ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа № 909/149/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Станіславська теплоенергетична компанія» (надалі ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія») за № 13/1466 від 05.05.2016р. (вх. № 01-05/2388/16 від 18.05.2016р.)

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2016р.

у справі № 909/149/16

за позовом: ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія»

до відповідача: Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Сучасний дім» (надалі ОСББ «Сучасний дім»)

про стягнення 22395,64 грн.,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 11 від 10.11.2015р.);

ОСОБА_3 представник (довіреність № 2/1 від 11.03.2016р.);

від відповідача: ОСОБА_4 представник (довіреність № 3 від 27.05.2016р.);

ОСОБА_5 голова (витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ №21840353),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2016р. у справі №909/149/16 (суддя Кобецька С.М.) відмовлено в позові ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» до відповідача ОСББ «Сучасний дім» про стягнення 22395,64грн.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що вимоги позивача є недоведеними, документально не підтвердженими та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства.

Позивач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального права. Стверджує, що у звязку з прийняттям Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, постанови № 286 від 08.04.2014р., на виконання вимог чинного законодавства та умов укладеного договору купівлі-продажу теплової енергії № 139 від 04.10.2012р., він належним чином повідомив відповідача про зміну тарифу та його нарахування. Звертає увагу на те, що відповідно до укладеного договору можливість зміни тарифів залежить від прийняття відповідного нормативно-правового акту та належного повідомлення споживача про зміни тарифів та порядку нарахування. Просить скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2016р. у справі №909/149/16, прийняти нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу вважає, що рішення суду у даній справі є законним та обгрунтованим. Звертає увагу, що укладений між сторонами договір не передбачав поділу тарифу на постійну та змінну частини, оплати споживачем теплової енергії ніякої абонентської плати або плати умовно-змінної частини тарифу, як і сплати будь-яких платежів, що не базуються на показах приладів обліку споживача на межі продажу. Вказує, що позивач замість повідомити про зміну розміру одноставкового тарифу, запропонував перейти на інший, ніж передбачено договором порядок розрахунків, з чим не погодилось ОСББ. Просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, здійснивши аналіз наявних у справі письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2016р. у справі № 909/149/16.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.10.2012р. між ТзОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (теплопостачальна організація) та ОСББ "Сучасний дім" (споживач) укладено договір купівлі-продажу теплової енергії №139, відповідно до якого теплопостачальна організація зобов`язується продавати (постачати) споживачу теплову енергію в гарячій воді у відповідності з умовами договору, а споживач зобов`язується своєчасно проводити оплату за спожиту теплову енергію у строки і на умовах, що передбачені договором (а.с.14-21).

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком № 2 до даного договору на такі потреби: опалення та вентиляцію; підігрів води (гаряче водопостачання); технологічні потреби.

Пунктами 2.4, 2.5 договору встановлено, що тарифи на теплову енергію є регульованими та встановлюються (змінюються) уповноваженими органами в порядку, передбаченому чинним законодавством України. Про зміну тарифів теплопостачальна організація повідомляє у встановленому законодавством порядку. У разі зміни тарифів вартість оплати за спожиту теплову енергію змінюється з моменту введення їх в дію.

Права, обовязки та відповідальність сторін визначені розділами 3-5 договору.

У разі відмови від теплопостачання та за умови відсутності у споживача заборгованості за спожиту теплову енергію та інших платежів, передбачених даним договором, сторони розривають цей договір за взаємною згодою (п.п.3.1.1 п. 3.1 договору).

Згідно п.п. 6.1, 6.3 договору для обліку споживання теплової енергії застосовуються прилади комерційного обліку, занесені до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, або ті, що пройшли державну метрологічну атестацію; межа балансової належності сторін, визначена актом розмежування ділянок обслуговування №139 від 04.10.2012р., що є невідємною частиною договору і не може бути змінена в односторонньому порядку.

Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), на підставі показів приладу обліку згідно з діючими тарифами (цінами), встановленими у порядку, визначеному законодавством. Споживач, який розраховується за приладами обліку, що знаходяться на його балансі, щомісячно 29 числа направляє свого представника у відділ по роботі з юридичними споживачами теплопостачальної організації за адресою: вул. Чорновола, 97 для подання "Звіту про обсяги спожитої теплової енергії за розрахунковий період" (додаток №3) (п.п. 7.1, 7.2 договору).

