ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Справа № 920/1441/15

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Васищака І.М., суддів Бондар С.В., Студенця В.І., за участі представників сторін Р. Довганюка (дов. від 01.03.2016), В. Суярова (дов. від 21.06.2016), А. Максименко (дов. від 04.04.2016), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське міжрайонне відділення "зЕнергозбут" на рішення Господарського суду Сумської області від 26 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року у справі № 920/1441/15 за позовом публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, третя особа - товариство з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL", про визнання недійсним рішення,

УСТАНОВИВ:
У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" звернулося до Господарського суду Сумської області з позовом до Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання недійсним з підстав невідповідності закону рішення адміністративної колегії Сумського обласного відділення Антимонопольного комітету України від 25 червня 2015 року № 26 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 02-06/11-2015.

Відповідач позов не визнав.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 6 жовтня 2015 року до участі у справі третьою особою залучено товариство з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL".

Рішенням Господарського суду Сумської області від 26 січня 2016 року (судді П. Левченко, Ю. Зражевський, О. Соп'яненко), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року, у позові відмовлено з мотивів безпідставності вимог.

Публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" просить рішення та постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарськими судами статей 12 і 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", пунктів 3, 5.1, 6.1, 8 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженою розпорядженням Антимонопольного комітету України від 5 березня 2001 року № 49-р, пунктів 1.4, 1.5, 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17 січня 2013 року № 32, пункту 2.7 Правил введення в роботу технічно переоснащених або замінених складових частин об'єктів діючих електричних мереж напругою від 0,38 кВ до 110(150) кВ, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 8 листопада 2011 року № 691, пункту 5.4 Правил користування електричною енергією, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 31 липня 1996 року № 28, статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Сумське обласне територіального відділення Антимонопольного комітету України проти доводів касаційної скарги заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" право на подання відзиву на касаційну скаргу не використало і його представник у судове засідання не з'явився.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Господарськими судами встановлено, що за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL", розпорядженням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення від 14 травня 2015 року № 25 розпочато розгляд справи за ознаками порушення публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж у територіальних (географічних) межах Сумської області, що може призвести до ущемлення інтересів споживачів.

Перевіркою встановлено, що публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" у період з січня 2014 року по поточний період 2015 року є єдиним суб'єктом господарювання на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами на ринку послуг, пов'язаних з приєднанням до власних місцевих (локальних) електричних мереж у межах Сумської області. На території області розташовані діючі місцеві (локальні) електромережі публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго", та відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" товариство є таким, що займає монопольне (домінуюче) становище на зазначених ринках.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" на підставі договору від 11 серпня 2003 року № 935, укладеному з публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго", є споживачем електричної енергії. У листопаді 2013 року споживач подав заяву про збільшення величини дозволеної до використання потужності і 26 листопада цього року сторони уклали договір за № 57/234 про приєднання (об'єктів споживача) до електричних мереж публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго". Додатковою угодою від 16 грудня 2013 року сторони подовжили строку дії договору до 31 червня 2014 року.

Акт виконаних робіт складений та підписаний сторонами 16 травня 2014 року.

Водночас відповідні зміни до договору постачання електричної енергії від 11 серпня 2003 року в частині збільшення величини дозволеної до використання потужності публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" внесені не були, що зумовило подачу споживачем електричної енергії, на вимогу енергопостачальної організації, заяви від 2 липня 2014 року про укладення нового договору на постачання електричної енергії на інших умовах. Новий договір про постачання електричної енергії № 161935 публічним акціонерним товариством "Сумиобленерго" було укладено 18 серпня 2014 року.

Уклавши договір через 94 дні після виконання робіт з приєднання електроустановок споживача, публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" порушило вимоги пункту 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17 січня 2013 року № 32(далі - Правила приєднання), у частині надсилання споживачеві підписаного договору про постачання електричної енергії у 5 денний термін.

