від 19.10.2015р. (а.с. 40-42), в редакції Відповідача п. 6.3. договору останнім зазначено, що «на зобов`язання, що виникли у сторін до укладення ними господарського договору поширюються умови укладення договору», тобто фактично викладена згода на застосування норм ст. 631 Цивільного кодексу України, вимога Позивача щодо застосування умов договору на відносини, що виникли до дати його укладення з 01.01.2015р., є правомірною.

Втім, вказане не впливає на результат вирішення спору.

Таким чином, підстав для скасування чи зміни рішення суду відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не вбачається, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області - без змін як вірно винесене за результатами розгляду спору, проте з інших мотивів.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.04.2016р. у справі №904/667/16 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з часу її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 23.06.2016р.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.Г. Іванов