В пункті 7.5 договору вказано, що розрахунки за теплову енергію проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів. Розрахунковий період триває з 29 числа поточного місяця до 28 числа наступного місяця.

У відповідності до п. 7.7 договору оплата здійснюється споживачем на підставі виставлених теплопостачальною організацією рахунків: остаточний розрахунок здійснюється в 5-денний термін після дати одержання рахунку.

Згідно п. 7.10 договору у випадку несплати у терміни, обумовлені цим договором, сторони керуються договірними зобовязаннями, вимогами Правил користування в чатині припинення постачання теплової енергії, а на суми невиконаного зобовязання нараховується пеня в розмірі подвійної ставки НБУ за кожний день прострочення, починаючи з дня наступного за датою остаточного розрахунку до дня фактичної оплати. На суму боргу здійснюються додатково нарахування із застосуванням індексу інфляції та 3% річних за весь час прострочення.

Пунктами 11.1, 11.2 передбачено, що цей договір набирає чинності з дня його підписання та всіх додатків, що є невідємними частинами цього договору і укладається на строк до 31.12.2012р. договір вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Додатком № 1 до договору купівлі-продажу теплової енергії №139 від 04.10.2012р. передбачено найменування обєкта теплопостачання і його адресу житловий будинок, вул.Красівського,1; призначення теплової енергії, теплове навантаження: опалення 0,14400 Гкал./год., підігрів води 0,18700 Гкал./год.; метод розрахунку по приладу обліку; дані приладу обліку: тип SUPERCAL, №00-11-03-07, місце встановл. прил. обліку в підвалі (а.с.24).

Договір купівлі-продажу теплової енергії №139 від 04.10.2012р. та додатки до нього підписані і скріплені печатками сторін.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 286 від 08.04.2014р. "Про встановлення тарифів на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія", установлено ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" тарифи на теплову енергію її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення на рівні одноставкового тарифу на виробництво теплової енергії - 296,86 грн./Гкал (без ПДВ); умовно-змінної частини двоставкового тарифу на теплову енергію - 218,46 грн./Гкал (без ПДВ), умовно постійної частини двоставкового тарифу на теплову енергію (місячна плата за одиницю теплового навантаження) - 20858,92 грн./Гкал/год. (без ПДВ). Ця постанова набрала чинності з 01 липня 2014р. (а.с.27).

На підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №286 від 08.04.2014р. позивач здійснив відповідачу нарахування плати за приєднане теплове навантаження (умовно-постійна частина двоставкового тарифу) в сумі 10813,26 грн., що підтверджують виставлені ним рахунки за теплову енергію №139 від 18.07.2014р., № 139 від 18.08.2014р., №139 від 19.09.2014р. (а.с.28-37).

Разом з тим, як вбачається з акту фіксування показників будинкового приладу обліку теплової енергії по вул. Красівського,1 станом на 01.07.14р., 01.09.14р., на 01.10.14р. в період липень-вересень 2014р., послуги теплопостачання позивачем відповідачу не надавались, вказаного факту не заперечує позивач (а.с.71).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач супровідним листом № 16/2348 від 23.06.2014р. надіслав відповідачу проект додаткового правочину до договору купівлі-продажу теплової енергії №139 з вимогою розглянути його у визначений законодавством термін і у разі відсутності зауважень підписати та повернути один примірник ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" (а.с.61-62).

В суд апеляційної інстанції позивач подав копію додаткового правочину від 16.06.2014р. до договору купівлі-продажу теплової енергії №139, зазначивши у своєму додатковому письмовому поясненні про те, що даний правочин від імені відповідача підписано його бухгалтером ОСОБА_6 на підставі п. 11.7 договору (а.с.164).

Відповідно до протоколу зборів власників житлового будинку № 1 по вул.Красівського в м.Івано-Франківськ від 11.07.14р. учасники зборів ухвалили рішення про відключення будинку від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с.66).