За таких обставин адміністративною колегією Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі № 02-06/11-2015 прийнято рішення від 25 червня 2015 року № 26 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", яким:

- визнано, що, відповідно до частини першої статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції", публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" є суб'єктом господарювання, що займало монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами на території Сумської області, де розташовані належні йому місцеві (локальні) електричні мережі, та ринку послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж, що належать товариству, протягом 2014 року та січня-травня 2015 року;

- визнано, що дії публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго", які полягали у порушенні строку надання товариству з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" підписаного договору про постачання (користування) електричної енергії, визначеного пунктом 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 17 січня 2013 року № 32, є порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді зловживання монопольним становищем на ринку послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж у територіальних (географічних) межах Сумської області, на якій розташовані діючі електричні мережі публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго", що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції;

- відповідно до статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" штраф у розмірі 68 000 грн.

Позивач заперечує висновки територіального відділення Антимонопольного комітету України з тих підстав, що відповідачем не конкретизовано, з яких саме послуг складається ринок послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж, що належать позивачеві.

За правилами статті 1 Закону України "Про електроенергетику" приєднання електроустановки - надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Відповідно до пункту 2.1.3 Правил приєднання, електропередавальна організація готує технічні вимоги до проекту зовнішнього електрозабезпечення, забезпечує виконання проектної документації, будівельно-монтажних, пусконалагоджувальних робіт та введення в експлуатацію новозбудованих чи реконструйованих електроустановок до точки приєднання замовника.

Твердження позивача про те, що він повинен надавати дві різні послуги - приєднання та підключення, оскільки підключення електроустановки замовника не є окремою послугою, а організаційно-технічним заходом, господарські суди визнали необґрунтованими, оскільки термін "підключення", згідно пункту 1.2 Правил приєднання означає виконання комплексу організаційно-технічних заходів з первинної подачі напруги на електроустановку (електроустановки) замовника, а відповідно до пункту 2.1.5 Правил приєднання підключення є одним із етапів процедури реалізації договору приєднання.

Остаточною метою замовника за результатами послуги з приєднання є споживання електричної енергії, тому підключення також входить до переліку послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про природні монополії" ринок передачі електричної енергії віднесено до сфери діяльності суб'єктів природних монополій. Зведений перелік природних монополій ведеться національними комісіями регулювання природних монополій у відповідній сфері.

Природна монополія - це стан товарного ринку, при якому задоволення попиту на цьому ринку є більш ефективним за умови відсутності конкуренції внаслідок технологічних особливостей виробництва (у зв'язку з істотним зменшенням витрат виробництва на одиницю товару в міру збільшення обсягів виробництва), а товари (послуги), що виробляються суб'єктами природних монополій, не можуть бути замінені у споживанні іншими товарами (послугами), у зв'язку з чим попит на цьому товарному ринку менше залежить від зміни цін на ці товари (послуги), ніж попит на інші товари (послуги) (стаття 1 цього Закону).

Згідно з пунктом 2.2 Умов та правил здійснення підприємницької діяльності з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України 13 червня 1996 року № 15 (далі - Умови та Правила), ліцензіат має право здійснювати ліцензовану діяльність лише на території здійснення ліцензованої діяльності. Пунктом 1.4 Умов та Правил встановлено, що під територією здійснення ліцензованої діяльності розуміється територія адміністративно-територіальної одиниці, де розташовані місцеві (локальні) електричні мережі, що перебувають у власності ліцензіата, яку ліцензіат погоджує з центральним органом виконавчої влади, що здійснює управління в електроенергетиці, указується ліцензіатом в описі за формою, наведеною в додатку до Умов та Правил, і затверджується Національною комісією з питань регулювання електроенергетики України в установленому порядку. Якщо на території адміністративно-територіальної одиниці розташовані електричні мережі інших ліцензіатів, то територія здійснення ліцензованої діяльності кожного з цих ліцензіатів визначається відповідно до території розташування об'єктів електроенергетики, що перебувають у власності ліцензіата.

Ринок послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж, що належать позивачеві є суміжним (нерозривно пов'язаним як у технічному, так і юридичному розумінні) з ринком передачі електричної енергії. Послуги з приєднання не можуть надаватися жодним іншим суб'єктом господарювання, окрім як електропередавальною організацією, яка діє виключно на території, де розташовані її електричні мережі.

Виключні функції випливають з визначення, що міститься у статті 1 Закону України "Про електроенергетику", згідно якої під приєднанням електроустановки розуміється надання електропередавальною організацією послуги замовнику із створення технічної можливості для передачі (прийняття) в місце приєднання електроустановки замовника відповідної потужності до електричних мереж електропередавальної організації (у тому числі новозбудованих) електричної енергії необхідного обсягу з дотриманням показників її якості та надійності.

Твердження позивача про те, що Сумським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України не були досліджені територіальні межі ринку послуг з приєднання на території Сумської області суперечать пункту 6.1 Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 5 березня 2002 року № 49-р (далі - Методика), відповідно до якого територіальні (географічні) межі ринку певного товару (товарної групи) визначаються шляхом установлення мінімальної території, за межами якої з точки зору споживача придбання товарів (товарної групи), що належать до групи взаємозамінних товарів (товарної групи), є неможливим або недоцільним. При цьому Методика не зобов'язує органи Антимонопольного комітету України при визначенні територіальних (географічних) меж ринку використовувати межі адміністративно-територіальних одиниць (областей, районів, населених пунктів), а рекомендує акцентувати увагу на економічних характеристиках товару, зручності його придбання для споживачів саме на певній території.

Національна комісія з питань регулювання електроенергетики України (лист від 17 травня 2006 року № 05-39-11/2427) звертає увагу на те, що в окремих випадках територія здійснення ліцензованої діяльності енергопостачальної компанії може не збігатися з географічною територією відповідно до адміністративно-територіального поділу, що пояснюється існуючими схемами місцевих (локальних) електромереж, що функціонували до структурної перебудови в електроенергетиці.

За змістом статті 1 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ринок товару (товарний ринок) - сфера обороту товару (взаємозамінних товарів), на який протягом певного часу і в межах певної території є попит і пропозиція.

Межі ринку органами Антимонопольного комітету України визначаються в кожному випадку окремо з урахуванням сфери обороту товару, у даному випадку в межах території, пов'язаної з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж, що належать електропередавальній організації. Тобто замовнику, земельна ділянка чи об'єкт нерухомості якого знаходиться в межах території, на якій розташовані електричні мережі електропередавальної організації, з економічної точки зору недоцільно звертатися до іншого ліцензіата, оскільки він не має жодних конкурентних переваг, у тому числі у площині цінової конкуренції.

За правилами частини 1 статті 12 Закону України "Про захист економічної конкуренції" суб'єкт господарювання займає монопольне (домінуюче) становище на ринку товару, якщо: на цьому ринку у нього немає жодного конкурента; не зазнає значної конкуренції внаслідок обмеженості можливостей доступу інших суб'єктів господарювання щодо закупівлі сировини, матеріалів та збуту товарів, наявності бар'єрів для доступу на ринок інших суб'єктів господарювання, наявності пільг чи інших обставин. Монопольним (домінуючим) вважається становище суб'єкта господарювання, частка якого на ринку товару перевищує 35 відсотків, якщо він не доведе, що зазнає значної конкуренції (частина 2 статті 12 Закону).

У даному випадку публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго" є суб'єктом природної монополії на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами, оскільки виробляє (реалізує) послуги на ринку, який відповідно до статей 1, 5 Закону України "Про природні монополії", перебуває у стані природної монополії. Отже в оспорюваному рішенні територіальним відділенням Антимонопольного комітету України обґрунтовано визнано позивача суб'єктом господарювання, що займав монопольне (домінуюче) становище на ринку передачі електричної енергії місцевими (локальними) електромережами на території Сумської області, де розташовані належні йому місцеві (локальні) електричні мережі, та на ринку послуг, пов'язаних з приєднанням до місцевих (локальних) електричних мереж, що належать позивачу, протягом 2014 року та поточного періоду 2015 року.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Взаємовідносини, які виникають процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії) регулюють Правила користування електричною енергією, затверджені постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (далі - Правила користування). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення).

