ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016р. Справа № 914/1501/16

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУНО, м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Львівобленерго, м.Львів

про стягнення 169 986,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - представник (довіреність №010516/1 від 31.05.2016);

від відповідача ОСОБА_4 представник (довіреність вих. №112-2458 від 18.04.2016р.).

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУНО до ОСОБА_2 акціонерного товариства Львівобленерго про стягнення 207 451,84 грн. заборгованості, з яких 169 986,00 грн. основний борг, 166,72 грн. пеня, 32 297,34 грн. інфляційні нарахування та 5 001,78 грн. три проценти річних.

Ухвалою суду від 06.06.2016р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 21.06.2016р.

В судовому засіданні 21.06.2016р. судом оголошено перерву до 30.06.2016р. до 15:20 год. для надання сторонам можливості вжити заходи для врегулювання спору.

23.06.2016р. до канцелярії господарського суду Львівської області надійшла заява за вих. №170616/4 від 17.06.2016р. (вх.№3311/16) про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову. Працівниками канцелярії господарського суду Львівської області складено акт №378 від 23.06.2016р., в якому зазначається, що під час розкриття конверта (пакета), надісланого від ТзОВ ІТУНО виявлено недоліки, а саме відсутній додаток №2 оригінал квитанції та опису про відправлення відповідачеві копії заяви і доданих до неї документів.

30.06.2016р. представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог за вих.№290616/1 від 29.06.2016р. (вх.№3401/16 від 30.06.2016р.), в якій вказано, що у звязку із визнанням відповідачем своїх зобовязань по сплаті основної суми боргу та судових витрат перед позивачем, останній відмовляється від частини позовних вимог, які були заявлені у заяві збільшення позовних вимог та зміну підстав позову (вих. №170616/4 від 17.06.2016р. (вх.№3311/16)) та просить заяву про зменшення розміру позовних вимог прийняти до провадження та стягнути з відповідача 169 986,00 грн. основного боргу за надані надані послуги по здійсненню технічного обслуговування, профілактики та ремонтування компютерів і периферійного устаткування обладнання та 3 728,88 грн. судового збору.

В судовому засіданні представник позивача не підтримав попередньо подану заяву про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову (вих. №170616/4 від 17.06.2016р. (вх.№3311/16)), просив позов задоволити, з підстав викладених у позовній заяві, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог (вих.№290616/1 від 29.06.2016р. (вх.№3401/16 від 30.06.2016р.)).

Заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Представником відповідача подано заяву про визнання позову за вих.№112-3756 від 30.06.2016р. (вх.№27616/16 від 30.06.2016р.), в якій зазначено, що актом здачі-прийняття робіт (надання послуг) ІТ-0000137 від 08.04.2015р. підтверджено факт надання позивачем послуг відповідачу на суму 169 986,00 грн., які неоплачені зі сторони відповідача. У вищенаведеній заяві відповідач зазначає, що у звязку із наведеними вище обставинами він визнає предявлений позов по даній справі про стягнення з відповідача 169 986,00 грн. відповідно до договору №112/153/14-701 від 29.12.2014р.

В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог не заперечив та підтримав заяву про визнання позову, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представника позивача та враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд,-

встановив:

29.12.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю ІТУНО (виконавець) та ОСОБА_2 акціонерним товариством Львівобленерго (замовник) було укладено договір №112/153/14-701 (надалі договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобовязання, зокрема здійснювати технічне обслуговування, профілактику та ремонтування компютерів і периферійного устаткування (надалі обладнання).

Відповідно до п.1.1.2., п.1.1.3. та п.1.1.4. договору повний перелік обладнання вказаний в додатку №1 до договору. Повний перелік послуг, які повинен здійснювати виконавець, вказаний в додатку №2 до договору. Місце розташування обладнання, яке підлягає обслуговуванню виконавцем, вказане в додатку №3 до договору.

Відповідно до п.2.1. договору загальна сума цього договору складає 2 040 000,00 грн. (два мільйони сорок тисяч гривень 00 копійок), в тому числі податок на додану вартість у розмірі 340 000,00 грн. (триста сорок тисяч гривень 00 копійок).

Відповідно до п.2.3. та п.2.4. договору вартість послуг враховує витрати виконавця на витратні матеріали та запчастини, включаючи витрати на транспортування витратних матеріалів та запчастин, виїзд фахівця до місця розташування обладнання замовника. Вартість послуг є дійсною і не повинна змінюватися протягом всього часу дії договору.

Відповідно до п.2.5. та п.2.7. договору акт здачі-прийняття наданих послуг повинен включати вартість наданих послуг, вартість витратних матеріалів та вартість запчастин, що були використані під час ремонту обладнання. Оплата за надані послуги проводяться протягом 60 календарних днів після надання відповідної послуги та підписання акту здачі-прийняття послуг.

Відповідно до п.3.1. та п.3.2. договору сторони погодили, що кожного місяця виконавець направляє замовнику два підписаних примірники акту здачі-прийняття послуг, які були надані за місяць, по одному для кожної із сторін. Замовник зобовязаний протягом трьох робочих днів направити виконавцю підписаний акт здачі-приймання, або письмове повідомлення про відмову від підписання акту з мотивуванням причин відмови. У випадку мотивованої відмови замовника від підписання акту здачі-приймання, сторони протягом пяти робочих днів складають двосторонній акт із зазначенням недоліків і строків їх усунення.

Позивач свої зобовязання згідно договору №112/153/14-701 від 29.12.2014р. виконав повністю, надав відповідачу послуги на загальну суму 169 986,00 грн., про що сторони погодили та підписали акт №ІТ-0000137 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 08.04.2015р.

Відповідачу було виставлено рахунок-фактуру №ІТ-0000149 від 30.03.2015р. на оплату за надані послуги на загальну суму 169 986,00 грн. (копія знаходиться в матеріалах справи).

Проте, відповідач порушив свої зобовязання, оплату за надані послуги згідно договору №112/153/14-701 від 29.12.2014р. не провів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в сумі 169 986,00 грн.

05.04.2016р. позивач звертався до відповідача з претензією вих.№1, якою вимагав протягом 7 (семи) робочих днів з дня її отримання сплатити заборгованість. Проте, відповідач залишив дану претензію без відповідачі та задоволення.

Згідно ч.4 ст.22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Позивач скористався правом наданим йому ч.4 ст.22 ГПК України та подав заяву про збільшення позовних вимог та зменшення позовних вимог.

Слід зазначити, що попередньо подана заява за вих. №170616/4 від 17.06.2016р. (вх.№3311/16) про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову судом не розглядається, оскільки представник позивача її не підтримував у судовому засіданні.

Отже, згідно поданої заяви вих.№290616/1 від 29.06.2016р. (вх.№3401/16 від 30.06.2016р.) про зменшення розміру позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 169 986,00 грн. основного боргу за надані послуги.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Положеннями ст.ст.627, 628, 629 ЦК України визначено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до умов ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Факт виконання позивачем своїх зобовязань по договору підтверджується актом №ІТ-0000137 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 08.04.2015р. на загальну суму 169 986,00 грн., який підписаний відповідачем без претензій та зауважень.

Відповідачу було виставлено рахунок-фактуру №ІТ-0000149 від 30.03.2015р. на оплату за надані послуги на загальну суму 169 986,00 грн. (копія знаходиться в матеріалах справи).

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2.7. договору оплата за надані послуги проводяться протягом 60 календарних днів після надання відповідної послуги та підписання акту здачі-прийняття послуг.

Проте, відповідач оплату за надані послуги згідно договору №112/153/14-701 від 29.12.2014р. не провів, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на момент прийняття рішення (30.06.2016р.) складає 169 986,00 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Суд враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення основного боргу в сумі 169 986,00 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Слід зазначити, що відповідач визнав позов згідно заяви про зменшення позовних вимог повністю, про що вказав у заяві про визнання позову вих.№112-3756 від 30.06.2016р. (вх.№27616/16 від 30.06.2016р.). Слід зазначити, що заява про визнання позову підписана представником ПАТ Львівобленерго за довіреністю №112-2458 від 18.04.2016р. ОСОБА_4 згідно якої йому надано таке право.

Враховуючи, що дії представника відповідача не суперечить законодавству і не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку що вимоги позивача, з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, підлягають задоволенню повністю.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата позивачем судового збору підтверджується платіжним дорученням №506 від 01.06.2016р. на суму 3 111,79 грн.

Позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог відповідно до якої до стягнення заявлено 169 986,00 грн.

Згідно п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відтак позивачу, за умови звернення з відповідним клопотанням на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, поверненню підлягає 561,98 грн. судового збору, у звязку із зменшенням суми позовних вимог.

Слід зазначити, що при поданні заяви про збільшення позовних вимог та зміну підстав позову вих. №170616/4 від 17.06.2016р. (вх.№3311/16) позивачем доплачено судовий збір на суму 617,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням №584 від 17.06.2016р. Судом дана заява не розглядалась, оскільки позивач більше її не підтримував.

Відтак, за умови звернення позивача з відповідним клопотанням, на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, йому належить повернути 617,11 грн. зайво сплаченого судового збору.

Загальна сума судового збору, яка підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України становить 1 179,09 грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір в сумі 2 549,79 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.7 Закону України Про судовий збір, ст.ст. 11, 525, 530, 610-612, 627-629, 901 ЦК України, ст.ст. 174, 193 ГК України, ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 78, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов, згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог, задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 акціонерного товариства Львівобленерго (79026, м.Львів, Сихівський район, вул.Козельницька, буд.3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІТУНО (04213, м.Київ, Оболонський район, проспект Героїв Сталінграду, буд. 48; ) 169 986,00 грн. основного боргу та 2 549,79 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно вимог ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, представникам сторін і третіх осіб, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 04.07.2016р.

Суддя Сухович Ю.О.