ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016р. Справа№ 914/1576/16

За позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім НІСА, м. Київ

до відповідача: Державного підприємства Львівський бронетанковий завод, м. Львів

про стягнення заборгованості у розмірі 98 721,22 грн.

Суддя Ділай У.І.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 представник (Довіреність №133 від 15.12.2015р.)

Від відповідача: не зявився

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім НІСА до відповідача: Державного підприємства Львівський бронетанковий завод про стягнення заборгованості у розмірі 98 721,22 грн.

Ухвалою суду від 10.06.2016р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 23.06.2016р.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2016р. підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи. Крім того, подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат.

Відповідач в судове засідання 23.06.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, причин неявки та невиконання вимог ухвал суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення від 13.06.2016р. (вручено 16.06.2016р.).

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

23.12.2015р. між позивачем та відповідачем укладено договір поставки № 96, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобовязувався виготовити та поставити продукцію, згідно специфікацій, які є невідємною частиною даного договору, а відповідач зобовязувався прийняти цей товар та оплатити його загальну вартість на умовах цього договору.

Ціна договору складається із суми вартості всієї продукції всієї продукції, що буде поставлена за даним договором. Попередня ціна продукції визначається сторонами у специфікаціях (п.4.1 договору).

У п.п. 5.2, 5.3 договору сторони узгодили, що покупець здійснює оплату в строки, які вказуються у відповідних специфікаціях. Покупець здійснює оплату погодженої сторонами партії продукції на підставі виставленого постачальником рахунку - фактури, сформованого на основі відповідної специфікації, яка є невід'ємною частиною даного договору, на кожну окрему партію товару.

Згідно із п. 2 Специфікації №1 від 11.01.2016р.до договору встановлено, що розрахунки за поставлену Постачальником - ТОВ «Торговий дім «НІСА» продукцію здійснюється Покупцем - ДП " Львівський бронетанковий завод " протягом 10 календарних днів з дати відвантаження продукції покупцю постачальником.

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу продукцію на загальну суму 183 821,40 грн., що підтверджується копією видаткової накладної №РН-0000009 від 12.01.2016р. та копією довіреності №13 від 11.01.2016р., долученими до матеріалів справи (оригінали оглянуто в судовому засіданні).

Відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію в сумі 91 910,70 грн., внаслідок чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем становить 91 910,70 грн.

За твердженням позивача, відповідач порушив умови договору та в обумовлені п. 2 Специфікації №1 до договору строки не розрахувався з позивачем за поставлену продукцію повністю.

В порядку досудового врегулювання спору 28.03.2016р. позивач направив відповідачу претензію №119 із вимогою повернути заборгованість у розмірі 91 910,70 грн.

Відповідач направив позивачу лист-відповідь від 07.04.2016р. №966, в якому зазначив, що визнає суму основного боргу в розмірі 91 910,70грн. і погасить заборгованість найближчим часом.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань щодо своєчасної сплати вартості поставленої продукції, ТзОВ Торговий дім НІСА звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 91 910,70грн., а також фінансові санкції у розмірі 6810,52грн.

В судовому засіданні представник позивача подав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення фінансових санкцій.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поставки № 96 від 23.12.2015р., у звязку із чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором поставки, відповідно до вимог п. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ч. 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Позивач свої зобов'язання щодо передачі товару за спірним договором виконав повністю, відповідач оплату за поставлений товар здійснив частково, в результаті чого утворилась заборгованість відповідача перед позивачем в розмірі 91 910,70грн.

Підписання відповідачем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідач про дійсність поставки та проти наявності заборгованості не заперечив, не спростував доводів позовної заяви, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Розмір заборгованості відповідача перед позивачем також підтверджено листі-відповіді на претензію від 07.04.2016р. №966 (копія долучена до матеріалів справи).

Згідно із ст. 617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Доказів наявності обставин зазначених у ст. 617 ЦК України, які є підставами звільнення від відповідальності за порушення зобовязання відповідачем не подано.

Отже, відповідач своїх зобовязань не виконав у строки встановлені договором, чим порушив вимоги ч. 2 ст. 193 ГК України, якою передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в судовому засіданні позивачем доведено факт несвоєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором поставки № 96 від 23.12.2015р.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача фінансових санкцій у розмірі 6810,52грн. провадження судом припиняється, оскільки представником позивача подано заяву про відмову від вимог в цій частині, яке прийняте судом.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись вимогами ст.ст. 28, 33, 34, 44, 48, 49, 82-84, 116 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства Львівський бронетанковий завод (79031, м. Львів, вул. Стрийська, 73, ідентифікаційний код 07985602) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий дім НІСА (03151, м. Київ, вул. Малогвардійська, 28-А, ідентифікаційний код 25270048) 91 910,70грн. основного боргу та 1378,66 судового збору.

3.Прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення 6810,52грн.

4.В решті позовних вимог провадження припинити.

5.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повний текст складено 24.06.2016р.

Суддя Ділай У.І.