ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" червня 2016 р.Справа № 916/1017/16

Господарський суд Одеської області у складі:

Суддя Зайцев Ю.О.

при секретарі судового засідання Себовій О.О.

За участю представників сторін:

Від позивача: Пятаєв О.В. - на підставі довіреності №6 від 13.01.2016р.;

Від відповідача: не з'явився;

Від третьої особи-1: Какубері Д.С. - на підставі довіреності №40-702-10/8274 від 08.09.2015р.; Вакуленко В.В. - на підставі посвідчення № НОМЕР_2 від 16.09.2015р.;

Від третьої особи-2: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління Обласної ради з майнових відносин до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та Одеської міської ради про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: 18.04.2016р. Управління Обласної ради з майнових відносин звернулась до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.04.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №916/1017/16 з призначенням її до розгляду у відкритому судовому засіданні.

06.05.2016р. в судовому засіданні представник позивача звернувся з усним клопотанням про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (65107, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, 83).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.05.2016р. було залучено до участі у справі № 916/1017/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (65107, Одеська обл., м. Одеса, вул. Канатна, 83).

01.06.2016р. до канцелярії господарського суду Одеської області від позивача надійшли додаткові пояснення до позовної заяви.

В судовому засіданні 03.06.2016р. представником відповідача було надано суду клопотання про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 15.06.2016р. судом було відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі

15.06.2016р. в судовому засіданні представник відповідача звернувся з усним клопотанням про залучення до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеську міську раду (65004, м. Одеса, пл. Думська, 1).

Залучити до участі у справі № 916/1017/16 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Одеську міську раду (65004, м. Одеса, пл. Думська,1).

В судовому засіданні 15.06.2016р. представник відповідача надав до суду клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.06.2016р. клопотання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про продовження строку розгляду справи на 15 днів - задовольнити та продовжено строк вирішення спору по справі №916/1017/16 на 15 днів.

В судовому засіданні 30.06.2016р. представником позивача було надано суду додаткові пояснення до позовної заяви з додатковими матеріалами та заяву про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 30.06.2016р. представником Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області було надано суду клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

В судовому засіданні 30.06.2016р. представником позивача було надано суду клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів.

30.06.2016р. було проведено виїзне судове засідання за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач правом на відзив в порядку ст. 59 ГПК України не скористався.

30.06.2016р. у судовому засіданні після повернення з нарадчої кімнати було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення, суд встановив:

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно із свідоцтвом про право власності на нежитлові будівлі від 15 жовтня 2010 року, серія НОМЕР_3, об'єкти загальною площею 2646 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради. Зазначені нежитлові будівлі обліковуються на балансі управління обласної ради з майнових відносин та розташовані на огородженій земельній ділянці приблизною площею 15 000 кв.м.

Комісією управління обласної ради з майнових відносин проведено обстеження вищезазначених об'єктів та відповідної території. Перевіркою встановлено, що на території з боку АДРЕСА_3 будуються альтанки різної висотності із самовільним зайняттям земельної ділянки орієнтовною загальною площею 2000кв. м.

За результатами звернення управління обласної ради з майнових відносин департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області проведено позапланової перевірку, за результатами якої складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2016 року.

Зі складеного акту вбачається, що ФОП ОСОБА_5 здійснюється самочинне будівництво двох поверхових дерев'яних конструкцій, будівельні роботи з будівництва споруди невідомого призначення, влаштовано фундамент та кам'яні стіні, встановлені металопластикові конструкції, всередині споруди виконувались роботи зведення конструкцій із цегли та біля воріт №2 влаштовано металопластикову конструкцію невідомого призначення. Крім того, згідно висновку перевірки зазначеного в Акті вбачається, що ФОП ОСОБА_5 без отримання вихідних даних на проектування, без розроблення та належним чином затвердженої проектної документації, без отримання у власність земельної ділянки було розпочато виконання будівельних робіт, що є порушенням ч.1 ст.34 та ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Також, як зазначає позивач, відповідно до наказу управління обласної ради з майнових відносин від 30 травня 2016 року № 43 створено комісію з обстеження самочинно збудованих споруд, за адресою: АДРЕСА_1.

