номер провадження справи 13/50/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2016 Справа № 908/1310/16

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь», м. Запоріжжя

про стягнення 47 664,12 грн.

Суддя Серкіз В.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 699 від 27.04.2016р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 20-9 від 21.12.2015р.

ОСОБА_3, довіреність № 20-41 від 04.12.2015р.

ОСОБА_4, довіреність № 20-465 від 13.05.2016р.

Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» до Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» про стягнення 47 664,12 грн. за несвоєчасне забирання вагонів на коліях станції.

11.05.2016р. ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1310/16 та призначено до розгляду на 02.06.2016р.

Ухвалою від 02.06.2016р. розгляд справи відкладено на 13.06.2016р., у звязку з неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні 13.06.2016р. оголошено перерву до 24.06.2016р.

24.06.2016р. справу розглянуто, спір вирішено, прийнято рішення у справі, вступну та резолютивну частини якого оголошено в судовому засіданні згідно із приписами ст. 85 ГПК України.

До початку розгляду справи представники сторін заявили клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

Представник позивача в судових засіданнях підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві № НЮс-01/220 від 04.05.2016р. та просить суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» плату за користування вагонами в сумі 47 664,12 грн. Позовні вимоги засновані на приписах ст.ст. 46, 71, 119, 129 Статуту залізниць України, Правил користування вагонами і контейнерами, Правил зберігання вантажів, Правил зберігання вантажів, п. 31.5 Р.2 Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та повязані з ними послуги та ст.ст. 1, 2, 12, 15, 33, 49, 58, 61, 64, 82 ГПК України.

Представники відповідача в судових засіданнях, підтримали свої заперечення № 11/2039653 (АЮ) від 10.06.2016р. та просять суд відмовити позивачу в задоволені позову у повному обсязі. Також, представники відповідача заявили, що позивач не направив відповідачу жодної претензії щодо сплати даної суми, а отже, відповідач взагалі не знав про дану заборгованість.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2015 році по станції Запоріжжя-Ліве локомотивом залізниці здійснювалось предявлення вагонів на колії парків «А» та «Б» станції Запоріжжя-Ліве для обробки та подачі на підїзні колії Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» під вантажні операції.

У звязку з несвоєчасним забиранням вагонів під вантажні операції Публічним акціонерним товариством «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» та перебуванням вагонів на коліях станції Запоріжжя-Ліве під митним оформленням, працівниками станції були складені акти загальної форми ГУ-23 про затримку з вини клієнта із зазначенням часу: № 5428 від 09.11.2015р., № 5436 від 11.11.2015р., № 5392 від 04.11.2015р., № 5391 від 04.11.2015р., № 5680 від 29.11.2015р., № 5669 від 28.11.2015р.

Облік часу та нарахування плати за користування вагонами станцією Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці здійснювався за відомостями плати за користування вагонами форми ГУ-46, із урахуванням актів загальної форми ГУ-23, які Публічне акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» підписав із запереченням: №№ 05119390, 05119393, 05119396, 06119397, 06119403, 07119406, 08119422, 09119431, 10119437, 12119448, 13119453, 13119455, 13119456, 13119457, 14119461, 15119470, 15119471, 15119473, 16119474, 21119515, 23119541, 01129628, 01129629, 01129631, 02129636, 02129638, 03129648, 03129650, 05129673, 05129676, 05129678, 05129682, 06129695, 07129699. Не визнана відповідачем сума плати за користування вагонами склала 12 137,40 грн., у т.ч. ПДВ.

За час затримки вагонів на станції Запоріжжя-Ліве Придніпровської залізниці на підставі актів загальної форми ГУ-23 від 11.11.2015р. № 5436 позивачем був нарахований збір за зберігання вантажів на загальну суму 35 526,72 грн., у т.ч. ПДВ, що підтверджується накопичувальною карткою № 18119068, яка була підписана представником відповідача з обмовкою.

Проаналізувавши чинне законодавство, оцінивши надані докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтями 3, 8 Закону України Про залізничний транспорт, законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України Про транспорт, цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Згідно з ст. 5 Статуту залізниць України, на підставі цього Статуту Мінтранс затверджує: Правила перевезення вантажів (далі Правила); Технічні умови навантаження і кріплення вантажів; Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України; інші нормативні документи. Нормативні документи, що визначають, зокрема, порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту, є обовязковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.

Відповідно до п.п. 1.1, 2.1. Правил обслуговування залізничних під'їзних колій, затверджених Наказом Мінтрансу України № 644 від 21.11.2000р., зареєстрованих Мінюстом України 24.11.2000р. за № 875/5096, до залізничних під'їзних колій належать колії, що з'єднані із загальною мережею залізниць безперервною рейковою колією і належать підприємствам, підприємцям, організаціям, установам, незалежно від форм власності, а також громадянам - суб'єктам підприємницької діяльності (далі - підприємство).

