КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"02" липня 2016 р. Справа №15/155-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Бориспільської ДПІ ГУ ДФС у Київській області

на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.05.2016

у справі № 15/155-б (суддя: Чеберяк П.П.)

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Сіті - Стейт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація Віп Хауз"

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у справі № 15/155-б задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Зубка Андрія Миколайовича про надання згоди на продаж майна банкрута; надано згоду на продаж майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Корпорація "Віп Хауз", що є предметом забезпечення вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" за іпотечним договором від 01.04.2008 № 151408Z8, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко Н.Є. та зареєстрованим в реєстрі за № 1220.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Бориспільська ДПІ ГУ ДФС у Київській області звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у даній справі.

Розглянувши апеляційну скаргу Бориспільської ДПІ ГУ ДФС у Київській областіта додані до неї матеріали, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Частиною 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон) встановлює, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Вимоги до форми і змісту апеляційної скарги наведені в ст. 94 ГПК України, згідно з ч. 2 якої до скарги, зокрема, додаються докази надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 95 ГПК України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у сторони відсутні.

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги Бориспільської ДПІ ГУ ДФС у Київській області, вона не відповідає вимогам ст. 94 та ст. 95 ГПК України, а саме, до неї не додано доказів надсилання копії скарги і доданих до неї документів учаснику провадження у даній справі, а саме Товариству з обмеженою відповідальністю "Сіті - Стейт" (ініціюючий кредитор у даній справі).

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду та повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам).

Частиною 3 статті 94 ГПК України, передбачено, що до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору. Недотримання зазначеної вимоги є підставою для повернення поданої апеляційної скарги у відповідності з п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

За визначенням ст. 1 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ст. 2 Закону України "Про судовий збір").

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційних та касаційних скарг на судові рішення.

Розміри ставок судового збору встановлено ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 з апеляційних скарг на ухвали у справі про банкрутство, крім тих, що передбачені Законом України "Про судовий збір", судовий збір справляється за ставкою, визначеною пп. 7 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону, а саме 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Проте, Бориспільською ДПІ ГУ ДФС у Київській області до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Отже, судовий збір не сплачено у встановленому розмірі відповідно до Закону України ,,Про судовий збір".

Разом з тим, відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно зі ст. 53 ГПК України суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинні містити роз'яснення причин пропуску і підстав, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Як вбачається з матеріалів справи, строк для подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у даній справі закінчився 06.06.2016, тоді як дана апеляційна скарга датована 10.06.2016 та подана до суду першої інстанції лише 10.06.2016, тобто із пропуском встановленого законом строку.

При подачі скарги апелянт не подав клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження ухвали.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку, або таке клопотання відхилено.

За вказаних обставин, подана апеляційна скарга Бориспільської ДПІ ГУ ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у справі № 15/155-б не приймається до розгляду і повертається Київським апеляційним господарським судом на підставі пп. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Згідно із ч. 4 ст. 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у п. п. 1, 2 і 3 ч. 1 цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 91, 93, п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 97, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Бориспільської ДПІ ГУ ДФС у Київській області на ухвалу господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у справі № 15/155-б (з доданими до неї документами на 23-х арк.) повернути скаржнику без розгляду.

2. Матеріали оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 30.05.2016 у справі № 15/155-б повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко