УХВАЛА

21.06.2016№ 910/20183/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Роздобудько В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні

заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - Банк) в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. (далі - уповноважена особа Фонду), м. Київ, про вжиття заходів до забезпечення позову

у справі №910/20183/15

за позовом Банка в особі уповноваженої особи Фонду

до Державної акціонерної холдингової компанії «Артем», м. Київ,

про стягнення 44 031 926,20 грн.,

за участю представників:

позивача - Олійник А.О. (довіреність від 22.04.2016 №б/н);

Шпак Т.Г. (довіреність від 15.05.2016 №б/н);

відповідача - Козаренка С.М. (довіреність від 30.10.2015 №18-2793);

третьої особи - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Банк в особі уповноваженої особи Фонду звернувся до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (далі - Компанія): 1 554 941,65 доларів США, що еквівалентно 36 570 019,07 грн., та 7 461 907,13 грн. заборгованості за кредитом, яка утворилася у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору кредитної лінії від 02.10.2013 №НКЛ-2022958 (далі - Договір); 6 975 413,37 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту; 101 795,43 грн. заборгованості за відсотками; 318 735,01 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків; 167 758,75 грн. штрафу, а всього 44 031 926,20 грн.

Позов мотивовано тим, що:

відповідно до пункту 1.1 статті 1 Договору Банк зобов'язався надати Компанії грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання;

надання кредиту здійснюватиметься окремими частинами в межах відновлювальної кредитної лінії з максимальний лімітом заборгованості 4 000 000 доларів США зі сплатою коштів за користування кредитом у розмірі 13,5%, в порядку, визначеному цим договором та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 01.10.2014 (підпункт 1.1.1 пункту 1.1 статті 1 Договору);

Банк свої зобов'язання за Договором виконав в повному обсязі та надав відповідачу кредитні кошти в розмірі, на умовах та у строки, визначені Договором;

згідно з пунктом 2.7 статті 2 Договору сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті наданого кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунки, відкриті в Банку:

підпунктом 3.3.4 пункту 3.3 статті 3 Договору встановлено, що позивальник зобов'язаний протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання в порядку, визначеному Договором;

у зв'язку з тим, що відповідач порушив свої зобов'язання перед Банком у нього наявна заборгованість перед Банком на загальну суму 44 031 926,20 грн.;

пеня нарахована відповідачу на підставі пункту 4.1 статті 4 Договору, відповідно до якого у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, позичальник сплачує Банку пеню з розрахунку подвійної ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення;

відповідач постійно порушував строки погашення заборгованості за нарахованими комісіями та процентами, чим порушив умови Договору щодо сплати процентів та комісії, за що відповідачу нараховано штрафні санкції у вигляді штрафу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.08.2015 порушено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2015 призначено у справі судову експертизу документів фінансово-кредитних операцій, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - КНІДСЕ).

До господарського суду міста Києва 14.04.2016 надійшли матеріали справи №910/20183/15 з висновком судового експерта від 28.03.2016 №21174/15-45.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.04.2016 поновлено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.05.2016 залучено до участі у справі Фонд гарантування вкладів фізичних осіб як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Банк 17.03.2016 подав суду заяву про забезпечення позову, у якій просив суд накласти арешт на:

- кошти Компанії в межах суми позову, а саме 1 656 737,08 доларів США, що еквівалентно 36 570 019,07 грн. та 7 461 907,13 грн.;

- майно, що перебуває на праві власності Компанії, в межах суми позову - 1 656 737,08 доларів США, що еквівалентно 36 570 019,07 грн. та 7 461 907,13 грн., а саме: нежилі приміщення №81-82 (літ.А), загальна площа 494,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ольжича, буд. 2/33; нежилий будинок - корпус 14 (літ. Б) загальною площею 4 853,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; нежилий будинок - корпус №35 (літ. В) загальною площею 8 309,60 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; нежилі приміщення №97, 98, 99 (в літ. А), загальною площею 1 035,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Білоруська, буд. 17 А; нежиле приміщення №38 (в літ. А), загальною площею 237,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Татарська, буд. 2 А; нежилий будинок (корпус №63 А) - спортивний комплекс «Сокіл», загальною площею 2 789,40 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 4; нежилий будинок (літ. А), загальною площею 660,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 53; дитячий спортивно-оздоровчий комплекс ім. Ю. Гагаріна, загальною площею 8 315,4 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ломоносова 28; нежиле приміщення (в літ. Г), загальною площею 1 376,30 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; адміністративний будинок, загальною площею 123,7 кв.м., що знаходиться за адресою: Київська обл., м. Ірпінь, вул. Львівська 24-Д; майновий комплекс, загальною площею 5 036,70 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Половецька, буд. 49; квартира, загальною площею 792,20 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Теліги Олени, буд. 45, кв. 5.

Заяву мотивовано тим, що: у зв'язку з активним проведенням господарської діяльності відповідачем існує висока вірогідність намагання останнього перерахувати грошові кошти на інші рахунки або використовувати їх в інших цілях, ніж виконання кредитних зобов'язань перед позивачем; необхідність арешту майна відповідача обумовлено можливою недостатністю коштів на рахунках відповідача.

Відповідач 16.06.2016 подав суду письмові пояснення, в яких зазначив таке: заява позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту на рахунки та нерухоме майно відповідача позивачем жодним чином не обґрунтована, ґрунтується на припущеннях, не доведена ймовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення відповідачем у разі невжиття таких заходів, завдання шкоди позивачу тощо; накладення арешту на рахунки призведе до блокування господарської діяльності відповідача як державного підприємства, яке виконує три контракти державного оборонного замовлення від 30.12.2015 №247/1/15/89 і №247/1/15/90 та від 09.03.2016 №247/1/16/5, укладених з Міністерством оборони України, на виготовлення та поставку боєприпасів та спеціальної авіаційної техніки в 2016-2017 роках для забезпечення проведення антитерористичних операцій на сході України та посилення обороноздатності країни; виконання вказаних замовлень здійснюється за рахунок власних коштів підприємства, з наданням державних гарантій повернення таких коштів у майбутньому з Державного бюджету України, що унеможливлює їх використання крім цілей, які передбачені умовами зазначених державних контрактів; захід у вигляді накладення арешту на нерухоме майно, враховуючи мораторій на примусову реалізацію майна господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%, відповідно до Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», не забезпечить фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Представники позивача у судовому засіданні 21.06.2016 підтримали подану заяву та просили її задовольнити.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у поясненнях, поданих суду 16.06.2016 у письмову вигляді, заперечив проти задоволення заяви позивача.

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, був належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання.

Дослідивши наведені у Заяві доводи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва дійшов висновку про необхідність часткового задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з частинами першою і другою статті 67 ГПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові суми. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Частинами шостою і восьмою статті 67 ГПК України передбачено, що види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим Кодексом.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Пунктом 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

Дослідивши зміст позовної заяви, доданих до неї документів та заяви, беручи до уваги, що заявлена Банком в особі уповноваженої особи Фонду до стягнення з відповідача сума заборгованості за кредитом та відсотками є значною (1 656 737,08 доларів США), Банк перебуває на стадії ліквідації, Компанія не сплачує повністю заборгованість за Договором, термін прострочення виконання зобов'язання є тривалим, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що: обґрунтованим є припущення, що відповідачем може бути перераховано кошти на інші рахунки або використано їх в інших цілях на момент виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог; невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти може дійсно утруднити або зробити неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення позову; наразі, забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти відповідача у сумі 1 656 737,08 доларів США, що станом на 27.07.2015 відповідно до курсу Національного банку України еквівалентно 36 570 019,07 грн. є адекватним, співвідноситься з предметом і ціною позову, а тому зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, отже, заяву Банку в особі уповноваженої особи Фонду про забезпечення позову слід задовольнити в цій частині.

При цьому, господарський суд вважає за необхідне відмовити позивачу в забезпеченні позову шляхом накладення арешту на майно Компанії.

У пункті 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» зазначено, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Позивачем не подано суду доказів на підтвердження можливості ухилення відповідача від виконання судового рішення; при цьому, позивачем враховано те, що предметом позову є саме стягнення грошових коштів.

Згідно зі статтею 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Керуючись статтями 66, 67 і 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи №910/20183/15 задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Державної акціонерної холдингової компанії «Артем» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; ідентифікаційний код 14307699) у сумі 1 656 737 (один мільйон шістсот п'ятдесят шість тисяч сімсот тридцять сім) доларів США 08 центів, що станом на 27.07.2015 відповідно до курсу Національно банку України еквівалентно 36 570 019 (тридцяти шести мільйонам п'ятиста сімдесяти тисячам дев'ятнадцяти) грн. 07 коп., що знаходяться на будь-якому рахунку названої компанії, виявленому державним виконавцем під час виконання даної ухвали.

3. У задоволенні решти вимог заяви публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. про вжиття заходів до забезпечення позову зі справи №910/20183/15 відмовити.

4. Боржником за даною ухвалою є Державна акціонерна холдингова компанія «Артем» (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 2/10; ідентифікаційний код 14307699).

5. Стягувачем за даною ухвалою є публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» Кадирова В.В. (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б; адреса для листування: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, 81, корп. 20; ідентифікаційний код 34047020).

6. Дана ухвала підлягає обов'язковому виконанню на всій території України з моменту її винесення, а саме з 21.06.2016.

7. Строк пред'явлення даної ухвали до виконання складає один рік з моменту її винесення, тобто до 21.06.2017.

Ухвалу може бути оскаржено у встановленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко