ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016р. Справа№ 914/1358/16

За позовом: Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів,

до відповідача: Приватного підприємства «Твердиня», с. Ставчани Пустомитівського р-ну Львівської області,

про розірвання договору оренди та звільнення приміщення.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Гелеш Г.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не зявився.

На розгляд господарського суду Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова подано позов до Приватного підприємства «Твердиня» про розірвання договору оренди та звільнення приміщення.

Ухвалою суду від 24.05.2016р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.06.2016р. Розгляд справи відкладався на 21.06.2016 р. У судовому засіданні 21.06.2016р. оголошувалася перерва.

У судове засідання 21.06.2016р. представник позивача зявився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №54/2014/КЕВ від 19.06.2014 р. оренди майна невчасно та не в повному обсязі сплачував орендну плату, допустивши заборгованість зі сплати орендних платежів більше ніж на 3 місяці, у звязку з чим та на підставі п.10.6.1 договору позивач просив розірвати договір оренди майна №54/2014/КЕВ та виселити відповідача зі займаного нежитлового приміщення.

У судові засідання 07.06.2016р. та 21.06.2016р. відповідач участі повноважного представника не забезпечив, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

19.06.2014р. між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова (орендодавець, позивач у справі) та Приватним підприємством Твердиня (орендар, відповідач у справі) було укладено договір оренди №54/2014/КЕВ, за умовами якого орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно нежитлові приміщення загальною площею 263,50 кв.м в будівлях №№19,20, військового містечка №21, що знаходяться на балансі Квартирно експлуатаційного відділу м.Львова та розташовані за адресою: м.Львів, вул. Лисенка,23а.

Відповідно до п. 1.3 договору, майно передавалось в оренду для використання під розміщення виробничо-складських приміщень.

В п.3.1 договору сторони погодили, що орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (грудень 2013р.) на рівні 4200,00 грн. Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди.

Відповідно до п. 3.3 договору сторони визначили, що орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно із положеннями п. 3.6 договору, орендна плата у розмірі 100% перераховується орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок орендодавця у територіальному органі державного казначейства не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним.

Рішенням господарського суду Львівської області від 13.10.2015р. у справі №914/2554/15 стягнуто з Приватного підприємства Твердиня на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова 27 963,25 грн. боргу, 5 604,13 грн. пені та 1 827,00 судового збору.

Згідно довідки КЕВ м.Львова від 21.06.2016р. заборгованість відповідача за період з 01.10.2015р. по 29.02.2016р. становить 79 739,59грн., у тому числі заборгованість по орендній платі на суму 27 963,25 грн., встановлена рішенням суду у справі №914/2554/15.

Станом на дату прийняття рішення у матеріалах справи відсутні докази оплати заборгованості та повернення орендованого приміщення.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Між сторонами виникли взаємні права та обовязки на підставі укладеного договору оренди нежитлового приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно ст.286 ГК України орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

У п.5.3 договору сторони погодили обовязок орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату, а у п.5.11 - обовязок здійснювати витрати, повязані з утриманням орендованого майна.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.283 ГК України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). В силу положень ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У п.10.6.1 договору оренди сторони погодили, що договір може бути достроково розірваний на вимогу орендодавця, зокрема, якщо орендар не вніс плати протягом 3-х місяців з дня закінчення строку платежу. Представником позивача у судовому засіданні 21.06.2016р. підтверджено заборгованість відповідача на суму 79 739,59грн., у тому числі заборгованість по орендній платі на суму 27963,25 грн., яка встановлена рішенням суду у справі №914/2554/15.

У пункті 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України визначено, що одним із наслідків порушення зобовязання є розірвання договору. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст.782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Враховуючи те, що відповідач, не здійснював сплату орендних платежів більше 3 місяців, чим допустив істотне порушення умов договору оренди, вимоги позивача є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.4-3 та ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд даної справи покладається на відповідача.

На підставі викладеного вище та керуючись ст.ст. 3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Розірвати договір оренди нерухомого військового майна №54/2014/КЕВ від 19.06.2014 р., укладений між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Львова та Приватним підприємством «Твердиня».

3. Зобовязати Приватне підприємство «Твердиня» (адреса: 81118, м. Львівська обл. Пустомитівський р-н, с. Ставчани, вул. Біла Гора, 21, ідентифікаційний ) звільнити орендоване майно: нежитлові приміщення загальною площею 263,50 кв.м в будівлях №№19,20, військового містечка №21, що знаходяться на балансі Квартирно експлуатаційного відділу м.Львова та розташовані за адресою: м.Львів, вул. Лисенка,23а.

Стягувач: Квартирно-експлуатаційний відділ м.Львова (79007,м.Львів, вул. Шевченка,3а, ).

4. Стягнути з Приватного підприємства «Твердиня» (адреса: 81118, м. Львівська обл. Пустомитівський р-н, с. Ставчани, вул. Біла Гора, 21, ідентифікаційний ) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м.Львова (79007,м.Львів, вул. Шевченка,3а, ) 2 756,00 грн. судового збору.

У судовому засіданні 21.06.2016р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 23.06.2016 р.

Суддя Яворський Б.І.