ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.16р. Справа № 904/4211/16

За позовом Приватного акціонерного товариства "Українська гірничо-металургійна компанія", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Укрзалізниця", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 45 010, 39 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 94 від 15.01.16 р., представник;

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. НАТ 719891 від 22.04.16 р., юрисконсульт відділу нормативних актів та аналітичної роботи.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Українська гірничо-металургійна компанія» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 45 010, 39 грн., що складають суму спричинених збитків.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на те, що позивачем не доведено належними доказами завдання збитків, оскільки, акт про встановлення розбіжностей у кількості та якості складений з порушенням вимог інструкції П-6, а акт експертизи відображає лише нестачу вантажу, відомостей про причини, з яких це сталось, останній не містить.

21.06.16 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2015 року по залізничній накладній № 49929649 зі станції Комунарськ на адресу позивача прибув вагон № 65385767, з вантажем металопрокат швелер 12П.

Вантажовідправником продукції згідно накладної є ПАТ «Алчевський металургійний комбінат».

Звертаючись із даним позовом позивач посилається на те, що при прийманні вказаного вище вантажу було встановлено ознаки розкрадення, а саме, переривання маркування та ослаблення обвязки.

Як стверджує позивач, 21.11.2015 року представником станції у складанні комерційного акту та видачі вантажу було відмовлено, у звязку з тим, що окрім переривання маркування та ослаблення обв'язки, одна із зв'язок розрізана.

23.11.2015 року на ім'я начальника Запорізької дирекції залізничних перевезень Позивачем подано скаргу на відмову у складанні комерційного акту (а.с. 13).

26.11.2015 року листом №ДН-3-02-81/990 від 26.11.2015 р. у задоволені скарги відмовлено у звязку з тим, що стан вантажу змінився, крім того, що малось послаблення обв'язок і переривання маркування, було виявлено, що вантаж марковано 2 повздовжніми полосами фарби, маркування різного кольору: полоса починається у борта вагона синього кольору, посередині - блакитного, потім знову синього. На металопродукції, що знаходиться посередині вагону дріт розрізаний, ув'язка послаблена, скручена від руки. На думку залізниці даний факт вказує на початок вивантаження без участі представників залізниці.

У звязку з відмовою перевізника від видачі комерційного акту, позивачем складено комісійний акт про встановлення розбіжності у кількості та якості при прийомці ТМЦ та залучено експерта Запорізької торгово-промислової палати для перевірки кількості вантажу та перевірки якості та цілісності упаковки та маркування вантажу.

Згідно акту про встановлення розбіжності у кількості та якості при прийомці ТМЦ від 27.11.2015 року та акту експертизи №0-1113 від 30.11.2015 року нестача швелера 12П у вагоні №65385767 складає 4 780 кг.

З огляду на зазначені вище обставини, позивач вважає, що нестача металопрокату виникла саме в наслідок не забезпечення відповідачем збереження вантажу під час перевезення, у звязку з чим позивач звернувся до суду із вимогою про стягнення з відповідача збитків в сумі 45 010, 39 грн.

Заявлені вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 110, 113 Статуту залізниць України, ст. 308 Господарського кодексу України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, за незбереження прийнятого до перевезення вантажу вона несе відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди.

Статтею 114 Статуту залізниць України передбачено, що залізниця відшкодовує збитки, що виникли з її вини під час перевезення, за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі.

Згідно зі ст. 129 Статуту залізниць України, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми.

Відповідно до п. 4 Правил складання актів, зареєстрованих в Мінюсті України 06.07.2002 за № 567/6855 та затверджених наказом Мінтрансу України від 28.05.2002 за № 334 (далі Правила) комерційні акти складаються:

на місцях загального користування - у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу;

при вивантаженні на місцях не загального користування - у день здачі вантажу одержувачу, у цьому разі перевірка повинна здійснюватись до вивантаження або в процесі вивантаження чи зразу ж після нього.

Згідно до п. 24 Правил видачі вантажів, у випадку коли залізниця у відповідності із Статутом зобов'язана перевірити вантаж, відкривання вагону й вивантаження проводиться в присутності представника станції. Якщо вантажоодержувач розпочав вивантаження без представника станції, то вантаж видається без перевірки.

Відповідно до п. 16 зазначених Правил, у разі відмови начальника станції від складання комерційного акта (акта загальної форми) або оформлення акта з порушенням цих Правил одержувач має право до вивезення вантажу зі станції, а при вивантаженні на місцях не загального користування - протягом 24 годин з моменту прийняття від залізниці вагона (контейнера) з вантажем подати про це письмову скаргу начальнику Дирекції залізничних перевезень (далі - Дирекція) безпосередньо або через начальника станції.

Згідно до п. 1 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15 червня 1965 р N П-6 (зі змінами, внесеними постановами Держарбітражу СРСР від 29 грудня 1973 р N 81, від 14 листопада 1974 N 98, від 23 липня 1975 р N 115) ця Інструкція П-6 застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки або іншими обов'язковими правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю.

Відповідно до п. 5 Інструкції, у всіх випадках, коли при прийманні вантажу від органів транспорту встановлюються пошкодження або псування вантажу, невідповідність найменування і ваги вантажу або кількості місць даних, зазначених у транспортному документі, а також у всіх інших випадках, коли це передбачено правилами , що діють на транспорті, одержувач зобов'язаний вимагати від органу транспорту складання комерційного акта (відмітки на товарно-транспортній накладній або складання акта - при доставці вантажу автомобільним транспортом). При неправильній відмові органу транспорту від складання комерційного акта одержувач зобов'язаний відповідно до діючих на транспорті правил оскаржити цю відмову і здійснити приймання продукції в порядку, передбаченому цією Інструкцією.

В якості доказів завдання збитків, позивачем надано Акт про встановлення розбіжностей у кількості та якості при прийманні ТМЦ від 27.11.2015 р. (а.с. 19-20), проте, останній складений позивачем з порушенням вимог встановлених Інструкцією П-6, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 16 Інструкції, якщо під час приймання продукції буде виявлена недостача, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, дбати про безпеку продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншого однорідної продукцією. Про виявлену недостачу продукції складається акт за підписами осіб, які виконували приймання продукції.

У випадках, коли при прийманні продукції виявлено невідповідність ваги брутто окремих місць вагою, вказаною в транспортних або супровідних документах або на трафареті, одержувач не повинен робити розкриття тари і упаковки. Якщо при правильності ваги брутто недостача продукції встановлюється при перевірці ваги нетто або кількості товарних одиниць в окремих місцях, то одержувач зобов'язаний призупинити приймання інших місць, зберегти і пред'явити представнику, викликаному для участі в подальшій приймання (пункти 17 і 18 цієї інструкції), тару і упаковку розкритих місць і продукцію, яка перебувала всередині цих місць.

Згідно п. 17 Інструкції, одночасно з призупиненням приймання одержувач зобов'язаний викликати для участі в продовженні приймання продукції і складання двостороннього акта представника відправника, що знаходиться в одній місцевості, та якщо продукція отримана в оригінальній упаковці або в порушеній тарі виготовлювача, яка є відправником, - представника виробника, що знаходиться в одній місцевості. Представник іногороднього відправника (виготовлювача) викликається у випадках, передбачених в основних і особливих умовах поставки, інших обов'язкових правилах або в договорі.

Відповідно до п. 20 Інструкції, як представники для участі в прийманні продукції повинні виділятися особи, компетентні в питаннях визначення кількості, що підлягає прийманню продукції.

Представнику, виділеному для участі в прийманні продукції за кількістю, видається належно оформлене і завірене печаткою підприємства разове посвідчення за підписом керівника підприємства (організації) або його заступника (п. 21).

Крім того, згідно п. 25 Інструкції, якщо під час приймання продукції за участю представника, зазначеного в пункті 17 або пункті 18 цієї інструкції, буде виявлена недостача продукції проти даних, вказаних в транспортних і супровідних документах (рахунку-фактурі, специфікації, описи, в пакувальних ярликах та ін.), то результати приймання продукції за кількістю оформляються актом. Акт повинен бути складений в той же день, коли недостача виявлена.

В акті про виявлену недостачу продукції повинно бути зазначено: а) найменування одержувача, що склав акт, і його адреса; б) дата і номер акта, місце приймання продукції і складання акта, час початку і закінчення приймання продукції; у випадках, коли приймання продукції проведена з порушенням встановленого терміну, - причини несвоєчасності приймання, час їх виникнення і усунення; в) прізвище, ім'я та по батькові осіб, які брали участь у прийманні продукції за кількістю і в складанні акту, місце їх роботи, займані ними посади, дата і номер документа про повноваження представника на участь у прийманні продукції, а також вказівку про те, що ці особи ознайомлені з правилами приймання продукції за кількістю; г) найменування та адреси відправника (виготовлювача) і постачальника; д) дата і номер телефонограми або телеграми про виклик представника відправника (виготовлювача); е) дата і номер рахунку-фактури і транспортної накладної (коносамента); ж) дата відправки продукції зі станції (пристані, порту) відправлення або зі складу відправника; з) дата прибуття продукції на станцію (пристань, порт) призначення, час видачі вантажу органом транспорту, час розтину вагона, контейнера, автофургона і інших опломбованих транспортних засобів, час доставки продукції на склад одержувача; і) номер і дата комерційного акта (акта, виданого органом автомобільного транспорту), якщо такий акт був складений при отриманні продукції від органу транспорту; к) умови зберігання продукції на складі одержувачі до приймання її, а також відомості про те, що визначення кількості продукції вироблялося на справних вагах або іншими вимірювальними приладами, перевіреними в установленому порядку; л) стан тари і упаковки в момент огляду продукції, зміст зовнішньої маркування тари та інші дані, на підставі яких можна зробити висновок про те, в чиїй упаковці пред'явлено продукція - відправника або виготовлювача, дата розтину тари; м) при вибірковій перевірці продукції - порядок відбору продукції для вибіркової перевірки із зазначенням підстав вибіркової перевірки (стандарт, технічні умови, особливі умови поставки, договір і т.п.); н) за чиїм вагою або пломбами (відправника або органу транспорту) відвантажена продукція, справність пломб і зміст відбитків відповідно до діючих на транспорті правил; загальна вага продукції - фактичний і по документам: вага кожного місця, в якому виявлена недостача - фактичний і за трафаретом на тарі (упаковці); о) транспортна відправне маркування місць (за документами і фактично), наявність або відсутність пакувальних ярликів, пломб на окремих місцях; п) яким способом визначено кількість якої бракує продукції (зважуванням, рахунком місць, обміром тощо), чи могла вміститися відсутня продукція в тарне місце, в вагон, контейнер і т.п.) інші дані, які, на думку осіб, що беруть участь у прийманні, необхідно вказати в акті для підтвердження недостачі; с) точну кількість якої бракує продукції і вартість її; т) висновок про причини і місце утворення нестачі.

Проте, акт приймання ТМЦ по кількості від 27.11.2015 р. складено з порушення зазначеної вище інструкції, - він не містить опису умов зберігання товару на складі одержувача, висновку про причини і місце утворення нестачі.

До того ж, акт не містить даних про участь в прийманні продукції представника іншого підприємства чи представника громадськості.

Із акту вбачається, що при прийманні ТМЦ приймали участь лише особи, повязані з обліком, зберігання та прийманням-відпуском ТМЦ.

Вказані недоліки позбавляють залучений позивачем акт юридичної сили.

Не може бути прийнятий судом як належний доказ і наданий позивачем акт експертизи № О-1113 від 30.11.15 р., копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 16-18), виходячи з наступного.

Відповідно до п. 30 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644, у разі потреби встановлення розміру або причини недостачі, псування або пошкодження вантажу і суми, на яку знизилась його вартість, залізниця за власною ініціативою або на вимогу одержувача запрошує незалежних експертів, які відповідно до законодавства мають право на проведення експертизи.

Експертиза провадиться в присутності начальника станції (його заступника або іншого працівника, уповноваженого начальником станції).

Одночасно з викликом експерта станція повідомляє про це одержувача. Одержувач має право взяти участь у експертизі вантажу.

Експертиза швидкопсувних вантажів повинна бути проведена не пізніше доби з моменту відкриття вагону.

Результати експертизи оформляються актом. Акт експертизи підписується експертом і всіма уповноваженими особами, присутніми при проведенні експертизи. Про проведену експертизу робиться відмітка в комерційному акті. Результати експертизи повинні бути мотивованими з посиланням на нормативно-правові акти, стандарти і не можуть ґрунтуватися на припущенні про причини недостачі, псування або пошкодження вантажу.

Якщо експерт не може встановити причину псування, недостачі, пошкодження вантажу або його тари (упакування), то в акті експертизи вказуються мотиви, з яких неможливо визначити причину псування, недостачі, пошкодження вантажу. У разі незгоди з висновками експерта учасників експертизи або одержувача начальник станції призначає повторну експертизу з відміткою про це в акті експертизи із зазначенням мотивів.

Як вбачається із наданого позивачем акту експертизи, остання проводилась без участі начальника станції чи інших осіб, передбачених Правилами видачі вантажів.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зважаючи на те, що позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували вину відповідача у виникненні збитків, у господарського суду відсутні підстави для задоволення заявлених вимог.

Керуючись ст.ст. 110, 113, 114, 129 Статуту залізниць України, п. 1, п. 5, 16, 17, 20, 21, 25 Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_3 СРСР від 15 червня 1965 р. N П-6, п. 30 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволення позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 24.06.16 р.

Суддя ОСОБА_4