ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.06.16р. Справа № 904/2955/16

За позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк "УКРГАЗБАНК"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення заборгованості у сумі 1 563,17 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Слєпков М.С., дов. № 130 від 02.04.15р.

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 1 563,17 грн. заборгованості за кредитним договором № 154/03/М3 від 18.06.07р.

22.06.16р. Позивачем надано розрахунок заборгованості Відповідача за період з 22.08.09р. по 22.03.12р., з якого вбачається що борг Відповідача за даний період становить 1 467,57 грн.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав. Судові ухвали (повістки), адресовані Відповідачеві, повернулася на адресу суду з відміткою поштової установи "За закінченням терміну зберігання" (№156 та №149).

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.06.07р. ВАТ Акціонерний Банк "Укргазбанк", правонаступником якого є ПАТ Акціонерний Банк "Укргазбанк" (далі Банк) з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі Позичальник) укладено кредитний Договір №154/03/М3 (далі Договір), за п.1.1. якого, Банк надає Позичальнику споживчий кредит в сумі 33 199,00 грн. на строк з 18.06.07р. по 17.06.09р. зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи з 18,0% річних у валюті кредиту.

Факт отримання Позичальником грошових коштів підтверджується копією платіжного доручення № 01 від 19.06.07р. та копією меморіального ордеру №TR.3508.1.18 від 18.06.07р.

Відповідно до п.3.1.7. Договору Банк нараховувати проценти за користування кредитом Позичальником за період від дня одержання окремих сум за кредитом до дня його погашення. Проценти нараховувати на залишок заборгованості за кредитом.

Згідно з п.3.3.1. Договору Позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в п.1.1. даного Договору цілі в строк з 18.06.07р. по 17.06.09р. в сумі 33 199,00 грн. та сплачувати заборгованість за кредитом згідно наступного графіка: у розмірі не менше 1 383,29 грн. щомісячно, з першого по десяте число місяця - в один день зі сплатою відсотків за користування кредитом, починаючи з липня 2007р., а 17.06.09р. в сумі 1 383,33 грн. на рахунок в Дніпропетровській філії ВА АБ "Укргазбанк", МФО 305448.

Сплачувати проценти за користування кредитом щомісячно, виходячи з 18,0 % річних, на рахунок в Дніпропетровській філії ВА АБ "Укргазбанк", МФО 305448, з першого по десяте число місяця наступного за місяцем в якому нараховуються відсотки , або на рахунок (у разі погашення процентів у термін до останнього дня робочого місяця за який сплачуються проценти), а також в день закінчення строку, на який надано кредит, у відповідності до п.1.1. даного Договору, в день дострокового погашення заборгованості по кредиту, в день дострокового розірвання даного Договору або у разі настання строку (терміну) виконання зобов'язань у відповідності до п.1.1. даного Договору.

У разі виникнення простроченої заборгованості за простроченим кредитом сплачувати проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки, встановленої в п.3.2.6. даного Договору, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Пунктом 3.2.6. Договору встановлено, що на залишок простроченої заборгованості за простроченим кредитом проценти нараховуються, виходячи з 19,0 % річних, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості.

Відповідно до п.3.1.6. Договору Банк зобов'язується розраховувати проценти, застосовуючи метод "факт/факт", коли для розрахунку береться фактична кількість днів у місяці та у році (365 або 366 днів).

За даними позивача, зобов'язання з повернення кредиту та сплати процентів Позичальником належним чином не виконувалися.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов кредитного Договору, у 2009р. Банк звернувся до суду з позовом про стягнення з Позичальника заборгованості за кредитним Договором у розмірі 10 670,87грн. Заборгованість розрахована станом на 21.08.09р., кредитний Договір продовжував діяти, проценти за користування кредитом продовжували нараховуватися.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 12.01.10р. у справі № 25/253-09 стягнуто з Відповідача 8 744,84 грн. - простроченої заборгованості за кредитом, 428,57 грн. - простроченої заборгованості по сплаті процентів, 1 432,82 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасне погашення кредиту, 64,65 грн. - заборгованості по пені за несвоєчасну сплату процентів, всього 10 670,87 грн. Дане судове рішення набрало законної сили та виконано Позичальником 22.03.12р.

Договір діяв після винесення рішення у справі №25/253-09, проценти по кредиту нараховувалися, та Позичальником не сплачені.

Виходячи з розрахунку Позивача, станом на 22.03.12р. залишок боргу (процентів) Позичальника становить 1 467,57 грн.

Наведене стало причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

22.06.16р. Позивачем надано розрахунок заборгованості Відповідача за період з 22.08.09р. по 22.03.12р. включно, з якого вбачається, що борг Відповідача (з процентів) становить 1 467,57 грн.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 1 467,57 грн., решта позовних вимог не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, (код 23697280) 1 467,57 грн. - боргу, 1 293,72 грн. - витрат зі сплати судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено ______________