ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Справа № 904/8661/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Удовиченка О.С.,
суддів:Білошкап О.В., Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційні скарги 1. Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" 2. Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" 3. Розпорядника майна ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" арбітражного керуючого Піпи С.В.
на постанову та на ухвалуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015
у справі№ 904/8661/14
за заявоюПриватного підприємства "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта"
до Публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема
провизнання грошових вимог
в судовому засіданні взяли участь представники :

ПАТ " Дніпроважпапірмаш ім. Артема"Нестеренко В.А., Ремез Є.І., Олейнік О.М., Орлов О.М.
ТОВ "Трейд-Холдінг"Аркіна Л.О.
Арбітражний керуючий Піпа С.В.
ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго" ПП "ТД "Дніпро-Нафта"Сицнова О.В. Лелеко Ю.О.
В С Т А Н О В И В :

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.12.2014, порушено провадження у справі про банкрутство публічного акціонерного товариства "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" (далі - ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема").

Приватне підприємство "Торгівельний дім "Дніпро-Нафта" (ПП "ТД "Дніпро-Нафта") звернулося до господарського суду в порядку ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з заявою про визнання грошових вимог до боржника.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Піпа С.В. звернулася до суду в порядку ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" із заявою про визнання недійсними договорів про заміну кредиторів (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014 та від 02/09-14 від 24.09.2014, які укладені між ПП "ТД "Дніпро-Нафта" та ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема".

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 (суддя Калиниченко Л.М.) визнано грошові вимоги ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на суму 19 400 000,00 грн. - 4 черга задоволення вимог кредиторів; відмовлено в задоволенні заяви розпорядника майна арбітражного керуючого Піпи С.В. про визнання недійсним договорів про заміну кредиторів (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014 та від 02/09-14 від 24.09.2014, які укладені між ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема"; зобов'язано розпорядника майна Піпу С.В. включити до реєстру вимог кредиторів визнані господарським судом вимоги ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" на суму 19.400.000,00 грн. до 4 черга задоволення вимог кредиторів.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 (колегія суддів: Білецька Л.М., Пархоменко Н.В., Парусніков Ю.Б.) ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 залишено без змін.

До Вищого господарського суду України звернулися з касаційними скаргами ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", розпорядник майна ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" арбітражний керуючий Піпа С.В.

ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", посилаючись на порушення судами норм ст.1, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.43, 101 ГПК України, та зазначаючи про відсутність правових підстав для визнання кредиторських вимог у зв'язку з відсутністю доказів на підтвердження грошових вимог, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016, відмовити у визнанні кредиторських вимог ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" у повному обсязі.

ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" в обґрунтування касаційної скарги посилалося на те, що оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 є необґрунтованими та прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, зокрема: ч.2, 3 ст.180, ч.3, 8 ст.81 ГК України, ч.1 ст.638, ч.1 ст.640, ч.3 ст.645 ЦК України, ст.23 України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст.33, 34, 35, 43, 84, 105 ГПК України. Скаржник просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016, прийняти нове рішення, яким відмовити ПП "ТД "Дніпро-Нафта" у визнанні кредиторських вимог до боржника у повному обсязі.

Розпорядник майна ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" арбітражний керуючий Піпа С.В., зазначаючи про процесуальні порушення суду першої та апеляційної інстанції, які унеможливили встановлення фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення питання про визнання чи відхилення грошових вимог ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до боржника, просить суд скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016, справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В судовому засіданні 15.06.2016 оголошено перерву до 22.06.2016.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга розпорядника майна ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" арбітражного керуючого Піпи С.В. підлягає задоволенню, а касаційні скарги ПАТ "ДТЕК Дніпрообленерго", ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з заяви ПП "ТД "Дніпро-Нафта" №01/01-14 від 14.01.2014, кредитор звернулося в порядку ст.23 Закону з грошовими вимогами до боржника на суму 19 400 000,00 грн.

В обґрунтування заяви кредитор послався на те, що 16.09.2014 та 24.09.2014 між ПП "ТД "Дніпро-Нафта" та ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" укладено договори про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) та №02/09-14, за умовами яких ПП "ТД "Дніпро-Нафта", як первісний кредитор, зобов'язалось передати ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", як новому кредитору, право вимоги боргу (дебіторську заборгованість в загальній сумі 20.000.000,00 грн.) до ОКП "Луганськводпром" (боржник). Заявником зазначено, що порядок розрахунків за вказаними договорами сторони погодили шляхом укладення додаткових угод про проведення розрахунків. Згідно додаткових угод про проведення розрахунків від 24.09.2014, ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" зобов'язувалося здійснити оплату після того як ОКП "Луганськводпром" (боржник) визнає право вимоги за ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" та здійснить відповідні проводки в бухгалтерському обліку. ПП "ТД "Дніпро-Нафта" зазначало, що ОКП "Луганськводпром" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Бохан О.С. повідомило про те, що ліквідатором проведена заміна кредитора у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром", а саме, замінено ПП "ТД "Дніпро-Нафта" новим кредитором ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема".

ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" посилаючись на те, що боржник не виконав свої грошові зобов'язання за договорами №02/09-14(1/09) від 16.09.2014 та №02/09-14 від 24.09.2014, просило визнати грошові вимоги до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" в сумі 19 400 000,00 грн.

Розпорядник майна боржника арбітражний керуючий Піпа С.В. звернулася до суду із заявою про визнання недійсними договорів про заміну кредиторів (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014 та від 02/09-14 від 24.09.2014, які укладені між ПП "ТД "Дніпро-Нафта" до ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", в порядку ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В обґрунтування заяви розпорядник майна боржника посилалася на те, що боржник, перебуваючи у скрутному фінансовому стані (відкрито велика кількість виконавчих проваджень) за 3 місяці до порушення провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов'язання сплатити грошові кошти у сумі 19 400 000,00 грн. за дебіторську заборгованість, погашення якої в майбутньому є об'єктивно неможливим, оскільки ОКП "Луганськводпром" перебуває в ліквідаційній процедурі, майнові активи не придатні до подальшої реалізації і за рішенням комітету кредиторів ОКП "Луганськводпром" ліквідатора зобов'язано їх списати. Крім того, заявником зазначено, що договір №02/09-14(1/09) від 16.09.2014 від імені ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" підписано особою, яка набула правовий статус керівника підприємства після укладення спірного договору, отже договір укладено з порушенням ч.2 ст.207 ЦК України. Розпорядник майна арбітражний керуючий Піпа С.В. зазначала, що ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" не є фінансовою установою, тому не мало право укладати спірні договори, оскільки за правовою природою вони є договорами факторингу. Крім того, зазначала, що до заяви кредитором не додано документів, які підтверджують грошові вимоги до боржника.

Суд першої інстанції, посилаючись на ст.23 Закону, ст.631 ЦК України, зазначив, що спірні договори відступлення права вимоги підписано уповноваженими особами, безспірність вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" підтверджено ухвалою господарського суду Луганської області від 15.01.2009 у справі №20/74б, а тому заявлені вимоги є обґрунтованими і підлягають включенню до реєстру кредиторів. Розпорядник майна та боржник не навели обставин, які б свідчили про порушення вимог законодавства при укладенні спірних договорів, тому заява про визнання недійсними спірних договорів не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, при цьому, спростовуючи доводи заявників апеляційних скарг, судом зазначено, що договори відступлення права вимоги підписано уповноваженими особами виходячи з наступного.

Судом зазначено, що між ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" в особі Ішкова К.А., який діє на підставі Статуту та ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" в особі Чинихина В.І., який діє на підставі Статуту укладено договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09). Відповідно до рішення власника ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" від 18.09.2014 директором підприємства призначено Ішкова К.А. Запис про призначення Ішкова К.А. директором ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" до ЄДР внесено 19.09.2014. Договір про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14(1/09) від 16.09.2014, укладено уповноваженими особами, оскільки договір фактично підписано 24.09.2014. Додатковою угодою №1 від 15.12.2014 до цього договору сторони узгодили вважати датою укладення договору №02/09-14(1/09) від 16.09.2014 про заміну кредитора (відступлення права вимоги) дату 24.09.2014, тобто з моменту фактичного підписання договору.

Заперечуючи доводи про необґрунтованість вимог ПП "ТД "Дніпро-Нафта" за спірними договорами, судом апеляційної інстанції зазначено, що наявність первинного боргу ОКП "Луганськводпром" перед ТОВ "Всеукраїнська Енергетична Компанія" підтверджується ухвалою господарського суду Луганської області від 15.01.2009 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром", якою було визнано грошові вимоги ТОВ "Всеукраїнська Енергетична Компанія" у сумі 45 000 000,00 грн. В подальшому право вимоги за вказаним боргом перейшло до ТОВ "Квант-Енерго" та ухвалою господарського суду Луганської області від 17.01.2013 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром" здійснено заміну кредитора ТОВ "Кван-Енерго" в розмірі 35000000,00 грн.

Посилаючись на лист ліквідатора ОКП "Луганськводпром", суд апеляційної інстанції зазначив, що борг ОКП "Луганськводпром" в подальшому відступався Концерну "Міські теплові мережі", після чого 24.01.2013 - КП Виробничий Комбінат "Тепло-Водоканал ", далі відступався 18.02.2013 ТОВ "Юкрейн трепел ейдженси "Діскавер Юкрейн" на суму 35000000,00 грн. та 10 000 000,00 грн. ТОВ "Юкрейн трепел ейдженси "Діскавер Юкрейн" 23.09.2014 уклало угоду з ПП "ТД "Дніпро-Нафта" про заміну кредитора (уступлення права вимоги) №01/09-14 на суму 35000000,00 грн. та 10 000 000,00 грн.

Судом апеляційної інстанції зазначено, що відповідно до договорів про заміну кредитора боржнику передано право вимоги на суму 20000000,00 грн. до ОКП "Луганськводпром". За вказаними договорами ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" надав ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" дисконт в розмірі 3% від суми, що погашаються новим кредитором первісному кредитору. Вимоги ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" визнано ліквідатором ОКП "Луганськводпром" та внесено до реєстру вимог кредиторів ОКП "Луганськводпром". Витягами з ЄДР судових рішень у справі №20/74б, зокрема, ухвалами господарського суду Луганської області від 18.06.2015 та від 09.07.2015 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром", підтверджується відступлення права вимоги до ОКП "Луганськводпром" - ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема".

Спростовуючи доводи апеляційної скарги щодо укладення спірного договору відступлення раніше, ніж відбулося передача прав вимоги до ОКП "Луганськводпром" від ТОВ "Юкрейн трепел ейдженси "Діскавер Юкрейн" до ПП "ТД "Дніпро-Нафта" (договір відступлення від 23.09.2014), суд апеляційної інстанції зазначив, що оспорюваний договір відступлення права вимоги датований 16.09.2014, хоча насправді укладався 24.09.2014, оскільки акт приймання-передачі документів складено і підписано 24.09.2014.

Відхиляючи заявлені підстави визнання оспорюваних угод недійсними, а саме невідповідність ч.5 ст.203 ЦК України, відсутність застосування механізмів, заявлених розпорядником майна, які передбачені ст.20 Закону, суд апеляційної інстанції зазначив, що за спірними угодами ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" отримало б прибуток від укладеної угоди в розмірі 3% суми відступленого права вимоги. Обставини, які сприяли укладенню спірних договорів були механізми, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 №30 " Про порядок та умови надання у 2014 субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування".

Колегія суддів вважає висновки судів щодо обґрунтованості вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" передчасними виходячи з наступного.

За загальними вимогами процесуального права, закріпленими у ст.ст. 32- 34, 43, 82, 84 ГПК, визначено обов'язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, розрахунків, з яких суд виходив при розгляді справи.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Таким чином, кредитор та інші учасники провадження у справі про банкрутство, користуючись рівними процесуальними правами повинні довести ті обставини, на які посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом надання документів, що їх підтверджують.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження вимог до боржника кредитором надано копії договорів про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014, №02/09-14 від 24.09.2014, акти прийому - передачі документів згідно договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014, №02/09-14 від 26.09.2014, угоди до договору про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 від 24.09.2014 про проведення розрахунків між первісним кредитором і новим кредитором від 24.09.2014, акт про наявність та розмір заборгованості.

Однак, договорами про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014, №02/09-14 від 24.09.2014 передбачалось надання новому кредитору документів первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують заборгованість боржника перед первісним кредитором та інші документи, які є важливими для виконання договору, в тому числі договір відступлення права вимоги, договори доручення від 19.02.2008 №18-08, №18/08-1 та №18-08/2.