23.07.2014р. позивач одержав заяву ОСББ « Сучасний дім» (вх. № 01/1143) про відмову від послуг теплопостачання та розірвання договору купівлі-продажу теплової енергії за №139 від 04.10.2012р. (а.с.65).

26.09.2014р. відповідач, відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) № 103 від 26.09.2014р., отримав технічні умови № 90 на відключення від мереж централізованого теплопостачання житлового будинку № 1 на вул.Красівського, м.Івано-Франківськ (а.с.67-68).

У відповідності до акту ТОВ "Станіславська теплоенергетична компанія" від 01.10.2014р. припинено постачання теплової енергії відповідачу (а.с.70).

Сторони підтверджують, що 01.10.2014р. договір купівлі-продажу теплової енергії №139 від 04.10.2012р. розірвано за взаємною згодою сторін на підставі п.3.1.1 договору.

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що на його думку, відповідач неналежно виконав умови договору, а саме не оплатив вартість абонентської плати за приєднане теплове навантаження (умовно-постійної частини двоставкового тарифу) за період липень-вересень 2014р. в сумі 10813,26 грн., у звязку з чим до відповідача (з урахуванням клопотання про збільшення позовних вимог) також застосовано відповідальність обумовлену п.7.10 договору у вигляді пені в сумі 5575,69 грн. та наслідки порушення грошового зобов'язання, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України 5633,72 грн. - інфляційні втрати, 372,97грн. - 3% річних (а.с.52-53).

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У відповідності із статтею 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу приписів статті 202 Господарського кодексу України, статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В ході розгляду апеляційної скарги ТзОВ «Станіславська теплоенергетична компанія» суд встановив, що укладеним між сторонам договором купівлі-продажу теплової енергії № 139 від 04.10.2012р. визначено порядок розрахунків за спожиту теплову енергію на підставі приладу обліку, згідно з діючими тарифами, без зазначення їх розподілу, в т.ч. і на умовно-постійну частину двоставкового тарифу.

Колегія суддів констатує, що зміни до договору № 139 від 04.10.2012р. за підписами уповноважених представників сторін не вносились.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє твердження скаржника, про те, що додатковий правочин від 16.06.2014р. до договору № 139, яким передбачено застосування двоставкового тарифу для нарахування плати за спожиту теплову енергію для централізованого опалення, підписаний сторонами, враховуючи наступне.

В ході розгляду апеляційної скарги суд, дослідивши додаткове письмове пояснення позивача вх.№01-04/4644/16 від 29.06.2016р., проти якого не заперечили представники ОСББ «Сучасний дім», та умови договору купівлі-продажу теплової енергії, встановив, що що від імені відповідача даний правочин підписано бухгалтером ОСОБА_7

Однак, згідно п. 11.7 договору № 139 від 04.10.2012р. ОСОБА_6 є відповідальною за постійний звязок з позивачем та узгодження всіх питань, повязаних з виконанням умов цього договору.

Будь-яких доказів на підтвердження повноважень ОСОБА_6 щодо підписання від імені відповідача змін до спірного договору, чи доказів про схвалення його Обєднанням співвласників багатоквартирного будинку матеріали справи не містять.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивач помилково ототожнив поняття «виконання умов договору» і «зміна умов договору шляхом підписання додаткового правочину».

З огляду на те, що з 01.07.2014р. по 30.09.2014р. позивач не надавав відповідачу послуг з теплопостачання, а з 01.10.2014р. укладений між сторонами договір купівлі-продажу теплової енергії № 139 розірвано за взаємною згодою сторін на підставі п.3.1.1 договору, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача умовно-постійної частини двоставкового тарифу як абонентської плати за одиницю (Гкал/год) теплового навантаження в сумі 10813,26 грн.

Також, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні похідних вимог про стягнення з відповідача 5575,69 грн. - пені, 5633,72 грн. - інфляційних втрат та 372,97 грн. - 3% річних з тих підстав, що ним не доведено правомірності позовних вимог в частині стягнення з відповідача на його користь основного боргу.

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 19.04.2016р. у справі №909/149/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1