ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

23 червня 2016 року Справа № 912/2396/16

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву № 66 від 21.06.2016

Відкритого акціонерного товариства завод "Агромаш", м. Олександрія, Кіровоградська область

до особи, щодо якої мають бути вжиті запобіжні заходи: Олександрійської міської ради, м. Олександрія, Кіровоградська область

про вжиття запобіжних заходів,

Представники:

від ВАТ завод "Агромаш" - ОСОБА_1, довіреність № 28 від 23.06.2016;

від Олександрійської міської ради - ОСОБА_2, довіреність № 56/11/23/1 від 31.12.2015.

Відкрите акціонерне товариство завод "Агромаш" звернулось до господарського суду із заявою № 66 від 21.06.2016 про вжиття запобіжних заходів, яка містить вимоги наступного змісту:

заборонити Олександрійській міській раді укладати з ТОВ "Екотехноком-Експо" договори оренди земельних ділянок, на яких розташоване майно ВАТ завод "Агромаш":

- пр. Будівельників, 57, площею 0,2823 га (кадастровий номер :09:338:0013);

- пр. Будівельників, 61, площею 0,1168 га (кадастровий номер :09:338:0009);

- пр. Будівельників, 65, площею 0,0252 га (кадастровий номер :09:338:0011);

- пр. Будівельників, 67, площею 0,1510 га (кадастровий номер :09:338:0012);

- вул. Героїв Сталінграда, 4, площею 0,1426 га (кадастровий номер :09:338:0015);

- вул. Героїв Сталінграда, 6, площею 1,5034 га (кадастровий номер :09:338:0008);

- вул. Героїв Сталінграда, 8, площею 0,0365 га (кадастровий номер :09:338:0010);

- вул. Героїв Сталінграда, 8а, площею 0,1019 га (кадастровий номер :09:338:0014),

та вчиняти реєстрацію цих договорів оренди, наклавши арешт на вищевказані земельні ділянки.

Заяву мотивовано тим, що на зазначених земельних ділянках розташовано майно, яке належить на праві власності ВАТ завод "Агромаш", що підтверджується відповідними судовими рішеннями, тоді як на сесії Олександрійської міської ради прийнято рішення № 1805 від 26.11.2015 про передачу відповідних земельних ділянок в 25-річну оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехноком-Експо".

Ухвалою господарського суду від 22.06.2016 подану заяву прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 23.06.2016.

В судовому засіданні представником ВАТ завод "Агромаш" подану заяву підтримано повністю. Представник відповідача заперечив проти задоволення вказаної заяви, зазначаючи про відсутність порушених прав заявника.

При розгляді заяви про вжиття запобіжних заходів, господарський суд враховує наступне.

Можливість вжиття запобіжних заходів до подачі позову до господарського суду передбачена ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до наведеної норми особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду із заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Статтею 43-2 Господарського процесуального кодексу України передбачено види запобіжних заходів, що включають в себе: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

При цьому, перелік запобіжних заходів, які може бути застосовано судом, є вичерпним і розширенню не підлягає.

Заявник згідно поданої заяви про вжиття запобіжних заходів просить вчинити запобіжні заходи, а саме: заборонити Олександрійській міській раді укладати з ТОВ "Екотехноком-Експо" договори оренди наведених в заяві земельних ділянок, на яких розташоване майно ВАТ завод "Агромаш" та вчиняти реєстрацію цих договорів оренди, наклавши арешт на вище перераховані земельні ділянки.

Відповідно до ст. ст. 43-6, 115 Господарського процесуального кодексу України ухвала про вжиття запобіжних заходів виконується негайно в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 57 Закону України "Про виконавче провадження" встановлює, що арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Отже, накладення арешту на майно не передбачає собою здійснення заборони на вчинення зазначених заявником дій.

Одночасно, заборона вчиняти певні дії не передбачена переліком видів запобіжних заходів, встановлених ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України, які може вжити господарський суд.

У зв'язку з наведеним, правові підстави для задоволення заяви ВАТ завод "Агромаш" про вжиття запобіжних заходів від 21.06.2016 № 66 в частині заборони Олександрійській міській раді укладати з ТОВ "Екотехноком-Експо" договори оренди наведених в заяві земельних ділянок, на яких розташоване майно ВАТ завод "Агромаш" та вчиняти реєстрацію цих договорів оренди, задоволенню не підлягає.

Як зазначено вище, до видів запобіжних заходів відповідно до ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України включено накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

ВАТ завод "Агромаш" згідно поданої заяви також просить накласти арешт на перераховані в заяві земельні ділянки.

За змістом ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

Заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 Господарського процесуального кодексу України.

В заяві про вжиття запобіжних заходів від 21.06.2016 № 66 ВАТ завод "Агромаш" просить вжити відповідні запобіжні заходи за позовом ВАТ завод "Агромаш" до Олександрійської міської ради щодо скасування окремих (4; 6; 8; 9; 10; 11; 12; 13) пунктів Х розділу рішення № 1805 від 26.11.2015.

Зазначаючи про порушенні права, заявник вказує на те, що у разі не застосування запобіжного заходу - накладення арешту на спірні земельні ділянки, Олександрійською міською радою буде укладено з ТОВ "Екотехноком-Експо" договора на оренду цих ділянок на протязі 25 років, що фактично унеможливить використання заявником належного нерухомого майна в найближчі 25 років за його прямим призначенням.

Оцінюючи надані заявником докази на підтвердження викладених в заяві обставин, господарський суд зазначає наступне.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 у справі № 5013/233/12, яке набрало законної сили, позовні вимоги ВАТ завод "Агромаш" до виконавчого комітету Олександрійської міської ради та до Олександрійської міської ради про визнання права власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Нагорна, 106, задоволено. Визнано за ВАТ завод "Агромаш" право власності на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Нагорна, 106.

Згідно мотивувальної частини вказаного рішення господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 у справі № 5013/233/12 зазначено наступне:

"При цьому, рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 01.11.2012 № № 709-713, від 08.11.2012 № № 759-765, від 15.11.2012 № № 789-795, від 22.11.2012 № 3 816-820 про виділ зі складу об'єкта нерухомого майна по вул. Нагорній, 106 частки цілісного майнового комплексу та створення окремих об'єктів нерухомості за адресами: м. Олександрія. вул. Тимірязєва, 2, 4, 6, 8, 8а, 8Б; вул. Героїв Сталінграда, 4, 4-а, 6, 8, 8а; пр. Будівельників, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67, не свідчать про припинення існування спірного об'єкта в натурі на момент винесення рішення у даній справі, оскільки вказані рішення прийнято виконавчим комітетом в період дії арешту нерухомого майна, що накладений ухвалою господарського суду у даній справі від 12.02.2012, та документально підтверджені відомості щодо перебудови, перепланування чи реконструкції зазначених у рішенні об'єктів відсутні.

Крім того, господарський суд вважає, що казані вище рішення не є правовими підставами виникнення права комунальної власності на створені внаслідок виділу об'єкти нерухомого майна, оскільки матеріалами справи не підтверджено правомірність набуття права власності територіальної громади м. Олександрія в особі Олександрійської міської ради на цілісний майновий комплекс в м. Олександрія, вул. Нагорна, 106, зі складу якого здійснено виділ.

Згідно частини другої ст. 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.".

Відповідно до постанови Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.01.2015 у справі № 2-а-7017/11, яка залишена без змін згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.06.2015 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 22.10.2015, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 та скасовано наступні рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради: № № 709-713 від 01.11.2012; № № 759-765 від 08.11.2012; № № 789-795 від 15.11.2012; № № 816-820 від 22.11.2012; № 858 від 06.12.2012.

Згідно правил частини третьої ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, названими вище рішеннями судів підтверджено право власності ВАТ завод "Агромаш" на цілісний майновий комплекс, що розташований за адресою: м. Олександрія, вул. Нагорна, 106 та встановлено незаконність виділення зі складу вказаного об'єкта частки цілісного майнового комплексу і створення окремих об'єктів нерухомості за адресами: м. Олександрія. вул. Тимірязєва, 2, 4, 6, 8, 8а, 8Б; вул. Героїв Сталінграда, 4, 4-а, 6, 8, 8а; пр. Будівельників, 43, 45, 47, 49, 51, 53, 55, 57, 59, 61, 63, 65, 67. Рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради, згідно яких здійснено такий виділ, скасовано в судовому порядку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України у чинній редакції до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Вказаним положенням кореспондують приписи ст. 120 Земельного кодексу України.

Отже, зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності обєкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей обєкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

Разом з цим, на сесії Олександрійської міської ради прийнято рішення № 1805 від 26.11.2015 про передачу відповідних земельних ділянок в 25-річну оренду товариству з обмеженою відповідальністю "Екотехноком-Експо".

Чинність вказаного рішення на час розгляду заяви про вжиття запобіжних заходів не заперечується в судовому засіданні представником Олександрійської міської ради та підтверджується даними веб-сайту вказаного органу.

Враховуючи наведене, господарський суд згідно наявних доказів дійшов висновку про підтвердження належними доказами наявності у ВАТ завод "Агромаш" підстав вважати порушеним та наявності реальної загрози порушення його прав щодо користування цілісним майновим комплексом, право власності на який визнано за рішенням господарського суду Кіровоградської області від 17.10.2014 у справі № 5013/233/12, а також прав на користування/оформлення користування земельною ділянкою, на якій розміщено такий об'єкт.

Разом з цим, запобіжні заходи забезпечують вимогу, яка ще не оформлена у вигляді позову, та надають додаткову гарантію збереження доказів чи реальності виконання рішень суду. Так, згідно частини третьої ст. 43-3 Господарського процесуального кодексу України після подання заявником позовної заяви запобіжні заходи діють як заходи забезпечення позову, тобто як заходи, які забезпечують фактичне виконання рішення суду в разі задоволення позову (ст. 66 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 9 інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" від 20.04.2007 р. N 01-8/251, пункту 14.1 рекомендацій Президії Вищого господарського суду України від 10.06.2004 р. N 04-5/1107 " Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3;

імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Між тим, накладення арешту на земельні ділянки не забезпечує фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову за предметом позову про скасування окремих пунктів Х розділу рішення Олександрійської міської ради № 1805 від 26.11.2015. У разі задоволення такої позовної вимоги, оспорюване рішення ради буде вважатися таким, що втратило чинність в силу рішення господарського суду. Тобто, зв'язок між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати, відсутній. Крім того, накладення арешту на відповідні земельні ділянки не забезпечує захист порушених прав за вказаним предметом позову.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ВАТ завод "Агромаш" № 66 від 21.06.2016 про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 43-1, 43-4, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства завод "Агромаш" № 66 від 21.06.2016 про вжиття запобіжних заходів щодо заборони Олександрійській міській раді укладати з ТОВ "Екотехноком-Експо" договори оренди земельних ділянок, на яких розташоване майно ВАТ завод "Агромаш" та вчиняти реєстрацію цих договорів оренди, наклавши арешт на вказані у заяві земельні ділянки, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її винесення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя ОСОБА_4