КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 911/1449/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - не з'явився, від відповідача 1. - Мочинський А.Р., від відповідача 2. - Бойко В.М., від відповідача 3. - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест»

на ухвалу господарського суду Київської області від 29.04.2016р.

по справі № 911/1449/16 (суддя - Карпечкін Т.П.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро»

до 1. товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність»

2. товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест»

3. відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції

про визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.04.2016р. заяву ТОВ «Самбор Агро» №32 від 25.04.2016р. про вжиття заходів до забезпечення позову задоволено. Вжито заходи до забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №50017525 по виконанню ухвали про затвердження мирової угоди господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі №922/4202/15.

Не погодившись із прийнятою ухвалою, товариство з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 29.04.2016р. по справі №911/1449/16 скасувати та прийняти нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. Зобов'язати ВДВС Рокитнянського РУЮ поновити виконавче провадження №50017525.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.06.2016р. відновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест» строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.06.2016р. продовжено строк розгляду справи в порядку ст. 69 Господарського процесуального кодексу України.

Від ВДВС надійшла телеграма про розгляд справи за відсутністю представника.

ТОВ «Агроспецінвест» надало клопотання про приєднання документів до матеріалів справи, а саме: копії ухвали господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. по справі №922/4202/15 про затвердження мирової угоди, постанови ВДВС Рокитнянського РУЮ від 04.02.2016р. про відкриття виконавчого провадження №50017525 та постанови ВДВС Рокитнянського РУЮ від 11.05.2016р. про зупинення виконавчого провадження.

СТОВ «Співдружність» заперечує проти апеляційної скарги.

На вимогу Київського апеляційного господарського суду судом першої інстанції надіслано матеріали справи №911/1449/16.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Самбор Агро» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Згідно із п.3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників сторін, які належним чином повідомлені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

ТОВ «Самбор Агро» звернулось до господарського суду Київської області із позовом до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Співдружність», товариства з обмеженою відповідальністю «Агроспецінвест», відділу державної виконавчої служби Рокитнянського управління юстиції про визнання права власності на зерно соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків сорт «Ягуар», що знаходиться за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с. Сиянва, вул. Жовтнева, 91-а та виключення з опису та арешту накладеного відділом Державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції у межах виконавчого провадження №50017525 від 04.02.2016р. майно, а саме: зерно соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків сорту «Ягур», що знаходиться за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с. Сиянва, вул. Жовтнева, 91-а та належить ТОВ «Самбор Агро».

Ухвалою господарського суду Київської області від 27.04.2016р. порушено провадження у справі.

Разом із позовом, ТОВ «Самбор Агро» подало заяву про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій відділу державної виконавчої служби Рокитнянського районного управління юстиції у виконавчому провадженні №50017525 від 04.02.2016р. по виконанню ухвали про затвердження мирової угоди господарського суду Харківської області від 21.09.2015р. у справі № 922/4202/15 щодо арештованого майна, а саме: зерна соняшника посівного матеріалу в кількості 2350 мішків, що знаходиться за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а.

Обґрунтовуючи заяву позивач посилається на те, що ВДВС Рокитнянського РУЮ відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» відкрито виконавче провадження та проводяться виконавчі дії по стягненню з СТОВ «Співдружність» коштів на користь ТОВ «Агроспецінвест». В ході проведенні виконавчих дій державним виконавцем було описано майно, що належить ТОВ «Самбор Агро», який не являється боржником по виконавчому провадженню №50017525.

На підтвердження придбання посівного матеріалу соняшника сорту «Златібор» в кількості 2350 мішків у СТОВ «Співдружність» позивач надав договір купівлі-продажу №20/10 від 20.20.2015р., акт приймання-передачі №1 від 21.10.2015р., рахунки №121 від 20.10.2015р., №123 від 21.10.2015р., накладну №507 від 21.10.2015р., платіжні доручення №259 від 26.10.2015., №252 від 23.10.2015р., №248 від 21.10.2015р. /а.с. 23-28/.

Як зазначає позивач у позові, за домовленістю сторін придбане майно зберігалось на складі СТОВ «Співдружність» за адресою: Київська область, Рокитнянський район, с. Синява, вул. Жовтнева, 91-а.

Згідно п. 5.2. договору купівлі-продажу в разі невідповідності товару якісним показникам, заявленим продавцем, останній в терміні до п'яти діб зобов'язаний замінити неякісний товар, про що має бути складений відповідний акт представниками обох сторін.

06.04.2016р. згідно акту невідповідності якісним показникам СТОВ «Співдружність» замінив неякісний товар на посівний матеріал сорту «Ягуар». /а.с. 29/.

Відповідно до п. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Самбор Агро» звернулось суду із відповідним позовом.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

За статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Відповідно до змісту інформаційного листа Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики забезпечення позову» № 01-8/2776 від 12.12.2006 року при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до п.п. 1, 5, 7 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Вилучення арештованого майна з передачею його для реалізації здійснюється у строк, встановлений державним виконавцем, але не раніше ніж через п'ять днів після накладення арешту. Продукти та інші речі, що швидко псуються, вилучаються і передаються для продажу негайно після накладення арешту.

Згідно акту опису й арешту майна від 21.04.2016р. вбачається, що описане майно буде передане для реалізації не пізніше 27.04.2016р. /а.с. 19/.

Таким чином, наявні підтверджені доказами фактичні обставини, з якими пов'язується застосування забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих дій, оскільки невжиття таких заходів може утрудними чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позову про визнання права власності та виключення майна з акту опису та арешту.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом Київської області правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З наведених у даній постанові обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування ухвали господарського суду Київської області від 29.04.2016р. у справі № 911/1449/16.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Київської області від 29.04.2016р. у справі № 911/1449/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Копії матеріалів справи №911/1449/16 та матеріали справи №911/1449/16 повернути до господарського суду Київської області для подальшого продовження.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова