ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р.Справа № 922/1342/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Інго Україна" , м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія", м. Харків
про стягнення 5436,67 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування у розмірі 5436,67 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27 квітня 2016 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 11 травня 2016 року об 11:15 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11 травня 2016 року розгляд справи було відкладено на 07 червня 2016 року об 11:15 год.

Ухвалою суду від 07.06.2016 року розгляд справи був відкладений до 23.06.2016 року до 12:30 год.

Представники сторін правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обовязку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджується доданими до матеріалів справи доказами, 18.08.2014 року між ПрАТ АСК ІНГО Україна" та ТОВ Перша лізингова компанія (далі - Страхувальник) було укладено Договір страхування №250596717.14 (далі - Договір страхування), за яким ПрАТ АСК ІНГО Україна" було застраховано майнові інтереси Страхувальника, повязані з експлуатацією автомобіля марки Форд, державний номер НОМЕР_1.

Згідно Довідки про ДТП (розширеної) 11.08.2015 року на проспекті ОСОБА_1, 5 у м. Харкові сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки "Форд", державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля марки "Форд", державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3.

Відповідно до постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 13.10.2015 року по справі №641/8952/15-п ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Уповноваженим представником Страхувальника до позивача було подано заяву про виплату страхового відшкодування. Згідно рахунку-фактури №040548754 від 06.10.2015 року наданого ТОВ Атлант-М на Гагаріна, вартість відновлюваного ремонту автомобіля марки "Форд", державний номер НОМЕР_1, склала 6524,00 грн.

Позивачем було виплачено страхове відшкодування Страхувальнику у розмірі 5436,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням №9607 від 02.12.2015 року.

В процесі дослідження документів по страховому випадку позивачу стало відомо, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 застрахована в ПАТ Харківська муніципальна СК, поліс № АІ/6490170.

12.01.2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою №08286 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на суму 5436,67 грн., в якій було викладено вимогу про сплату страхового відшкодування, а також до листа було додано необхідні для його розгляду документи. Однак відповіді на заяву, або вказаної грошової суми від відповідача на рахунок позивача не надходило.

Частиною 1 ст. 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

За приписами п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне зазначено і в ст. 27 Закону України "Про страхування", згідно з якою до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Право вимоги страховик отримує тільки в разі, якщо він виплатив страхове відшкодування, тобто вимога до винної особи по суті має регресний характер.

Оскільки в матеріалах справи наявні докази виплати страховиком (позивачем) страхового відшкодування, його звернення з позовною заявою до суду про стягнення грошових коштів в порядку регресу не суперечить положенням чинного законодавства.

На підставі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

З огляду на викладене до позивача перейшло в межах суми 5436,67 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Такою особою, в даному випадку, є ОСОБА_3, однак, у разі якщо його цивільно-правова відповідальність перед третіми особами застрахована у певного страховика, то останній стає відповідальною особою, адже, внаслідок укладення договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страховик в межах страхової суми несе відповідальність за шкоду, завдану застрахованою ним особою, тобто, бере на себе всю відповідальність за свого страхувальника, що виникає внаслідок заподіяння шкоди джерелом підвищеної небезпеки, оскільки застрахував такий страховий ризик, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Форд", державний номер НОМЕР_1, відповідно до положень Закону України Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/6490170), а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень Закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011року (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обовязкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

Тобто в розумінні положень Закону Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Отже, відповідно до положень наведених норм до позивача, з моменту виплати страхового відшкодування, перейшло право вимоги до відповідача як до страховика, страхувальник якої відповідальний за заподіяний збиток, і неповідомлення страхувальником відповідача про настання страхового випадку не звільняє відповідача від виплати страхового відшкодування в порядку регресу, однак надає йому право пред'явлення регресного позову до страхувальника.

Доводи позивача відповідачем не спростовані, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача суми збитку в розмірі 5436,67 грн.

Регресна вимога за вих. № 082-86 від 12.01.2016 року міститься в матеріалах справи, та отримана відповідачем 15.01.2016 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 31-33).

Враховуючи відсутність здійснення виплати на користь позивача згідно вказаної регресної вимоги, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 33, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Харківська муніципальна страхова компанія" (61001, м. Харків, вул. Плеханівська, 63, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО УКРАЇНА" (01054, м. Київ, вул. Воровського, 33, ) - 5436,67 грн. збитків та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_4