ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.07.16р. Справа № 904/5398/16

Суддя Петрова В.І., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Торговий дім "СТАЛКЕР", м. Жовті Води, Дніпропетровська область, Україна

до Відкритого акціонерного товариства "Завод ЕТОН", м. Новолукомль, Вітебська область, Республіка Білорусь

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Стаття 63 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує суддю, який вирішує питання про прийняття позовної заяви, повернути позовну заяву з підстав неправильного оформлення позовної заяви та доданих до неї документів.

Суд досліджує позовну заяву за формальними ознаками, не вивчаючи питання по суті позовних вимог.

Позовна заява за №б/н від 30.06.2016р. разом з доданими до неї документами підлягає поверненню без розгляду на підставі наступного.

Як вбачається із прохальної частини позову, ТОВ НВП "Торговий дім "СТАЛКЕР" просить стягнути з ВАТ "Завод ЕТОН" оплату за товар у розмірі 4 553,12 Євро, пеню у розмірі 389,20 Євро, 3% річних у розмірі 63,96 Євро, всього 5 006,28 Євро.

Відповідно до абз.3 ч.1 ст.6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.

Згідно п.2.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" абзацом другим частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати нерезидентами судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. Водночас абзацом третім частини першої статті 6 Закону передбачено порядок сплати судового збору за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті. За змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті: для нерезидентів (за їх бажанням) - в іноземній валюті, для інших платників - у гривнях. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачується раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац третій частини першої статті 6 Закону).

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що позов подано 30.06.2016р., а судовий збір сплачений 09.06.2016р., тобто раніше.

Отже судовий збір визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до євро, встановленого Національним банком України саме на день сплати.

Національний банк України на 09.06.2016р. встановив офіційний курс гривні до євро: 100 євро - 2838,1421 гривні.

Ціна позову складає 5 006,28 Євро (еквівалент станом на 09.06.2016р. - 142 078,22 гривень).

Тобто судовий збір становить 2 131,17грн.

Однак, як вбачається із платіжного доручення №24 від 09.06.2016р., судовий збір сплачений у розмірі 2 105,00грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

ТОВ НВП "Торговий дім "СТАЛКЕР" до позовної заяви за №б/н від 30.06.2016р. додало в якості доказів направлення ВАТ "Завод ЕТОН" копії позовної заяви та доданих до неї документів фіскальний чек №6032 від 29.06.2016р. та опис вкладення від 29.06.2016р.

Тобто, дата, зазначена у фіскальному чеку та описі вкладення, раніше дати позовної заяви, поданої до суду.

Із поданих фіскального чеку та опису вкладення не вбачається, що на адресу ВАТ "Завод ЕТОН" надіслана саме позовна заява за №б/н, яка датована 30.06.2016р.

Враховуючи викладене, фіскальний чек №6032 від 29.06.2016р. та опис вкладення від 29.06.2016р. не можуть слугувати належним доказом направлення ВАТ "Завод ЕТОН" позовної заяви за №б/н від 30.06.2016р.

Відповідно до п.3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п.п.4, 6 ч.1 ст.63, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Додаток: - позовна заява за №б/н від 30.06.2016р. з доданими до неї документами на 18 аркушах, в тому числі платіжне доручення №24 від 09.06.2016р.;

- роздруківка з офіційного сайту Національного банку України станом на 09.06.2016р.

Суддя ОСОБА_1