РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016Справа №910/5658/16

За позовомПублічного акціонерного товариства "Кредобанк";
До Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1;
Простягнення 25 217,30 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:Монташевич К.В., представник за довіреністю № 8070 від 03.09.2015 р.;
Від відповідача: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" звернулося до суду з позовом про стягнення з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 заборгованості з повернення кредиту за договором про надання овердрафту від 25.12.2014 № 257, процентів за користуванням кредитом, комісії за обслуговування кредиту та пені.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2016 № 910/5658/16, розгляд якої було призначено на 19.04.2016.

Ухвалою від 19.04.2016 розгляд справи було відкладено на 24.05.2016 у зв'язку з неявкою відповідача та неподанням витребуваних судом документів.

У судове засідання, призначене на 24.05.2016, відповідач не з'явився, уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

У ході розгляду спору по суті представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив позов задовольнити, стягнувши відповідача 19 200,89 грн. боргу з повернення кредиту, 5 649,82 грн. боргу зі сплати відсотків за користування кредитом та 9,60 грн. боргу зі сплати комісії та 357,88 грн. пені, нарахованої на ці суми, посилаючись на недотримання позичальником умов кредитного договору в частині повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, дотримання строків виконання грошових зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" в якості позикодавця (по тексту договору - банк) та фізична особа - підприємець ОСОБА_1 в якості позичальника 25.12.2014 р. уклали договір про надання овердрафту № 257, за умовами якого позивач зобов'язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати йому у власність грошові кошти у національній валюті України для оплати наданих ним розрахункових документів у разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов'язався повернути кошти і сплатити проценти та комісії за користування ними.

Договір укладено на умовах повернення, строковості, оплатності, а саме: зі сплатою 28 % річних (з можливістю збільшення ставки на 2 % вище діючої ставки у разі недотримання п. 2.5.1 договору) та зі сплатою комісії за надання овержрафту з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 20 000,00 грн., і кінцевим терміном повернення до 24.12.2015, а позичальник зобов'язався повернути кредит, сплатити проценти, комісії, можливі штрафні санкції та виконувати інші зобов'язання, передбачені договором.

З аналізу укладеного сторонами письмового правочину слідує, що між ними виникли правовідносини з договору кредиту.

Відповідно до п. 2.5 та п.п. 2.5.1 договору обов'язків рівень щомісячних надходжень на поточний рахунок, на якому встановлено овердрафт, становить не менше ніж 20 000,00 грн.

Підставою для надання банком овердрафту є подання позичальником в банк розрахункових документів на суму, що перевищує залишок коштів на його поточному рахунку (п. 2.8 договору).

Датою надання овердрафту вважається дата виникнення на поточному рахунку позичальника дебетового сальдо (проведення платежів понад залишок коштів на поточному рахунку) п. 2.9 договору).

Відповідно до п. 3.1 договору за надання овердрафту позичальник сплачує банку комісії, визначені п. 2.3 договору, а саме: комісію за управління кредитом (0,05 %), інші комісії при внесенні змін і доповнень в цей договір.

Згідно з п. 3.2 договору проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом "факт/360 (фактична кількість днів у місяці, але умовно, 360днів у році) за ставкою, вказаною у п. 2.2 договору (28 % річних) з урахуванням строку користування овердрафтом з моменту надання овердрафту до терміну, вказаного у п. 2.4 договору (24.12.2015) та/або до дати звернення банку із заявою до суду з вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів.

За три банківські дні до закінчення строку дії договору про надання овердрафту, видача кредитних траншів припиняється, а всі надходження на поточний рахунок позичальника спрямовуються на погашення заборгованості за овердрафтом (п. 4.9 договору).

У п. 10.1 договору сторони узгодили, що укладена ними угода набуває чинності з дня її підписання та діє до повного виконання своїх зобов'язань.

З приєднаної до позовної заяви виписки про рух коштів на рахунку за період з 25.12.2014 по 17.02.2016судом встановлено, що позивач надав, а відповідач отримав овердрафт за договором від 24.12.2015 № 257 в сумі 19 200,00 грн. (17 800,00 грн. 26.12.2014 та 1 400,00 грн. 15.01.2015).

Нормами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України на сторін судового процесу покладено обов'язок з доведення тих обставин, на які вони посилаються як на підставу для своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів повернення позичальником 19 200,00 грн. суду подано не було, а тому позовні вимоги про стягнення боргу з повернення тіла кредиту визнаються судом доведеними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

У зв'язку з простроченням сплати кредиту, позивачем було нараховано відповідачеві

- 5 649,82 грн. відсотків за користування кредитом станом на грудень 2015 року;

- 9,60 грн. комісії за адміністрування кредиту;

- 276,48 грн. пені на суму заборгованості по кредиту за період з 31.12.2015 по 16.02.2016;

- 81,36 грн. пені на суму заборгованості по процентам за період з 31.12.2015 по 16.02.2016;

- 0,04 грн. пені на суму заборгованості зі сплати комісії за адміністрування кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Аналогічні положення містяться і у ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, позовні вимоги про стягнення сум заборгованості зі сплати процентів та комісії за адміністрування кредиту визнаються судом обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

У ч. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України вказується, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до ст.ст. 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Так, ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 6.1 договору сторони погодили, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення овердрафту, оплату процентів, комісії, інших платежів за договором), банк має право стягнути з позичальника пеню в розмірі, визначеному п. 2.6 договору - 0,03 % за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в вперіод прострочки за весь час прострочки.

Зважаючи на встановлені судом обставини порушення відповідачем грошових зобов'язань перед позивачем за кредитним договором, позовні вимоги в частині стягнення пені є обґрунтованими і такими, що відповідають приписам чинного законодавства та підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

На підставі викладеного, позовні вимоги задовольняються судом повністю, а судові витрати підлягають покладенню на відповідача згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-38, 45, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (04213, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ідентифікаційний код 09807862) 19 200 (дев'ятнадцять тисяч двісті) грн. боргу з повернення кредиту, 5 649 (п'ять тисяч шістсот сорок дев'ять) грн. 82 коп. відсотків за користування кредитом, 9 (дев'ять) грн. 60 коп. комісії, 357 (триста п'ятдесят сім) грн. 88 коп. пені, 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 06.06.2016 р.