Згідно з приписами пункту 5.1 Правил користування договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем і визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Без укладення чи внесення змін до укладеного раніше договору про постачання електричної енергії споживач не має права користуватися електричною енергією в необхідних йому (замовлених) обсягах, навіть якщо всі необхідні технічні передумови для цього були реалізовані в результаті виконання договору приєднання.

Згідно з оспорюваним рішенням дії публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго", що полягали у порушенні строку надання товариству з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" підписаного договору про постачання (користування) електричної енергії, визначеного пунктом 2.1.4 Правил приєднання електроустановок до електричних мереж, було правомірно визнано територіальним відділенням Антимонопольного комітету України порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Позивач, фактично виконавши роботи по збільшенню потужності електроустановок товариства з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" з 4 до 15 кВт (акт приймання-здавання об'єктів електричних мереж від 16 травня 2014 року), уже станом на 17 травня 2015 року створив умови для того, щоб електроустановки останнього споживали 15 кВт/год.

У разі, якщо б позивач надав договір про постачання електричної енергії з новими істотними умовами, у тому числі щодо дозволеної потужності електроустановок товариства з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" 15 кВт у строк, визначений пунктом 2.1.4 Правил приєднання, останній уже з 23 травня 2014 року мав би змогу споживати щомісячно 10 800 кВт (15 х 24 х 30). Саме таку величину потужності на 2014 рік і вказав у своїй заяві від 11 червня 2014 року замовник (товариство з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL").

Наведеними обставинами спростовуються твердження позивача про відсутність у нього можливості направити споживачу (товариству з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL") проект нового договору у зв'язку з ненаданням останнім (та іншими споживачами) інформації щодо договірних величин споживання електричної енергії, без яких договір про постачання електроенергії не може вважатися укладеним.

Отже позивач мав можливість направити підписаний проект договору про постачання електричної енергії до 23 травня 2014 року, не пізніше 5 днів після введення в експлуатацію електроустановок зовнішнього електрозабезпечення, як це передбачено пунктом 2.1.4 Правил приєднання. До того ж усі документи, необхідні для підписання договору про постачання електричної енергії з товариством з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" були наявні у позивача і не було потреби у поданні додаткової заяви про укладення договору з боку споживача.

У частині першій статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" наголошується на неможливості вчинення дій суб'єктом господарювання за умов значної конкуренції на ринку, зокрема, й ущемлення інтересів споживачів.

Ущемлення інтересів споживача підтверджується рішенням Господарського суду Сумської області від 3 березня 2015 року у справі № 920/247/15, відповідно до якого з товариства з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" на користь публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" було стягнуто 25 109 грн 16 коп. за перевищення договірної величини споживання електроенергії, оскільки наприкінці 2014 року виникла ситуація, за якої товариством з обмеженою відповідальністю "Бавар-SL" було перевищено договірні величини споживання, хоча усі технічні передумови для користування електричною енергією на умовах збільшеної потужності були наявні ще у травні 2014 року.

За приписом частини першої статті 13 Закону зловживанням монопольним (домінуючим) становищем на ринку є дії чи бездіяльність суб'єкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що призвели або можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції, або ущемлення інтересів інших суб'єктів господарювання чи споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку. Зловживання монопольним (домінуючим) становищем є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції (пункт 2 статті 50 Закону). Згідно з частиною другою статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за дане порушення накладається штраф у розмірі, передбаченому цією нормою.

З урахуванням наведених законодавчих приписів господарські суди дійшли правомірного висновку про відсутність підстав для визнання недійсним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 25 червня 2015 року № 26 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 02-06/11-2015.

За таких обставин колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені господарськими судами на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки судів відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Сумської області від 26 січня 2016 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23 березня 2016 року у справі № 920/1441/15 залишити без змін, а касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Сумиобленерго" в особі філії "Сумське міжрайонне відділення "Енергозбут" без задоволення.

Головуючий, суддя І. М. Васищак
Суддя С. В. Бондар
Суддя В. І. Студенець