ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.05.2016р. Справа № 905/902/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод»

про стягнення 35 640 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю від 07.12.2015р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» вартості недостачі вантажу в сумі 35 640 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» на адресу одержувача КМС-125 (відокремлений підрозділ позивача) 21.09.2015р. згідно залізничної накладної № 48535660 у вагоні № 55094130 відправлено вантаж «Накладки і підкладки рейкові», але при комісійному переважуванні вагону № 55094130 на станції Нижньодніпровськ-Вузол виявлено нестачу вантажу, про що складений комерційний акт РА № 011413/759/1 від 24.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 03.03.2016р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 905/902/16 та призначено її розгляд на 22.03.2016р.

18.03.2016р. за вх.№ 893/18 на офіційну електронну адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким, останній просить суд відмовити позивачу у стягненні з ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» вартості недостачі вантажу в сумі 35640 грн. з посиланням на те, що між сторонами відсутні договірні відносини щодо поставки продукції, а вантаж у спірному вагоні прямував за договором комісії № 15000336 від 17.02.2015р., який укладений між ТОВ «Метінвест СМЦ» та ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» та за договором поставки №ЦХП-05-01916-01 від 22.07.2015р., який укладений між ТОВ «Метінвест СМЦ» та ДП «Укрзалізничпостач», про що свідчать відповідні відмітки у залізничній накладній №48535660. Також відповідач зазначає, що договір поставки №ЦХП-60110/Л/НХ-1017/НЮ від 04.01.2010р., який укладений між ДТГО «Львівська залізниця» (покупець) та ДП «Укрзалізничпостач» (постачальник) та на підставі якого ДП «Укрзалізничпостач» поставило позивачу спірну продукцію не створює обовязків для юридичних осіб, які не є його сторонами, а тому вимоги позивача є безпідставними. Крім того, даний позов не обґрунтований нормами матеріального права, оскільки посилання позивача на ст. 909 ЦК України та ст. 307 ГК України не є обґрунтуванням вимог про стягнення вартості недостачі продукції, оскільки регламентують взаємовідносини по перевезенню вантажу, позовні вимоги не є наслідком невиконання зобовязань за договором перевезення вантажу та повинні бути заявлені в рамках договору поставки №ЦХП-60110/Л/НХ-1017/НЮ від 04.01.2010р. В додаток до відзиву відповідач надав довіреність №73/5-24 від 01.01.2016р., виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних-осіб підприємців щодо відповідача, Статут відповідача, інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо відповідача, договір комісії № 15000336 від 17.02.2015р., доручення № 133 від 14.09.2015р. до договору комісії № 15000336 від 17.02.2015р.

В судовому засіданні 22.03.2016р. представник позивача надав письмові пояснення за вх.№ 9262/16 від 22.03.2016р., згідно з якими пояснив, що залізнична накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається відправником та залізницею, а тому вантажоодержувач як субєкт відносин перевезення має право вимоги як до перевізника, так і до вантажовідправника, а тому позивач звернувся з цим позовом саме до ПАТ «Єнакієвський металургійний завод». В додаток до письмових пояснень позивач надав належним чином засвідчені копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отриманого на безкоштовний запит щодо позивача, договору поставки №ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р., специфікацій №1 від 22.07.2015р., № 2 від 23.07.2015р., №2 (друга редакція), №3, № 4, а також додаткових угод № 1 від 23.07.2015р., № 2 від 26.11.2015р., № 3 від 02.12.2015р., № 4 від 31.12.2015р. до договору поставки №ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р., платіжного доручення №15-5668 від 24.09.2015р., наказу від 02.12.2015р. №15-вон/од «Про затвердження положень про Службу колії та підпорядковані їй підрозділи», Положення про виробничий структурний підрозділ «Дублянська колійна машинна станція РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця»; за вх.№ 9338/16 клопотання про долучення витребуваних судом документів до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 22.03.2016р. розгляд справи відкладено на 19.04.2016р.