30 травня 2016 року зазначеною комісією проведено обстеження території, на якій розташовані об'єкти спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області - нежитлові будівлі та споруди (АДРЕСА_1) та складено акт обстеження самочинно збудованих споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, відповідно до якого, самочинно збудовані споруди побудовані з дерев'яних піддонів, OSB - плит, дерев'яного брусу, засклені метало-пластиковим профілем, на території розміщено:торговельний павільйон з антресоллю загальною площею 12 кв. м, висотою 3,8 м - 2 шт.; торговельний павільйон з антресоллю загальною площею 13 кв. м, висотою 3,8м - 2 шт.; торговельний павільйон з антресоллю загальною площею 9 кв. м, висотою 3,8 м- 4 шт.; торговельний павільйон з антресоллю загальною площею 11 кв. м, висотою 3,8 м - 3 шт.; торговельний павільйон загальною площею 16,2 кв. м, висотою 2,6 м - 1 шт.; споруда з мангалом засклена металопластиковим профілем загальною площею 24 кв.м; барна стійка під навісом з дерев'яно-металевих конструкцій загальною площею 120 кв. м; дерев'яний подіум трикутної форми зі сходами висотою 1,5 м, пристосований до ландшафту площею 120 кв. м та прибудоване приміщення охорони площею 4 кв. м; дерев'яний настил загальною площею 350 кв. м з закріпленими на ньому 6 (шістьма) великими парасольками; дерев'яні стаціонарні столи площею 3,5 кв. м - 11 шт.; доріжка з тротуарної плитки загальною площею 100 кв. м та облицьований тротуарною плиткою майданчик зі сторони АДРЕСА_3 загальною площею 280 кв. м. Крім того, реконструйований адмінкорпус (літера «М») біля входу на територію (стіни замінено на металопластикові конструкції, здійснено внутрішню перебудову), розпочато будівництво туалетів орієнтовною площею 80 кв. м., облаштовані клумби.

З наведених підстав Управління Обласної ради з майнових відносин звернулась до господарського суду Одеської області з позовом та уточненням до нього, відповідно до яких просить суд зобов'язати відповідача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2 253,81 м.кв., шляхом знесення самочинно збудованих споруд та приведення до первинного її стану згідно з технічним паспортом від 27.09.2010р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Засадами чинного Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. (ст. 15 ЦК України).

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Крім способів захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ч.2 ст.16 ЦК України, суд згідно ч.2 зазначеної статті Кодексу може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 14 Конституції України, частини 1 статті 148 Господарського кодексу України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави та об'єктом прана власності Українського народу. Від імені народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. Статтею 83 Земельного кодексу України передбачено, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності.

Відповідно до ч. 2 ст.116 Земельного кодексу України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Статтею 122 Земельного кодексу України встановлено, що міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації.

Частиною 1 ст. 153 Земельного кодексу України встановлено, що власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

За вимогами п. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про право власності на нежитлові будівлі від 15 жовтня 2010 року, серія НОМЕР_3, об'єкти загальною площею 2646 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради.

Статтею 145 Конституції України передбачено, що права місцевого самоврядування захищаються з судовому порядку.

Позивач просить суд, зобов'язати відповідача Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на самочиненне будівництво яке проводиться Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5, на земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1, що належить територіальним громадам сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

В підтвердження наявності порушень викладених у позовній заяві, позивач посилається на Акт Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 31.03.2016 року та на акт Комісії з обстеження самочинно збудованих споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1, створеної управлінням обласної ради з майнових відносин.

Крім того, судом під час проведення виїзного судового засідання 30.06.2016р. встановлено, що ФОП ОСОБА_5, порушує права територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради як власника земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Зокрема, в ході проведення виїзного судового засідання, судом встановлено, що на території та об`єктів розташованих за адресою: АДРЕСА_1, при вході з правої сторони знаходиться одноповерхова споруда із метало-пластиковими вікнами на бетонному фундаменті висотою приблизно 35-40см. В середині зазначеної споруди знаходиться барна стійка, тандир, маленька кухня, стільці і столики. Зліва при вході відсутній металевий забор, територія газону викладена тротуарною плиткою приблизно 25 на 7 метрів. Всі зазначені в позовній заяві будівельні споруди, на час огляду місця їх знаходження, відсутні. Натомість на території, якій вони знаходились - лежать дерев`яні піддони, прориті траншеї в яких знаходяться каналізаційні труби та труби водопроводу в кількості 6 штук та виведені канали на проведення електроенергії в 6 точках. Далі по ходу зліва збудований постамент із дерев'яних конструкцій. Із правої сторони від постаменту знаходиться одноповерхова споруда побудована на бетонyому фундаменті із метало - пластиковими вікнами. В середині знаходяться мангали огороджені метало-пластиковою конструкцією на 4 пічки. Далі напроти одноповерхової споруди знаходиться кругова дерев'яна споруда у вигляді барної стійки. На території декоративного саду розташований настіл із дерев`яних дошок. На всій території дерев`янні євро піддони. Перед збудованим дерев`яним постаментом збудовані одноповерхові дерев`яні споруди з метало пластиковими вікнами поділені на 4 кімнати. Із права після них збудована одноповерхова споруда із дерева з метало пластиковими вікнами приблизно 14 м на 3 м. За нею знаходяться дерев`янні піддони та металопластикові вікна. Вся територія із зовні огорожена пластиковою сіткою.

Здійснення самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1, саме ФОП ОСОБА_5 також підтверджується наявною в матеріалах справи належним чином засвідченою копією звернення ОСОБА_5 до директора департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області від 30.03.2016р. відповідно до якого, відповідач просив директора департаменту надати йому роз'яснення про порядок отримання дозволів та введення в експлуатацію об'єктів за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 376 Цивільного кодексу України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що якщо власник користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво і його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Згідно з постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 р. № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» позов про знесення самочинно збудованого нерухомого майна може бути пред'явлено власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушень, зокрема, власником (користувачем) суміжної земельної ділянки з підстав, передбачених статтями 391, 396 Цивільного кодексу України, статтею 103 Земельного кодексу України.

Крім того, відповідно до вищевказаної постанови Пленуму самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для д:єї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентної о органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування, або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно-правових договорів із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної ділянки лише рішення компетентного органу влади про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або для розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки слід розуміти вид використання земельної ділянки (стаття 19 ЗК України, Класифікація видів цільового призначення земель затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548), зазначений у рішенні відповідного компетентного органу державної влади чи місцевого самоврядування про надання земельної ділянки у користування або передачу у власність з урахуванням цільового призначення земельної ділянки.

Частиною 2 ст. 212 Земельного кодексу України передбачено, що приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ч.2 ст. 38 Закону України «Про регулювання сто будівної діяльності» за рішенням суду самочинно збудований об'єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов'язаних із знесенням об'єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об'єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Решту доводів і поданих сторонами доказів, відхилення яких не обґрунтовано вище, суд відхиляє як такі, що не мають значення для вирішення спору.

Рішення прийнято на підставі наданих сторонами доказів, оскільки згідно із ст.33, 38 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона: повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; самостійно визначити і надати суду ті докази на підтвердження своїх доводів, які вважає необхідними, належними і достатніми. Докази витребовуються судом у ході розгляду справи лише у разі подання відповідного клопотання - на суд не покладено обов'язку вказувати стороні, які докази вона повинна подати на підтвердження свої вимог чи заперечень, або проводити розшук тих чи інших доказів з власної ініціативи.

Відповідно до вимог ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому суд приймає до уваги строк розгляду справи, достатність часу у будь-якої із сторін для надання доказів на підтвердження власних доводів, для спростування обставин чи доводів протилежної сторони та для подання суду клопотання про витребування таких доказів у інших осіб.

За при приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача у справі оскільки порушення права власності територіальних громад сіл, селищ, міст області в особі Одеської обласної ради з його вини.

Керуючись ст.ст. 32,33,34,38,43,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління Обласної ради з майнових відносин до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку - задовольнити.

2. Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 2 253,81м.кв, на користь Одеської обласної ради (65032, м.Одеса, пр. Шевченка, буд. 4; ) шляхом знесення самочинно збудованих споруд та приведення до первинного її стану згідно з технічним паспортом від 27.09.2010р.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (АДРЕСА_2; код НОМЕР_1) на користь Управління Обласної ради з майнових відносин (65032, м.Одеса, пр. Шевченка, буд. 4; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 378 /одна тисяча триста сімдесят вісім/ грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст складено та підписано 05 липня 2016 р.

Суддя Ю.О. Зайцев