ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"14" червня 2016 р. Справа № 911/1537/16

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка), м. Київ
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Київська обл., Броварський р-н, с. Рожівка
про стягнення 7304,53 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_2 дов. від 28.04.2015 № 115/14
відповідача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) (далі позивач) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі відповідач) про стягнення 7304,53 грн., з яких 4111,29 грн. основний борг, 2090,76 грн. інфляційні втрати, 174,30 грн. 3% річних, 928,18 грн. пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором оренди об'єкта нерухомості від 30.05.2014 № 30 щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат у строк визначений договором.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір оренди об'єкта нерухомості від 30.05.2014 № 30 (далі договір) відповідно до умов якого, позивач орендодавець передав, а відповідач орендар прийняв у строкове платне користування нежитлові офісні приміщення, загальною площею 45,3 квадратних метри, а саме: кімната № 15 площею 33,3 квадратних метри та кімната № 16 площею 12 квадратних метрів, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80, другий поверх (далі обєкт оренди) (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору обєкт оренди використовується орендарем для розміщення офісу.

Пунктом 3.3.2 договору орендар зобовязався вчасно і в повному обсязі, у відповідності до умов цього договору, сплачувати орендну плату та плату з відшкодування експлуатаційних та комунальних платежів.

У відповідності до п. 5.3 договору крім орендної плати, орендар на підставі показників лічильників та після отримання рахунків відшкодовує вартість: усіх комунальних послуг (водо-, енерго-, теплопостачання, телефонний зв'язок тощо), які споживаються орендарем; експлуатаційних послуг та витрат. Відшкодування вартості комунальних послуг та експлуатаційних витрат здійснюється у фактичних затратах, пропорційно займаній площі та сплачується до 10 числа кожного поточного місяця, за минулий місяць, в якому здійснювалось користування обєктом оренди, на підставі рахунків виписах службою забезпечення Укоопспілки на рахунок № 3013.

Цей договір набуває чинності 01 червня 2014 року і діє до 31 травня 2015 року включно.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування нежитлові офісні приміщення, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 53/80, про що свідчить акт приймання-передачі приміщень від 01.06.2016, який підписаний в двосторонньому порядку повноважними представниками сторін та скріплений печаткою позивача, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Додатковою угодою від 28.11.2014 до договору сторони дійшли згоди, 30.11.2014 (включно), розірвати договір оренди обєкта нерухомості від 30.05.2014 № 30.

Для відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат позивач виставляв відповідачу відповідні рахунки, а саме: від 31.10.2014№ 1039 на суму 1481,08 грн., від 28.11.2014 № 1157 на суму 2630,21 грн.

Разом з тим, відповідач в супереч умов договору не виконав належним чином взяті на себе договірні зобовязання щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат за період жовтень листопад 2014 року, в звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат за період жовтень листопад 2014 року в розмірі 4111,29 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладених між сторонами договорів, відповідач не виконав своїх зобовязань щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат за період жовтень листопад 2014 року, в звязку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат за період жовтень листопад 2014 року в розмірі 4111,29 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат в розмірі 4111,29 грн.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо відшкодування вартості комунальних та експлуатаційних витрат, позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних з прострочених сум грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача інфляційні втрати з прострочених сум за загальний період прострочення з 11.11.2014 по 28.04.2016 складають 2090,76 грн. 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 11.11.2014 по 28.04.2016 складають 174,30 грн.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Також позивач на підставі п. 8.3 договору просить суд за несвоєчасну сплату відшкодування вартості комунальних послуг і експлуатаційних послуг та послуг, що повязані з утриманням обєкта оренди, стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, від суми, що підлягає сплаті, за кожен день прострочення, розмір якої за розрахунком позивача за загальний період прострочення з 11.11.2014 по 11.06.2015 складає 928,18 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 4111,29 грн. основного боргу, 2090,76 грн. інфляційних втрат, 174,30 грн. 3% річних, 928,18 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (07414, Київська обл., Броварський район, с. Рожівка, вул. Жовтневої Революції, 12, корпус А, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Центральної спілки споживчих товариств України (Укоопспілка) (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 7/11, ідентифікаційний код 00012635) 4111 (чотири тисячі сто одинадцять) грн. 29 коп. основного боргу, 2090 (дві тисячі девяносто) грн. 76 коп. інфляційних втрат, 174 (сто сімдесят чотири) грн. 30 коп. 3% річних, 928 (девятсот двадцять вісім) грн. 18 коп. пені, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 17.06.2016.