У х в а л а

24 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів Судової палати у господарських справах Верховного Суду України у складі:

головуючого Жайворонок Т.Є.,
суддів:Ємця А.А., Колесника П.І., -
розглянувши заяву дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (далі - ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 березня 2016 року у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) за позовом ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» до приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про стягнення 394 066 751, 36 грн,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19 листопада 2015 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року, заяву приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» про визнання наказу господарського суду Харківської області від 2 липня 2015 року у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано наказ господарського суду Харківської області від 2 липня 2015 року у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) про стягнення з приватного акціонерного товариства «Сєвєродонецьке об'єднання Азот» на користь ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» 313 023 445,02 грн основного боргу, 3 411 912,92 грн пені, 69 425 173,13 грн інфляційних нарахувань, 8 206 220,29 грн 3 % річних та 73 080,00 грн судового збору, таким, що не підлягає виконанню повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 15 березня 2016 року касаційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» залишено без задоволення. Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 22 грудня 2015 року залишено без змін.

У червні 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 15 березня 2016 року у справі № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило до ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, до заяви додано копії постанов Вищого господарського суду України від 4 лютого 2010 року у справі № 5/209-09, від 22 квітня 2010 року у справі № 15/232, від 6 вересня 2012 року у справі № 5016/310/2012 (7/12), від 26 березня 2013 року у справі № 14/490, 5 лютого 2014 року у справі № 908/2879/13, від 11 червня 2014 року у справі № 916/1337/13, від 7 червня 2016 року у справі № 913/860/14, в яких, на думку заявника, по-іншому застосовано одні й ті самі норми матеріального права.

Обговоривши доводи заяви та дослідивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що подана заява є необґрунтованою, її доводи не підтверджуються доданими до неї матеріалами.

Відповідно до ст. 11121 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд України відмовляє в допуску справи до провадження, якщо подана заява є необґрунтованою.

Керуючись ст. ст. 11116 , 11117 , 11121 Господарського процесуального кодексу України,

у х в а л и л а :

Відмовити у допуску справи № 9/5014/969/2012 (5/65/2011) до провадження Верховного Суду України.

Надіслати копію ухвали разом із копією заяви особам, які беруть участь у справі.

Ухвала є остаточною.

Головуючий Т.Є. Жайворонок
Судді: А.А. Ємець П.І. Колесник