15.04.2016р. за вх.№1183/15 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшов лист відповідача про неможливість надання пояснень щодо зазначення в рахунку фактурі ВБК15-303 від 21.09.2015р. та специфікації №5.9 до договору ЦХП-60110 від 25.12.2009р. назви вантажу «Клема ПК роздільного рейкового скріплення залізничної колії», оскільки зазначені документи складалися іншими юридичними особами без участі відповідача. Крім того, відповідач зазначає, що в номенклатурі вантажів Української залізниці відсутнє найменування вантажу «Клема ПК роздільного рейкового скріплення залізничної колії».

В судовому засіданні 19.04.2016р. представник позивача надав суду:

- за вх.№ 12679/16 від 19.04.2016р. - письмові пояснення щодо відзиву на позов, згідно з якими, позивач зазначає, що посилання відповідача на відсутність договірних відносин між сторонами щодо поставки вантажу «Накладки і підкладки рейкові», як на підставу для відмови у позові є необґрунтованими з огляду на те, що підставою позовних вимог у даному позові є неналежне виконання договору перевезення, який укладений між відповідачем (відправником) та перевізником на користь позивача, а не договір поставки № ЦХП-05-01915 від 22.07.2015р., який укладений між позивачем (покупцем) та ТОВ «Метінвест-СМЦ» (постачальником). Більш того, умовами п. 2.1.6 договору комісії № 15000336 від 17.02.2015р., який укладений між ТОВ «Метінвест СМЦ» та відповідачем, передбачено, що у випадку предявлення третіми особами претензій щодо якості або кількості товару відповідач самостійно несе витрати по задоволення таких претензій, а згідно умов п. 6.2 зазначеного договору, у випадку передачі товару на комісію з використанням залізничного транспорту ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» укладає договори перевезення вантажу залізничним транспортом на умовах, визначених в дорученнях, із застосуванням ІНКОТЕРМС в редакції 2000р. Разом з цим, завантаження та зважування вантажу у вагон № 55094130 відповідач здійснював самостійно, що не заперечується останнім. Позивач також пояснює, що постачання вантажу у вагоні № 55094130 «Накладки і підкладки рейкові» здійснювалось на виконання договору поставки від 04.01.2010р. № ЦХП-60110/Л/НХ-1017/НЮ, укладеного між ДТГО «Львівська залізниця» та ДП «Укрзалізничпостач», але в рахунку - фактурі ВБК15-303 від 21.09.2015р. є посилання на договір №ЦХП-60110 від 25.12.2009р. Вказана розбіжність в даті договору виникла внаслідок того, що першим договір №ЦХП-60110 підписав ДП «Укрзалізничпостач» 25.12.2009р., а ДТГО «Львівська залізниця» підписано договір після його отримання 04.01.2010р. (з урахуванням терміну на поштове пересилання) на підставі довіреності від 01.01.2010р. № НЮ104;

- за вх.№12672/16 від 19.04.2016р. - клопотання про долучення до матеріалів справи належним чином засвідченої копії рішення господарського суду Донецької по справі № 905/537/16 за позовом ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Придніпровська залізниця» до ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» про стягнення 73 430 штрафу, згідно з яким, з останнього на підставі комерційного акту РА № 011413/759/1 від 24.09.2015р. стягнуто 58 744 грн. штрафу за невірно зазначену масу вантажу у залізничній накладній №48535660 від 21.09.2015р., та встановлено, що у вагоні № 55094130 виявлена недостача у розмірі 1350 кг.;

- за вх.№12674/16 від 19.04.2016р. - письмові пояснення про те, що відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування» від 23.02.2012р. № 4442-VI (далі Закон), постанови КМУ від 25.06.2014р. №200 «Про утворення ПАТ «Українська залізниця», ДТГО «Львівська залізниця» та ДП «Укрзалізничпостач» реорганізовані в РФ «Львівська залізниця» та філію «Центр забезпечення виробництва» ПАТ «Українська залізниця». Відповідно до ч. 6 ст. 4 Закону ПАТ «Українська залізниця» є правонаступником усіх прав та обовязків Укрзалізниці та підприємств залізничного транспорту, внаслідок чого, після створення ПАТ «Українська залізниця» взаємовідносини між підприємствами залізничного транспорту загального користування, на базі яких створене ПАТ «Українська залізниця» набули характеру внутрішньогосподарських, а тому підтвердженням здійснення позивачем оплати вантажу «Клема ПК роздільного рейкового скріплення залізничної колії» (накладки і підкладки рейкові) в кількості 64 150 кг по залізничній накладній №48535660 у вагоні №55094130 є платіжне доручення від 24.09.2015р. № 15-5668. В додаток до пояснень позивач надав довідку від 08.04.2016р. №КМС-125-01/13-364-бух з належним чином засвідченими копіями сповіщення №2213 від 21.09.2015р., рахунку - фактури ВБК15-303 від 21.09.2015р., роздруківки взаєморозрахунків по рахунку 6834 за листопад 2015р., витягу господарських операцій по рахунку №631011 за жовтень-листопад 2015р. згідно з сповіщенням №2213 від ДП «Укрзалізничпостач» на суму 1 703 721,36 грн.;

- за вх.№ 12669/16 від 19.04.2016р. супровідний лист з додатком витребуваних судом документів, а саме, належним чином засвідчені копії акту загальної форми №2423/ваги від 24.09.2015р. станції Нижньодніпровськ-Вузол, наказу від 04.05.2006 №442/н «Про зміну найменувань відокремлених підрозділів та затвердження положень у нових редакціях», Положення про Відокремлений підрозділ «Колійна машинна станція №125» ДТГО «Львівська залізниця», Положення про відокремлений підрозділ «Служба колії» ДТГО «Львівська залізниця»;

- за вх.№12911/16 від 19.04.2016р. клопотання, згідно з яким, останній просить суд на підставі ст. 38 ГПК України витребувати у відповідача документ, що підтверджує ціну однієї тони вантажу, що перевозився у вагоні №55094130 за накладною № 48535660 від 21.09.2015р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.04.2016р. строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 14.05.2016р., розгляд справи відкладено на 12.05.2016р., а також задоволено клопотання позивача в порядку ст. 38 ГПК України та зобовязано ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» надати документ, що підтверджує ціну однієї тони вантажу, що перевозився у вагоні №55094130 за накладною № 48535660 від 21.09.2015р.

05.05.2016р. за вх.№ 14233/16 господарський суд Донецької області одержав письмові пояснення позивача, згідно з якими, останній наполягає на задоволенні позовних вимог з посиланням на те, що під час оформлення залізничної накладної № 48535660 від 21.09.2015р. відповідач визначив масу вантажу 64 150 кг та підтвердив правильність внесених в залізничну накладну відомостей підписом останнього. При цьому, на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці виявлено недостачу вантажу у розмірі 1350 кг, про що складено комерційний акт № РА 011413/759/1 від 24.09.2015р. З огляду на відсутність вини позивача, що також підтверджується рішенням господарського суду Донецької області по справі № 905/537/16 від 24.03.2016р., яке не оскаржено та набрало законної сили, а також враховуючи, що відповідач відправив менше вантажу, ніж зазначив у залізничній накладній, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

10.05.2016р. за вх.№ 1345/10 на офіційну електронну адресу господарського суду надійшли письмові пояснення відповідача щодо невірного здійснення позивачем розрахунку вартості недостачі вантажу без врахування граничного розходження при визначенні маси нетто 0,5% (вартість недостачі розрахована виходячи з маси 1350 кг замість 1029,25 кг). В додаток до пояснень відповідач надав документ, що підтверджує ціну однієї тони вантажу, що перевозився у вагоні №55094130 за накладною № 48535660 від 21.09.2015р., а саме копію доручення № 133 від 14.09.2015р. до договору комісії №15000336 від 17.02.2015р.

В судовому засіданні 12.05.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач про час та місце судового засідання 12.05.2016р. повідомлявся належним чином, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в 61022 від 25.04.2016р., а також роздруківкою результату пошуку поштового відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 545, але у судове засідання не зявився.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

04 січня 2010р. між ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (постачальник) та Державним територіально-галузевим обєднанням «Львівська залізниця» (покупець, позивач) укладено договір № ЦХП-60110/Л/НХ-1017/НЮ, відповідно до умов п.1.1. якого постачальник зобовязався поставити на умовах цього договору та передати у власність, а покупець прийняти і оплатити продукцію виробничо-технічного призначення, найменування, кількість та ціни якої вказуються в специфікаціях, які є невідємними частинами договору та надаються додатково.

Згідно специфікації №5.9 до вищезазначеного договору постачальник зобовязався за період з 01.09.2015р. по 30.09.2015р. поставити покупцю продукцію, в тому числі, «Клема ПК роздільного рейкового скріплення залізничної колії» у кількості 64 150 кг, на загальну суму 1 411 300 грн. (без ПДВ).

В свою чергу, 22 липня 2015р. між ДП матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (замовник) та ТОВ «Метінвест-СМЦ» (постачальник) укладено договір поставки №ЦХП-05-01915-01, відповідно до умов п. 1.1 якого, постачальник зобовязався поставити та передати у власність, а замовник прийняти та оплатити продукцію, найменування, марка й кількість якої вказується у специфікації, яка є невідємною частиною договору, на умовах, що викладені у цьому договорі. Відповідно до п.1.3 договору виробник продукції - ПАТ «Єнакієвський металургійний завод», Донецька область, м.Єнакієве, Україна.

Згідно специфікації № 2 від 23.07.2015р. до договору поставки №ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р. постачальник зобовязався поставити замовнику продукцію «Клема ПК роздільного рейкового скріплення залізничної колії» у кількості 455 т, на загальну суму 10 010 000 грн. (без ПДВ). Станція відправлення Ясинувата Донецької залізниці з подальшим відправленням за реквізитами вантажоодержувача кінцевого одержувача структурного підрозділу залізниці, зазначеного у рознарядці замовника, за правилами «ІНКОТЕРМС» редакції 2010р.

Згідно з умовами п.5.1.1 договору поставки №ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р. вантажовідправником продукції може бути третя особа зазначена постачальником.

При цьому, вказаний договір укладений на виконання договору комісії № 15000336 від 17 лютого 2015р., укладеного між ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» (комітент, відповідач) та ТОВ «Метінвест-СМЦ» (комісіонер), умовами п.1.1 якого передбачено, що в порядку та на умовах, визначених цим договором, комісіонер зобовязується за дорученням комітента за плату укласти від власного імені, але за рахунок комітента договори поставки металопродукції, виробником якої є комітент. Відповідно до п. 1.3 договору виробник, вантажовідправник, вантажоодержувач, номенклатура, сортимент, кількість та якість товару, а також строки та умови поставки, визначена комітентом ціна та інші умови поставки і характеристики товару, що передається на комісію, визначаються сторонами в дорученнях, які з моменту підписання є невідємною частиною даного договору. Згідно умов п. 2.1.6 договору комітент зобовязався, у випадку предявлення третіми особами претензій щодо якості та/або кількості товару, а також щодо недотримання строків поставки самостійно нести витрати по задоволенню таких претензій. Відповідно до умов п.6.2 договору, при передачі товару на комісію з використанням залізничного транспорту комітент укладає договори перевезення вантажу залізничним транспортом на умовах, визначених в дорученнях, із застосуванням ІНКОТЕРМС в редакції 2000р. Умовами п. 8.5 договору передбачено, що сторони самостійно відповідають за зобовязаннями перед третіми особами, що випливають із договорів, які вони укладають для досягнення цілей цього договору.

Так, 14.09.2015р. ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» та ТОВ «Метінвест-СМЦ» підписали доручення №133, згідно з яким, передачі на комісію в строк до 30.09.2015р. підлягає продукція «Клема ПК Ст4пс», «Клема ПК Ст4сп», загальною кількістю 65 000 кг та вартістю 1430000 грн. (без ПДВ), ціна за 1 тону 22 000 грн. Толеранс по дорученню: +0/-5% від кількості та/або вартості продукції; виробник: ПАТ «Єнакієвський металургійний завод»; власник вантажу: ДП «Укрзалізничпостач»; умови поставки FCA, Ясинувата «ІНКОТЕРМС». Офіційні правила тлумачення торгових термінів Міжнародної торгової палати (редакція 2000 року); найменування вантажоодержувача КМС - 125, станція призначення Дубляни-Львівські, Львівська залізниця; вантаж прямує за договором комісії №15000336 від 17.02.2015р. між ПАТ «ЄМЗ»-ТОВ «Метінвест-СМЦ», договором поставки ТОВ «Метінвест-СМЦ» - ДП «Укрзалізничпостач» № ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р.

21.09.2015р. зі станції відправлення Ясинувата Донецької залізниці ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» (відправник, відповідач) на адресу Колійної машинної станції - 125 (одержувач, відокремлений підрозділ позивача) відправлений вантаж «накладки і підкладки рейкові» у вагоні №55094130 у кількості 64150 кг, що підтверджується залізничною накладною №48535660.

Відповідні відмітки вантажовідправника у вказаній залізничній накладній свідчать, що вантаж завантажений засобами відправника навалом; що маса вантажу визначена відправником на вагонних 200 т вагах (заводський №3540407) та становить у вагоні № 55094130: 64150 кг нетто, 22650 кг тара; що вантаж маркований розчином вапна; що вантаж розміщено і закріплено згідно з гл. 1 п.1.1,3,4,6 гл.3; що відповідальний за розміщення та кріплення вантажу старший мастер ОСОБА_2 При цьому правильність внесених у накладну відомостей щодо маси вантажу підтверджена підписом вантажовідправника ОСОБА_3

Під час перевезення цього вантажу на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складений акт загальної форми №2423/ваги від 24.09.2015р., в якому встановлено, що при контрольному переважуванні вагону № 55094130 на справних вагонних 150 т електро-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, які пройшли держповірку 15.10.2014р. виявилось: вага брутто 85450 кг, тара по документу 22650 грн., нетто 62800 кг, що менше документа на 1350 кг. Завантаження вантажу нерівномірне висотою 50-60 см. По документу і в наявності вантаж маркований розчином вапна. Заглиблення відсутні.

Також, 24.09.2015р. на станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці складений комерційний акт РА № 011413/759/1, в якому встановлені наступні обставини: при переважуванні вагону № 55094130 у статичному режимі в присутності ДС Клюєва, АРГ Чугай, приймальника потягів Кокошинської, прийомоздавальника Сергієнко на справних 150т електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, які пройшли держповірку 15.10.2014р. виявилось: вага брутто 85450 кг, тара по документу 22650 грн., нетто 62800 кг, що менше маси зазначеної в документі на 1350 кг. Завантаження вантажу нерівномірне висотою 50-60 см, по документу і в наявності вантаж маркований розчином вапна. Заглиблення відсутні. Вагон без торцевих дверей, відвантажувальні люки з обох сторін закриті. В технічному відношенні вагон справний. При повторному переважуванні маса підтвердилася. Завідуючого вантажним двором по штатному розкладу немає.

При надходженні вагону № 55094130 на станцію призначення Дубляни-Львівські Львівської залізниці вантаж згідно комерційному акту РА № 011413/759/1 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці видано вантажоодержувачу, про що в розділі «Є» зазначеного комерційного акту зроблена відповідна відмітка.

Також судом встановлено, що спірна продукція масою 64150 кг, яка поставлялася згідно залізничної накладної № 48535660 від 21.09.2015р. оплачена позивачем у повному обсязі в сумі 1 703 721,36 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи сповіщенням №2213 від 21.09.2015р. з акцептом позивача на суму 1667867,52 грн., роздруківкою взаєморозрахунків по рахунку № 6834 за листопад 2015р. та витягом господарських операцій по рахунку №631011 за жовтень-листопад 2015р., який підписаний головним бухгалтером позивача. Тобто позивачем оплачено продукцію масою 64150 кг, яка визначена вантажовідправником в залізничній накладній № 48535660 від 21.09.2015р., а отримано фактично продукцію масою 62800 кг.

В подальшому, позивач звернувся до відповідача з претензією № НЗ-1-70/237 від 29.01.2016р., в якій просив відповідача сплатити вартість недостачі вантажу в розмірі 35640 грн. з посиланням на ст. 24 Статуту залізниць України, ст. 307 ЦК України, на обставини встановлені у комерційному акті РА № 011413/759/1 від 24.09.2015р. та на те, що позивач у повному обсязі розрахувався за поставлену згідно залізничної накладної № 48535660 продукцію.

Вказана претензія одержана відповідачем 08.02.2016р., про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, але залишена останнім без задоволення, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

При цьому, позивач - ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» звернувся до суду саме як вантажоодержувач, оскільки згідно наказу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» № 442/Н від 04.05.2006р. «Про зміну найменувань відокремлених підрозділів та затвердження положень у нових редакціях» та Положення про відокремлений підрозділ «Колійна машинна станція 125» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» Колійна машинна станція 125 (вантажоодержувач за накладною) є відокремленим підрозділом позивача - Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», яке, в свою чергу, відповідно до ЗУ «Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування», постанови КМУ № 200 від 25 червня 2014 р. «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» реорганізовано шляхом злиття в ПАТ «Укрзалізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця».

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, господарський суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

За приписами ч.5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, ст. 6 Статуту залізниць України, наявна в матеріалах справи залізнична накладна № 48535660 від 21.09.2015р. свідчить про укладення між ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» (вантажовідправник) і залізницею (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є Колійна машинна станція - 125 (відокремлений підрозділ позивача).

Отже, вантажоодержувач за залізничною накладною має певні права та обов'язки як перед перевізником - залізницею, так і відносно вантажовідправника.

Згідно з відомостями, які внесені у залізничну накладну № 48535660 відправником вантажу та правильність внесення яких підтверджена представником останнього ОСОБА_3, про що свідчить його підпис на залізничній накладній, маса вантажу визначена відправником та становить у вагоні №55094130: нетто - 64150 кг, тара - 22650 кг. Спосіб визначення маси вантажу на вагонних 200 т вагах (заводський №3540407); завантаження вантажу здійснювалося вантажовідправником.

Відповідно до ст.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності як залізниці, так і вантажовідправника та вантажоодержувача засвідчуються комерційними актами та актами загальної форми.

Так, на попутній станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці 24.09.2015р. здійснено контрольне переважування вагону № 55094130 за результатами якого виявлено недостачу вантажу у кількості 1350 кг, а також встановлено, що по документу і в наявності вантаж маркований розчином вапна, заглиблення відсутні, вагон без торцевих дверей, відвантажувальні люки з обох сторін зачинені, у технічному відношенні вагон справний, про що складений комерційний акт РА № 011413/759/1.

Статтею 920 ЦК України обумовлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

У п. 2 Оглядового листа ВГСУ від 21.05.2014р. № 01-06/662/2014 «Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про залізничні перевезення (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)» зазначено, що накладна є обовязковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, що укладається відправником та залізницею, а тому вантажоодержувач як субєкт відносин перевезення має право вимоги і до перевізника (залізниці), і до вантажовідправника.

Відповідно до ст.105 Статуту залізниць України вантажовідправники, вантажоодержувачі, пасажири, транспортні, експедиторські і посередницькі організації та особи, які виступають від імені вантажовідправника і вантажоодержувача, несуть матеріальну відповідальність за перевезення у межах і розмірах, передбачених цим Статутом та окремими договорами.

У ст.24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи встановлені у комерційному акті обставини щодо відсутності ознак втрати вантажу під час його перевезення та щодо технічної справності вагону, суд вважає, що відповідальність за недостачу вантажу у спірному вагоні слід покласти на вантажовідправника та позивач правомірно звернувся до суду з даним позовом про стягнення вартості недостачі вантажу саме з ПАТ «Єнакієвський металургійний завод», як вантажовідправника сторони за договором перевезення.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить, зокрема, для спірного вантажу 0,5 % маси, зазначеної в перевізних документах (п. 27 Правил видачі вантажів).

Відповідно до ст. 115 Статуту залізниць України вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

В матеріалах справи наявні рахунок-фактура ВБК15-303 від 21.09.2015р., специфікація №5.9 до договору №ЦХП-60110 від 25.12.2009р., специфікація №2 до договору поставки №ЦХП-05-01915-01 від 22.07.2015р., згідно з якими вартість 1 тони продукції згідно залізничної накладної №48535660 складає 26400 грн. (з ПДВ).

Крім того, на виконання вимог суду відповідач (вантажовідправник) надав доручення № 133 від 14.09.2015р. до договору комісії № 15000336 від 17.02.2015р. згідно з яким вартість 1 тони поставленої позивачу (вантажоодержувачу) продукції згідно залізничної накладної №48535660 становить 26400 грн. (з ПДВ).

Згідно комерційного акту РА № 011413/759/1 від 24.09.2015р. недостача вантажу у вагоні № 55094130 складає 1350 кг.

Перевіривши розрахунок позивача, згідно з яким вартість недостачі вантажу складає 35 640 грн., суд встановив, що він є арифметично невірним. За здійсненим господарським судом перерахунком недостача вантажу у вагоні № 55094130, з урахуванням норми природної втрати 0,5% (320,75 кг) маси нетто вантажу, складає 1 029,25 кг (1350 кг 320,75 кг = 1029,25 кг), а її вартість 27 172,20 грн. з ПДВ (1,02925 т х 26 400 грн. = 27 172,20 грн.).

При цьому господарський суд визнав як належні та допустимі докази вищевказані документи, що підтверджують вартість 1 тонни вантажу, з огляду на те, що вимогами ст.ст. 114, 115 Статуту залізниць України передбачено обмежену відповідальність за недостачу вантажу лише залізниці, а не вантажовідправника.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги ПАТ «Українська залізниця» в особі РФ «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця» задовольняються господарським судом частково у розмірі 27 172,20 грн.

Посилання ПАТ «Єнакієвський металургійний завод» на те, що між позивачем і відповідачем відсутні договірні відносини щодо поставки продукції, а тому і підстави для відповідальності вантажовідправника також відсутні, господарський суд до уваги не приймає, оскільки підставою позовних вимог у даній справі є неналежне виконання договору перевезення, який укладений між відповідачем (відправником) та перевізником на користь позивача, а не договір поставки, який укладений між позивачем (покупець) і ДП матеріального-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» (постачальник). (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд у постанові від 28.07.2011р. по справі № 10/179-10-4651).

Відповідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Єнакієвський металургійний завод» (87504, м. Маріуполь, проспект Ілліча, буд. 54, блок 4, , рахунок 7201 відділення №2 ПАТ ПУМБ в м. Єнакієве, МФО 334851) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (03680, м. Київ, вул. Тверська, буд. 5, ) в особі Регіональної філії «Львівська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (79007, м. Львів, вул. Гоголя,1, ) 27 172 (двадцять сім тисяч сто сімдесят два) грн. 20 коп. вартості недостачі вантажу та 1050 (одна тисяча пятдесят) грн. 60 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 17 травня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва