ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" липня 2016 р.Справа № 922/1756/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Ємельянової О.О.

при секретарі Терновій М.П.

розглянувши матеріали заяви позивача про забезпечення позову № б/н від 02.06.2016 року (вх. № 1756 від 02.06.2016 року) та справи № 922/1756/16

за позовом Приватного акціонерного товариства "Насінневе", смт. Слобожанське
до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, м. Харків 3-я особа , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фізична особа - ОСОБА_1
провизнання недійсними наказів
за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 (дов. № б/н від 16.05.2016 року);

від відповідача: ОСОБА_3 (дов. 32-20-14-19686/19-15 від 23.12.2015 року);

3-я особа: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватного акціонерного товариства "Насінневе" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (відповідач) про визнання недійсними:

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із земель державної власності сільськогосподарського призначення для подальшого оформлення права оренди на земельну ділянку площею 166,8026 га кадастровий номер :01:000:0097,розташовану за межами населених пунктів на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області;

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 28.03.2016 року № 2230-СГ та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем при прийнятті вищезазначених наказів положень статті 19 конституції України, статей 116, 123, 124 Земельного кодексу України та права позивача користуватися земельною ділянкою.

Ухвалою суду від 06.06.2016 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.06.2016 року.

02.06.2016 року року позивач через канцелярію суду надав заяву про забезпечення позову, у якій просить суд вжити заходів до забезпечення позову Приватного акціонерного товариства "Насінневе" до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, третя особа - ОСОБА_1, про визнання недійсними наказів, шляхом заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії пов'язані з використанням (обробкою земельної ділянки, її засівання, обробкою посівів, збирання врожаю) земельної ділянки загальною площею 166,8026 га кадастровий номер :01:000:0097, розташованої за межами населених пунктів на території Парасковіївської сільської ради Кегичівського району Харківської області.

29.06.2016 року позивач через канцелярію суду надав пояснення вх. № 21097 до клопотання про забезпечення позову, у яких зазначає, що 22.07.2005 року між Кегичівською районної державною адміністрацією та позивачем підписано договір оренди землі строком на 5 років, який є укладеним з моменту його підписання. Право оренди на думку позивача за вказаним договором виникло у день його державної реєстрації - 29.07.2005 року. 24.12.2010 року між Кегичівською районної державною адміністрацією та позивачем підписано додаткову угоду до вищезазначеного договору оренди про продовження строку дії договору на 10 років.

18.02.2016 року уповноважений Державою орган (державний реєстратор Красноградського районного управління юстиції) зареєстрував право оренди позивача за додатковою угодою від 24.12.2010 року до договору оренди від 22.07.2005 року. Позивач зазначає, що право оренди Приватного акціонерного товариства "Насінневе" на земельну ділянку площею 166,8026 га, виникло у встановленому законом порядку. Тому за твердженнями позивача, факт державної реєстрації права оренди ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 166,8026 га не може бути перешкодою для забезпечення позову, оскільки позивач є орендарем земельної ділянки площею 166,8026 га.

Присутній у судовому засіданні 04.07.2016 року представник позивача заяву про забезпечення позову підтримав у повному обсязі із підстав викладеної у наданій заяві та письмових пояснень та просив суд задовольнити її у повному обсязі.

Присутній у судовому засіданні 04.07.2016 року представник відповідача проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні.

Представник 3-ї особи у призначене судове засідання 04.07.2016 року не з'явився, витребувані судом документи не надав, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали суду, яке долучено до матеріалів справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, вислухавши представника позивача та відповідача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

За твердженням позивача, заява про забезпечення позову вмотивована тим, що відповідачем надано 3-й особі - ОСОБА_1 у користування земельну ділянку, яка перебуває у користування позивача на підставі договору оренди від 22.07.2005 року та додаткової угоди від 24.12.2010 року до договору оренди. Також позивач зазначає, що засів та обробка ОСОБА_1 даної земельної ділянки призведе до виникнення конфлікту майнових інтересів між 3-ю особою та позивачем, а також можуть бути спричинені збитки як позивачу, так і 3-й особі від проведених сільськогосподарських робіт.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та із урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

При цьому, вжиття таких заходів - є правом господарського суду. Застосовуючи заходи забезпечення позову, суд діє за внутрішнім переконанням на підставі та у відповідності з вимогами чинного законодавства. При цьому розділ Х ГПК України не містить чіткого переліку спорів або обставин, за яких вживаються заходи до забезпечення позову.

Крім цього, обґрунтованість заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

При цьому, суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. До предмету дослідження на цій стадії входить лише питання про те, чи може існуючий стан організації правовідносин ускладнити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Отже особа, яка подала заяву про забезпечення позову, в силу вимог статті 33 Господарського процесуального кодексу повинна довести його необхідність та адекватність.

У даному разі, позивач посилається на реєстрацію 18.02.2016 року права оренди за договором оренди від 22.07.2005 року та додатковою угодою від 24.12.2010 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Але, як вбачається із наявної у матеріалах справи інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта, номер 59480761 від 20.05.2016 року (т. 1, а.с. 66) зареєстровано право оренди за орендарем - ОСОБА_1 на об'єкт нерухомого майна - земельну ділянку кадастровий номер: :01:000:0097, площею 166,8026 га за адресою: Харківська обл., Кегичівський р-н., с/рада Парасковіївська на підставі договору № б/н від 15.04.2016 року (т. 1, а.с. 38-43). Підстава внесення запису, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 29299729 від 18.04.2016 року, приватний нотаріус ОСОБА_4, Харківського міського нотаріального округу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що заява № б/н від 02.06.2016 року (вх. № 1756 від 02.06.2016 року) про забезпечення позову є необґрунтованою та безпідставною, а тому відсутні правові підстави для її задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про забезпечення позову № б/н від 02.06.2016 року (вх. № 1756 від 02.06.2016 року) - відмовити.

Суддя ОСОБА_5