ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.07.16 Справа № 904/7414/15

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Біларт", м. Дніпропетровськ

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро", м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: Дніпропетровське міське управління юстиції Дніпропетровської області в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-2: приватний нотаріус Зайченко Ірина Анатоліївна, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсними рішень загальних зборів, визнання недійсним договору купівлі-продажу

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги №10 від 18 травня 2015 року, адвокат

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: Дєлов В.В, довіреність від 03 липня 2015 року, представник

Від третьої особи-1: не з'явився

Від третьої особи-2: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду із позовом, яким просить:

1.Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" від 17 березня 2015 року оформлені протоколом № 1/2015.

2. Визнати недійсними рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро" (ідентифікаційний код 38836420) від 06 квітня 2015 року оформлені протоколом б/н .

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 20 березня 2015 року, реєстровий номер 679, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Зайченко І.А., за яким товариство з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро", код платника податків за передав у власність, а товариство з обмеженою відповідальністю "Біларт", код платника податків за прийняло у власність нерухоме майно, а саме: будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з адміністративної будівлі літ.А-2 загальною площею 664,0 кв.м., в тому числі під літ. А-2 підвал, літ. А 1-2 прибудова, літ. а,а 11, а 111 - приямки, літ. а1,а1У-ганки ,літ.Б-1 - гараж загальною площею 33,3 кв.м., літ. В,Г, Д навіси (тим час.) 1,11 мостіння.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що загальні збори учасників ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" 17.03.2015 та 06.04.2015 були скликані та проведені з порушенням вимог Закону України "Про господарські товариства" і статуту вказаного товариства, оскільки повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства не складалось та позивачу, як учаснику товариства, не направлялось, тобто останній не був належним чином повідомлений про місце, час, дату та порядок денний проведення зборів учасників товариства, які відбулись 17.03.2015 та 06.04.2015, збори були неповноважними, відповідно, не могли прийняти жодних рішень.

Також, зазначає, що відповідно до п.6.6 статуту товариства директор товариства діє без довіреності від імені товариства в межах своєї компетенції. Укладення директором угод (крім угод про виконання робіт або надання послуг товариством) на суму понад 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. вимагає попереднього схвалення загальними зборами засновників (учасників). Тобто, укладання директором ОСОБА_5 оспорюваного договору купівлі-продажу від 20 березня 2015 року, вартість якого значно перевищує 50 000 грн. без рішення загальних зборів товариства є порушенням вищезазначених вимог установчих документів "Інвест Трейдінг Дніпро" та вимог ч.2 ст.98 ЦК України.

Відповідач-2 проти позову заперечує, надав до суду відзив на позовну заяву мотивований тим, що:

- рішення загальних зборів засновників ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" від 17.03.2015 є цілком правомірними та такими, що прийняті із дотримання вимог норм діючого законодавства, а саме статті 60 ЗУ "Про господарські товариства" щодо дотримання кворуму під час проведення відповідних зборів;

- рішення загальних зборів засновників ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро" від 06.04.2015 жодним чином не порушило права позивача оскільки воно не стосується виходу позивача із складу засновників, у тій або іншій формі і на даний час, позивач не є учасником ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро";

- договір купівлі-продажу від 20.03.2015 є цілком правомірним та таким, що не стосується прав та інтересів позивача. Позивач не наділений правом звертатися до суду з позовом про визнання недійсними договорів та інших правочинів вчинених господарським товариством.

19 серпня 2015 року позивачем до господарського суду була подана заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом:

- заборони Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Інвест Трейдінг Дніпро",

- накладення арешту на будівлі та споруди, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, які складаються з адміністративної будівлі літ. А-2 загальною площею 664,0кв.м., в тому числі під літ. А-2 підвал, літ.А1-2 прибудова, літ. а, а 11, а 111 - приямки, літ. а1, а1У-ганки, літ Б-1 - гараж, загальною площею 33,3 кв. м., літ. В,Г,Д навіси (тим. Час.)1,11 мостіння.

Відповідач-1 та треті особи у судове засідання 04.07.2016 не з'явилися, відзиву на заяву про вжиття заходів до забезпечення позову не надали.

Відповідач-2, ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", проти задоволення заяви про вжиття заходів до забезпечення позову заперечує та зазначає, що позивачем не обґрунтовано, яким чином невжиття такого заходу як заборона Реєстраційній службі Дніпропетровського МУЮ вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо ТОВ "Інвест Трейдінг Дніпро", може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення. Крім того, відповідач -2 звертає увагу суду на ту обставину, що 18.08.2015 Дніпропетровським апеляційним господарським судом була скасована ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 01.07.2015, якою було задоволено клопотання позивача про забезпечення позову від 26.06.2015 у справі №904/4837/15.

Також відповідач-2 заперечує проти задоволення клопотання позивача про накладення арешту на будівлі і споруди, розташовані за адресою: АДРЕСА_1, вважає, що, оскільки договір купівлі-продажу від 20.03.2015 недійсним не визнаний, діє презумпція правовірності цього правочину, ст. 204 Цивільного кодексу України. Договір купівлі-продажу від 20.03.2015 є правомірним, не стосується прав і інтересів позивача, позивач не наділений правом звертатися з позовом до суду в інтересах товариства.

Розглянувши заяву позивача про вжиття заходів до забезпечення позову суд враховує наступне.

Згідно ч. 1 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України, в редакції на час винесення оскаржуваної ухвали, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони: проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення; надавати емітентом, реєстратором, зберігачем, депозитарієм реєстр власників іменних цінних паперів, інформацію про акціонерів або учасників господарського товариства для проведення загальних зборів товариства; участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства; здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень, актів Національного банку України, а також встановлення для Національного банку України заборони або обов'язку вчиняти певні дії.

Не допускається забезпечення позову у справах, відповідачем у яких є неплатоспроможний банк або Фонд гарантування вкладів фізичних осіб шляхом: накладення арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; заборони відповідачу вчиняти певні дії.

Майно або грошові суми клієнта неплатоспроможного банку, на які судом накладено арешт до дня віднесення банку до категорії неплатоспроможних, може бути передано приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, у встановленому законодавством про систему гарантування вкладів фізичних осіб порядку з письмовим повідомленням Фондом гарантування вкладів фізичних осіб особи, в інтересах якої накладено арешт. При цьому передане майно або грошові суми залишаються обтяженими відповідно до ухвали суду про накладення арешту.

Господарський суд, який розглядає спір про право власності на акції (частки, паї) товариства, може винести ухвалу про забезпечення позову шляхом встановлення заборони на внесення змін до статуту цього товариства в частині зміни розміру статутного капіталу.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Види забезпечення позову можуть використовуватися господарським судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав інших акціонерів (учасників) господарського товариства. Зокрема, заборона вчиняти дії має стосуватися лише пакета акцій, безпосередньо пов'язаного з предметом спору.

Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, процесуальний закон містить пряму заборону на забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, якою і є дана справа, шляхом заборони здійснювати органам державної влади та органам місцевого самоврядування покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Вимога позивача про накладення арешту на нерухоме майно задоволенню не підлягає, оскільки, відповідно до заяви про забезпечення позову, позивачем не підтверджена наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову (накладення арешту на нерухоме майно, яке було об'єктом купівлі-продажу), а саме, не надано до суду доказів, які б свідчили про вчинення відповідачем-1 дій, спрямованих на реалізацію майна чи підготовчі дії до його реалізації тощо.

Виходячи з вищенаведеного та предмету позову у справі, суд не вбачає підстав для забезпечення позову та задоволення відповідної заяви позивача про забезпечення позову, оскільки у даному випадку, також не вбачається обставин, які-б утруднювали, або унеможливлювали виконання рішення у справі.

За наведених обставин суд вважає, що відсутні правові підстави, передбачені ст.ст. 66, 67 ГПК України для вжиття заходів до забезпечення позову у встановлений спосіб, що є підставою для її скасування та відмови у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Суддя Н.М. Євстигнеєва