Зазначені документи відсутні в матеріалах справи, крім того, судом апеляційної інстанції зазначено, що не здійснено відповідні проводки в бухгалтерському обліку ОКП "Луганськводпром" щодо заміни кредитора. При цьому, суд апеляційної інстанції зробив висновок про обґрунтованість та безспірність вимог, посилаючись на рішення господарського суду Луганської області від 18.06.2015 та від 09.07.2015 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром".

З єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою господарського суду Луганської області від 18.06.2015 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром" задоволено клопотання арбітражного керуючого Бохана О.С., частково відновлено втрачені матеріали справи №20/74б, продовжено повноваження ліквідатора банкрута. Ухвалою господарського суду Луганської області від 09.07.2015 у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром" призначено розгляд справи у судовому засіданні, зобов'язано ліквідатора продовжити проведення ліквідаційної процедури, зобов'язано ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" надати до господарського суду належним чином завірені копії матеріалів стосовно їх кредиторських вимог до банкрута.

В зазначених судових рішеннях у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром" обставини заборгованості у справі №20/74б про банкрутство ОКП "Луганськводпром" перед ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" не встановлювалися судами, наразі обставини наявності дебіторської заборгованості не визнаються і ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема", таким чином, висновок суду апеляційної інстанції є необґрунтованим.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав, зокрема: боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобов'язання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов'язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про визнання недійсними спірних правочинів заявлено розпорядником майна боржника в порядку ст.20 Закону.

Однак, в порушення ч.1 ст. 47 ГПК України, судами не перевірено наявність чи відсутність обставин, на підставі яких суд у межах провадження у справі про банкрутство може визнати правочини недійсними, доводам заявників щодо наявності спеціальних правових підстав для визнання договорів недійсними не надано юридичної оцінки.

Зі змісту договорів про заміну кредитора (відступлення права вимоги) №02/09-14 (1/09) від 16.09.2014, №02/09-14 від 24.09.2014 вбачається, що кредитор (ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта") уступив грошову вимогу до боржника (ОКП "Луганськводпром") в обмін на грошові кошти, які новий кредитор (ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема") зобов'язався сплатити кредитору, тобто за умовами оспорюваного договору фактично відбулося фінансування однієї особи іншою за рахунок передачі останній грошової вимоги цієї особи до третьої особи (боржника).

Правовідносини стосовно фінансування під відступлення права грошової вимоги урегульовано главою 73 ЦК.

Так, частиною ч.1 ст.1077 ЦК передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Разом із тим щодо суб'єктного складу таких правовідносин частина третя статті 1079 ЦК визначає, що фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Законом України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" встановлено загальні правові засади у сфері надання фінансових послуг, здійснення регулятивних і наглядових функцій за діяльністю з надання фінансових послуг, визначено поняття фінансової установи, фінансової послуги.

За змістом п. 11 ч.1 ст. 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" факторинг є фінансовою послугою.

Положеннями ч.1 ст. 207 ГК передбачено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Розглядаючи кредиторські вимоги ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта", суди не з'ясували ту обставину, чи є ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта" фінансовою установою у розумінні Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", яка може надавати фінансові послуги у формі факторингу.

Згідно ч.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції та ухвала суду першої інстанції винесені з порушенням норм матеріального права, крім того суди припустилися порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо визнання чи відхилення вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта", судові рішення підлягають скасуванню, а справа - направленню до місцевого господарського суду в частині розгляду грошових вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта".

При новому розгляді справи судам слід врахувати вищевикладене, належним чином перевірити положення оспорюваних договорів відступлення прав вимоги, з'ясувати правову природу цих правочинів та відповідність умов вимогам чинного законодавства, як спеціального так і загального, обґрунтованість вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта", дати належну оцінку доказам та в залежності від встановленого і вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" задовольнити частково.

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства " Дніпроважпапірмаш ім. Артема " задовольнити частково.

Касаційну скаргу розпорядника майна ПАТ "Дніпроважпапірмаш ім. Артема" арбітражного керуючого Піпи С.В. задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.04.2016 у справі № 904/8661/14 скасувати.

Справу № 904/8661/14 передати до господарського суду Дніпропетровської області в частині розгляду грошових вимог ПП "Торговий дім "Дніпро-Нафта".

Головуючий О.С. Удовиченко

Судді О.В. Білошкап

В.Ю. Поліщук