РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016Справа №910/9207/16

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
До Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування"
Провідшкодування шкоди в порядку регресу 1 741,48 грн.
Суддя Усатенко І.В.

Представники:

Від позивачане з'явився
Від відповідача не з'явився

На підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 30.06.2016 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" 1 741,48 грн. страхового відшкодування в порядку регресу.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір страхування 06/6754088/1021/13, предметом якого є страхування транспортного засобу марки Skoda д.р.н. НОМЕР_2.

20.09.2014 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda д.р.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2.

Страхувальник звернувся до страховика із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання вимог договору страхування, страховик сплатив страхове відшкодування у розмірі 9 037,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2014 № 759/16076/14-п встановлено, що вказана вище дорожньо-транспортна пригода сталась з вини ОСОБА_2 у зв'язку зі здійсненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУаАП.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована згідно з полісом № АС/7907874 Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування".

Ухвалою суду від 25.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9207/16, розгляд останньої призначено на 09.06.2016.

06.06.2016 від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла письмові відомості на виконання вимог ухвали від 25.05.2016.

Згідно з ухвалою від 09.06.2016 розгляд справи було відкладено на 30.06.2016, в зв'язку з неявкою в засідання представників сторін та неподанням витребуваних судом документів.

У судове засідання, призначене на 30.06.2016, сторони не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, зазначив, що ним було сплачено позивачу страхове відшкодування з урахуванням фізичного зносу (коефіцієнт 0,45) у сумі 7295,63 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Провідна" як страховиком та ОСОБА_1 як страхувальником укладено договір добровільного комплексного автострахування: добровільного страхування наземного транспорту, водіїв і пасажирів від нещасних випадків на транспорті і відповідальності власників наземних транспортних засобів № 06/6754088/1021/13, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки Skoda д.р.н. НОМЕР_2.

20.09.2014 у місті Києві по вул. Г. Юри,9 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу Skoda д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2, що належить ОСОБА_3 (довідка про ДТП № 9438982). Повідомлення про випадок подано до страховика 23.09.2014.

Дорожньо-транспортна пригоду сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_2 п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2014 справа № 759/16074/14-п (набрала законної сили), відповідно до якої ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За умовами договору, укладеного позивачем зі своїх страхувальником, виплата страхового відшкодування здійснюється станції технічного обслуговування за рекомендацією страховика без врахування фізичного зносу (п. 13, п.п. 14.1 договору).

У заяві про факт настання події № ОСОБА_1 просив перерахувати страхове відшкодування на станцію технічного обслуговування за направленням страховика.

10.10.2014 за замовленням позивача фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 складено рахунок-фактуру № Б-00000139 на ремонт автомобіля Skoda д.р.н. НОМЕР_2, що був оцінений в 9 037,11грн.

Відповідно до страхового акту від 04.11.2014 № та розрахунку страхового відшкодування до нього сума страхового відшкодування визначена позивачем в розмірі 9 037,11 грн.

На підставі страхового акту від 04.11.2014 № та заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом перерахування коштів у сумі 9 037,11 грн. на рахунок фізичної особи - підприємця ОСОБА_4, що підтверджується платіжним дорученням від 10.11.2014 № 0050449 на суму 9 037,11 грн.

У листопаді 2014 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 03-17/17231 від 20.11.2014 про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 9 037,11 грн.

Відповідач у листі від 12.12.2014 № 01-6903 повідомив про прийняття рішення щодо виплати за описаним вище страховим випадком 7 295,69 грн., оскільки відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" Приватне акціонерне товариство "Просто-страхування" вважає на належне застосувати коефіцієнт фізичного зносу.

За твердженнями позивача, відповідач перерахував йому 7 295,63 грн. (доказів надходження коштів суду подано не було).

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхова сума - це грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страховоговипадку.

Розмір страхової суми визначається договором страхування або чинним законодавством під час укладання договору страхування чи зміни договору страхування. або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно з Законом України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст. 9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Статтею 36 зазначеного Закону передбачений порядок виплати страхового відшкодування: страховик (у випадках, передбачених ст.41 цього Закону,-МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника тощо. У разі визнання вимог заявника обґрунтованими страховик зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьом,у доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" перейшло в межах суми 9 037,11 грн. право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Наведені у відзиві посилання на необхідність застосування коефіцієнту фізичного зносу судом відхиляються зважаючи на наступне.

Відповідач не надав звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу чи будь яких інших доказів на підтвердження коефіцієнту фізичного зносу 0,45.

Так, ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Як слідує зі страхового акту від 04.11.2014 № та розрахунку страхового відшкодування до нього, при виплаті страхового відшкодування за пошкодження автомобіля Skoda д.р.н. НОМЕР_2 Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" коефіцієнт фізичного зносу не застосовувало.

Здійснення позивачем виплати страхового відшкодування на користь страхувальника в сумі 9 037,11 грн. без звіту про оцінку та без врахування фізичного зносу не суперечить приписам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки вказаний Закон не поширюється на правовідносини, що виникли за договором добровільного комплексного автострахування від 29.10.2014 № 06/6754088/1021/13, а Закон України "Про страхування" відповідних застережень не містить.

З аналізу положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" слідує, що обов'язки, пов'язані з оцінкою шкоди, не стосуються Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (страховика за договором добровільного страхування майна), дії якого не регулюються цим Законом, а тому в даному випадку відсутні правові підстави перекладати на позивача обов'язки Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування", яке є страховиком за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Тобто, п. 13 договору добровільного комплексного автострахування від 29.10.2014 № 06/6754088/1021/13, яким страховиком та страхувальником узгоджено умови про визначення страхового відшкодування без врахування коефіцієнту фізичного зносу та його виплата останньому на рахунок станції технічного обслуговування не суперечить приписам ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Саме на відповідача покладено обов'язок визначити коефіцієнт знос транспортного засобу у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках, зокрема, визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Статтею 5 цього ж Закону визначено вичерпний перелік суб'єктів оціночної діяльності: суб'єктами оціночної діяльності є: суб'єкти господарювання - зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які отримали повноваження на здійснення оціночної діяльності в процесі виконання функцій з управління та розпорядження державним майном та (або) майном, що є у комунальній власності, та у складі яких працюють оцінювачі. Права, обов'язки та відповідальність суб'єктів оціночної діяльності встановлюються цим та іншими законами..

Згідно п. 1.1, 1.2, 1.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 ця Методика розроблена згідно із Законами України "Про судову експертизу", "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", Національним стандартом N 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 N 1440, та іншими нормативно-правовими актами з питань судової експертизи й оцінки майна. Методика встановлює механізм оцінки (визначення вартості) колісних транспортних засобів (далі - КТЗ), а також вимоги до оформлення результатів оцінки, оціночні процедури визначення вартості КТЗ. Методи оцінки, передбачені цією Методикою, можуть використовуватися для оцінки самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, тракторів і комбайнів на колісних шасі, якщо вони не суперечать тим положенням, які регламентують оцінку цих видів транспорту. Вимоги Методики є обов'язковими під час проведення автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень судовими експертами науково-дослідних інститутів судових експертиз Міністерства юстиції України, експертами науково-дослідних експертно-криміналістичних центрів Міністерства внутрішніх справ України, експертами інших державних установ, суб'єктами господарювання, до компетенції яких входить проведення судових автотоварознавчих експертиз та експертних досліджень, а також всіма суб'єктами оціночної діяльності під час оцінки КТЗ у випадках, передбачених законодавством України або договорами між суб'єктами цивільно-правових відносин.

Отже застосовувати вказану вище методику повноважні лише суб'єкти оціночної діяльності.

Відповідно до п. 1.4 Методики, вона застосовується з метою: д) визначення матеріальних збитків, завданих власнику в разі пошкодження КТЗ; е) визначення вартості відновлювального ремонту КТЗ.

Відповідач не надав доказів того, що він являється суб'єктом оціночної діяльності та може самостійно на підставі вказаної вище Методики визначати вартість відновлювального ремонту КТЗ та визначати коефіцієнт фізичного зносу транспортного засобу. Доказів щодо визначення коефіцієнту фізичного зносу суб»єктом оціночної діяльності відповідач не подав. За таких умов відповідач не довів необхідність визначення та застосування коефіцієнту фізичного зносу.

Згідно з п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24.11.2003р. № 142/5/2092 значення Е З приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує:

5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД;

7 років - для інших легкових КТЗ;

3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД;

4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів;

5 років - для мототехніки.

Автомобіль Skoda д.р.н. НОМЕР_2 2008 року випуску, ДТП мало місце у 2014. Отже строк експлуатації вказаного автомобіля на момент ДТП становив 6 років. Тобто коефіцієнт фізичного зносу складає 0. Доказів того, що автомобіль Skoda д.р.н. НОМЕР_2 вироблений в країнах СНД суду не надано.

Із постанови Святошинського районного суду міста Києва від 22.10.2014 № 759/16076/14-п вбачається, що транспортний засіб ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 - автомобіль водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Skoda д.р.н. НОМЕР_2, знаходився під керуванням ОСОБА_2.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля ВАЗ д.р.н. НОМЕР_3 на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-Страхування" на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7970874.

Згідно з відповіддю МТСБУ від 02.06.2016 № 7/2-28/15183 договором (полісом) № АС/79708741 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн., а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно з абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Позивач, при визначенні основної суми заборгованості, врахував розмір франшизи (0,00 грн.) за полісом № АС/7970874 та ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх осіб, вже отримані від відповідача 7 295,63 грн. і просив стягнути з відповідача 1 741,48 грн.

Відповідач не довів факт того, що шкоду транспортному засобу марки Skoda д.р.н. НОМЕР_2 було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати повної суми в межах фактичних витрат позивача відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля.

Позаяк, суд вказує, що станом на момент ухвалення судом рішення у даній справі права позивача порушені, а строк виплати страхового відшкодування є таким, що настав.

Таким чином, позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі у розмірі 1 471,48 грн.

В порядку приписів до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-38 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто-Страхування" (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ідентифікаційний код 24745673) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25, ідентифікаційний код 23510137) 1 741 (одну тисячу сімсот сорок одну) грн. 48 коп. страхового відшкодування та 1 378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.07.2016

Суддя І.В. Усатенко