КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Справа№ 910/353/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Алданової С.О.

за участю представників:

Від позивача: Ніколащенко С.О. - представник за довіреністю.

Від відповідача: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 року

у справі №910/353/16 (суддя Балац С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця"

до Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал

Продактс"

про стягнення 880 914, 12 грн.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 Публічне акціонерне товариство "Українська залізниця" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" про стягнення 880 914, 12 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про експлуатацію залізничної під'їзної колії від 07.06.2013 року № ДН-4/29/679-1 та Статуту залізниць України в частині здійснення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.02.2016 року у справі № 910/353/16 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Юкрейніан Кемікал Продактс" звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що прямування вагонів на під'їзну колію, що належить вантажовласнику було заблоковано через заборону співробітників Херсонського прикордонного загону Азово-Черноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України, що підтверджується листами начальника станції Вадим, а тому вини відповідача у затримці вагонів з вантажем немає.

Позивачем подано заперечення на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити без задоволення.

Представник Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" у судове засідання не з'явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду даної справи, посилаючись на хворобу представника.

Розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, судова колегія прийшла до висновку про відмову у його задоволенні, зважаючи на те, що Приватним акціонерним товариством "Юкрейніан Кемікал Продактс" не надано доказів хвороби представника, та те, що відповідач не позбавлений права направити іншого представника у судове засідання, як це передбачено ст. 28 ГПК України.

У пункті 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року N 18 зазначено, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає за можливе розглядати справу у відсутності представника Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс", повідомленого належним чином про час та місце судового засідання, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представника позивача, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2013 року між Державним підприємством "ОДЕСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (залізниця) та Приватним акціонерним товариством "КРИМСЬКИЙ ТИТАН" (власник колії) укладено договір про експлуатацію залізничної під'їзної колії від 07.06.2013 № ДН-4/29/679-1, за умовами якого згідно із Статутом залізниць України, правилами перевезення вантажів і на умовах цього Договору експлуатується під'їзна колія, що належить власнику колії та примикає до станційної з'єднувальної колії 20 станції Вадим Одеської залізниці через стрілку № 4, яка обслуговується власним локомотивом.

Додатковою угодою №2 від 10.03.2015 року до договору, у зв'язку із зміною найменування власника колії внесено зміни до договору, вказавши найменування власника колії замість Приватного акціонерного товариства "Кримський ТИТАН" - приватне акціонерне товариство "Юкрейніан Кемікал Продактс".

Відповідно до п. 4 договору маневрова робота, подача і забирання вагонів на під'їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів та маневрової роботи і Інструкції з сигналізації, Місцевої інструкції про забезпечення безпеки руху при виконанні маневрової роботи локомотивом промислового підприємства ПрАТ "Кримський ТИТАН" на коліях загального користування станції Вадим Херсонської дирекції залізничних перевезень.

У п. 15 договору сторони визнасилися, що власник колії сплачує залізниці плату:

- за користування вагонами (контейнерами) - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами та Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1);

- за маневрову роботу, яка виконується за письмовою заявкою власника колії - згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом (Тарифного керівництва №1);

- інші збори і плати згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом та вільних тарифів (Тарифного керівництва №1).

Збори і плати вносяться: централізовано через розрахункові підрозділи залізниці з урахуванням діючого коефіцієнту на підставі діючого договору № 1420272 "Про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги".

Згідно з п.20 договору цей договір укладається терміном на 5 років з 10.06.2013 року до 10.06.2018 року включно.

Встановлено, що у липні 2015 на адресу Приватного акціонерне товариства "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС" на станцію Вадим Одеської залізниці надійшли вагони з вантажем, а саме:

- № 60433661 згідно накладної № 37448420;

- № 60019650 згідно накладної № 45198548;

- № 60413275 згідно накладної № 45253382;

- № 67889279 згідно накладної № 45248457;

- № 66693342 згідно накладної № 44048585;

- № 60359932 згідно накладної № 45406303;

- № 60515467 згідно накладної № 45428414;

- № 68779610 згідно накладної № 45371333;

№ 65295743 згідно накладної № 45728888.

Після прибуття вагонів на станцію Вадим представники філії відповідача відповідно до вимог пункту 42 Статуту залізниць України та Договору були про це повідомлені, про що свідчить запис у книзі повідомлення про час подавання вагонів під вивантаження, копія якої наявна в матеріалах справи.

У зв'язку із затримкою вагонів працівниками залізниці складені акти загальної форми про затримку на станційних путях станції Вадим Одеської залізниці з вини відповідача, а саме: № 1211, 1297, 1169, 1393, 1171, 1395, 1170, 1394, 1147, 1151, 1165, 1162, 1129, 1135, 1161, 1108, 1114, 1017, 1019, 1020, 1021, 1022, 1023, 1024, 1025, 1026.

Після вивантаження та забирання вагонів з під'їзної колії працівниками станції Вадим складені відомості плати за користування вагонами № 18099031, 19099032, 20099033 на загальну суму 387 412,60 грн.

Крім цього, працівниками станції Вадим складені накопичувальні картки № 17090518, 17070407, 0608446, 14080461, 10080453 про стягнення збору за зберігання вантажу у вагонах на загальну суму 346 682,50 грн.

Отже, загальна сума заборгованості відповідача за користування вагонами та збору за зберігання вантажу у вагонах складає 880 914,12 грн. (734 095,10 грн. + 20 % ПДВ 146 819,02 грн.).

Як передбачено ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 526 ЦК України.

В силу ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

За приписами п. 5 ст. 307 ГК України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до положень статті 119 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 457, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства.

Відповідно до п. 3 "Правил користування вагонами і контейнерами", які затверджені наказом міністерства транспорту України від 25.02.1999 року N 113 (далі - Правила) облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6). За договором між вантажовласником і залізницею всі ці документи можуть оформлятися і надаватися в електронному вигляді. Порядок здійснення електронного документообігу під час перевезення вантажів залізничним транспортом у внутрішньому сполученні регламентується додатком до договору про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги.

Пунктом 12 Правил визначено, що загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника.

Згідно з п. 13 Правил, плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці.

В силу п. 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Окрім цього, пунктом 8 Правил визначено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Як вбачається з матеріалів справи, співробітники Херсонського прикордонного загону Азово-Черноморського регіонального управління Державної прикордонної служби України під час проведення огляду спірних вагонів були виявлені ознаки можливого порушення митних правил (супровідні документи на вантаж (товаротранспортні накладні) які у подальшому надали до Херсонської митниці ДФС для митного оформлення вантажу містили недостовірні відомості.

Проте, під час досудового розслідування не було здобуто відомостей які б свідчили про внесення недостовірних даних до супровідних документів на вантаж чи інших фактичних даних, які окремо чи у сукупності вказували на незаконну діяльність відповідача, що підтверджується постановою головного управління національної поліції в Херсонській області про закриття кримінального провадження від 27.11.20115 року за №0000464.

Однак, судова колегія звертає увагу на пункт 17 оглядового листа від 29.11.2007 р. N 01-8/917 Вищого господарського суду України "Про деякі питання судової практики застосування Статуту залізниць України, інших норм транспортного законодавства", в якому зазначено, що вантажовідправник, вантажоодержувач повинен сплачувати залізниці плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів (контейнерів), пов'язаної з митним оформленням.

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені в пункті 121 Статуту залізниць України, та пункті 16 Правил користування вагонами і є вичерпними, затримку вагонів, пов'язану з митним оформленням, до цих підстав не віднесено. Посадові особи залізниць не мають права видавати товари (вантажі), що перебувають під митним контролем, виконувати будь-які операції з ними (навантаження, вивантаження, перевантаження, виправлення пошкоджень упакування, розпакування, перепакування або зміну ідентифікаційних знаків чи маркування, нанесених на упаковку) без дозволу митного органу.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Апелянтом належними та допустимими доказами не спростовані встановлені вище обставини.

Враховуючи зазначене вище, судова колегія вважає, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позов задоволено, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Юкрейніан Кемікал Продактс" на рішення Господарського суду м. Києва від 22.02.2016 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 22.02.2016 року у справі № 910/353/16 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/353/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.О. Алданова