Пунктом 2.4 вказаних Правил встановлено, що передача вагонів на під'їзній колії та їх повернення залізниці засвідчується підписом працівників сторін у Пам'ятці про подавання/забирання вагонів, форма якої встановлена Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту від 25.02.1999р. N 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за N 165/3458.

У разі обслуговування під'їзних колій локомотивом власника колії вагони подаються локомотивом залізниці на встановлені договором передавальні колії, на яких провадиться приймання і здавання вагонів. Подальше перевезення вагонів, розставлення їх на місцях навантаження і вивантаження і повернення на передавальні колії забезпечуються локомотивами власника під'їзної колії або його контрагентів (п. 2.5 Правил).

Час користування вагонами обчислюється з моменту подачі на місце навантаження (вивантаження) до моменту одержання залізницею повідомлення вантажовласника про закінчення вантажних операцій. Плата за користування вагонами нараховується і сплачується згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Мінтрансу від 25.02.1999р. N 113 і зареєстрованими Мін'юстом України 15.03.1999р. за N 165/3458 (п. 1.8 зазначених вище Правил).

Статтею 46 Статуту залізниць визначено, що одержувач зобовязаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу, терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами.

Відповідно до ст. 119 Статуту, за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.

Згідно з п. 5.9 Розяснення Вищого господарського суду України № 04-5/601 від 29.05.2002р. "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" під користуванням вагонами (контейнерами) слід розуміти використання відповідного рухомого складу залізниці певним суб'єктом господарської діяльності, у тому числі власником залізничної під'їзної колії, який безпосередньо приймає вагони (контейнери) від залізниці для виконання подальших операцій з ними, а потім повертає їх залізниці. Час користування, за який цим суб'єктом господарської діяльності вноситься відповідна плата, визначається від моменту прийняття вагонів (контейнерів) від залізниці до моменту їх повернення залізниці.

У п. 3 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113, облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46 (додаток 1), Відомістю плати за користування контейнерами форми ГУ-46к (додаток 11), які складаються на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45 (додаток 2), Пам'яток про видачу/ приймання контейнерів форми ГУ-45к (додаток 8), Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами (додаток 12), Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а (додаток 3), Актів загальної форми ГУ-23 (додаток 6).

Відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під'їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами. Час користування вагонами обчислюється з моменту їх передачі вантажовласникові до моменту їх фактичного прийняття від вантажовласника (п. 4 зазначених Правил).

Правилами користування вагонами і контейнерами встановлено, що час користування обчислюється окремо для кожного вагона і контейнера за його номером. Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, що знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника (п. 6 Правил). У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери (п. 8 Правил). Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година (п. 12 Правил).

Плата за користування стягується з вантажовласника також у разі затримки вагонів (контейнерів) під час перевезення в усіх випадках, крім тих, які залежать від залізниці (п. 13 Правил).

За час перебування на під'їзних коліях та інших місцях незагального користування вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, плата не вноситься. Якщо такі вагони затримані на станції призначення чи на підходах до неї або на станції відправлення з причин, що залежать від вантажовласника, то плата за користування сплачується в розмірі 50 відсотків (п. 15 Правил).

Підстави звільнення вантажовласника від плати за користування вагонами передбачені ст. 121 Статуту залізниць України та п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних підїзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинним положенням заборонено виконувати вантажні роботи; б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником; в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які предявлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Памятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).

За змістом ст. 129 Статуту залізниць, обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Обставини, для засвідчення яких складається комерційний акт, наведені в ч. 2 ст. 129 Статуту. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми (ч. 4 ст. 129 Статуту).

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами. Правила складання актів затверджені наказом Міністерства транспорту України за № 334 від 28.05.2002р.

З урахуванням наведеного, суд вважає позовні вимоги про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» плати за користування вагонами в сумі 12 137,40 грн. та збір за зберігання вантажу в сумі 35526,72 грн. є обґрунтованими, заснованими на законі, договорі, і такими, що підлягають задоволенню.

В судовому засіданні представники відповідача пояснили суду, що позивачем не було додержано досудового порядку та не надіслано позивачем претензію відповідачу щодо даної заборгованості. Таким чином, відповідач взагалі не здогадувався за існуючу заборгованість.

Судом встановлено, що дійсно Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» жодним чином не повідомило відповідача про вказану заборгованість та не надіслало досудову претензію відповідачу.

Частиною 2 ст. 49 ГПК України передбачено, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 49 ГПК України судовий збір за позовною заявою покладається на Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», оскільки спір виник внаслідок неправильних дій позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат «Запоріжсталь» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (49602, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ) плату за користування вагонами в сумі 12 137 (дванадцять тисяч сто тридцять сім) грн. 40 коп., збір за зберігання вантажу в сумі 35 526 (тридцять пять тисяч пятсот двадцять шість) грн. 72 коп. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Повне рішення складено 29.06.2016р.

Суддя В.Г. Серкіз

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.