ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"24" червня 2016 р. Справа № 911/1567/16

за позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування, м. Київ

до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд, с. Старі Петрівці, Вишгородський р-н

про стягнення 20 000,00 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач не зявився;

відповідач не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області звернулось приватне акціонерне товариство Страхова компанія Арсенал Страхування (позивач) з позовом до Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд (відповідач) про стягнення в порядку регресу 20 000,00 грн. страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України, не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу «Seat Ibiza», д/н НОМЕР_1, водієм транспортного засобу «Mercedes-Benz Vito 111», д/н НОМЕР_2, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/5700428, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.05.2016 було порушено провадження у справі № 911/1567/16 та призначено до розгляду на 20.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.05.2016 було виправлено описку, допущену в ухвалі про порушення провадження та зазначено вірну дату судового засідання 24.06.2016 року.

Позивач та відповідач, які були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення №052 та № 022, не забезпечили явку своїх повноважних представників в судове засідання 24.06.2016 року.

Разом з тим, 23.05.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання, в якому останній просить суд розглянути справу № 911/1567/16 без присутності представника позивача, у звязку із значним обємом справ в судах різних інстанцій і як наслідок, неможливістю присутності на судових засіданнях представника приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування.

Розглянувши вказане клопотання, суд вирішив його задовольнити.

Відповідач не скористався правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, та відзив на позовну заяву не надав.

У випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічна позиція викладена в п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Враховуючи, що неявка повноважних представників сторін в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, за відсутності представників сторін.

Відповідно до частини 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Частиною 1 статті 85 ГПК України передбачено, що прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

24.06.2016 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності суд,-

встановив:

30.10.2014 року між Приватним акціонерним товариством Страхова компанія Арсенал Страхування та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерциклон» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 454/14-Т/Ц7, згідно якого ПРАТ Страхова компанія Арсенал Страхування взяло на себе зобовязання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля НОМЕР_3, його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП.

09.06.2015 року у м. Києві, на вул. Кибальчича, 5-Б, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_2.

Згідно постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24.07.2015 року, вказана ДТП сталася внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, водієм автомобіля НОМЕР_6, ОСОБА_2

Внаслідок даної ДТП транспортному засобу марки «Seat Ibiza», д/н НОМЕР_1, були спричинені механічні пошкодження, а його власнику, завданий матеріальний збиток.

На підставі Страхового акту № 454/14-Т/Ц7-1-1 від 30.06.2015 р. та Страхового акту № 454/14-Т/Ц7-1-2 від 09.07.2015 відповідно до Рахунку № ІВР0003354 від 18.06.2015 р. та Рахунку № ІВР0003354 від 01.07.2015 р. наданих ТОВ «Інтерциклон», Розрахунку страхового відшкодування від 30.06.2015 р. та Розрахунку додаткової суми страхового відшкодування, умов договору страхування наземного транспорту № 454/14- Т/Ц7 від 30.10.2014 року Страховик виплатив страхове відшкодування в сумі 92 339 грн. 16 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, страхове відшкодування було розраховано та виплачено відповідно до Рахунку № ІВР0003354 від 18.06.2015 р. та Рахунку № ІВР0003354 від 01.07.2015 p., виставленого спеціалізованою СТО, яке надало послуги з відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля, що є достатніми доказами фактично здійснених ПРАТ «СК «Арсенал Страхування» витрат по виплаті страхового відшкодування, які виникли внаслідок ДТП, оскільки Звіт про оцінку транспортного засобу є лише попереднім оціночним документом, в якому зазначається про можливу, але не кінцеву суму, що витрачена на відновлення транспортного засобу. Реальним же підтвердженням суми страхового відшкодування страхувальнику, є саме платіжне доручення.

Наведений висновок викладений в постанові Верховного Суду України від 15.04.2015р. у справі № 910/7163/14.

На підтвердження факту виплати страхового відшкодування позивач надав до суду копії платіжних доручень № 25322 від 01.07.2015 та № 26547 від 10.07.2015.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, з огляду на те, що полісом № АІ/5700428 передбачено франшизу в розмірі 0 грн. 00 коп. та встановлено ліміт відповідальності за шкоду завдану майну у розмірі 50 000,00 грн., відповідач несе відповідальність в межах ліміту, передбаченого Полісом, тобто в сумі 50000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивачем було направлено на адресу відповідача заяву про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою вих. № 8/к від 10.09.2015.

Втім, відповідач лише частково виконав своє зобовязання, перерахувавши на рахунок позивача 30 000,00 грн., у звязку з чим за ним рахується заборгованість з відшкодування страхової виплати у розмірі 20 000,00 грн.

Згідно зі ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У відповідності зі ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України Про страхування страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

У відповідності з ч. 4 ст. 9 Закону України Про страхування розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Також слід зазначити, що у відповідності з приписами ст. 9 Закону України Про страхування франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Згідно п. 9.1. ст.9 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»: обовязковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобовязаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про страхування здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно з приписами статей 22, 36 ЗУ Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 37 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплата страхового відшкодування здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком визначених у статті 35 цього Закону документів.

У відповідності до статей 979, 993 Цивільного кодексу України та статей 16, 27 Закону України Про страхування, за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, оскільки позивач на виконання умов договору здійснив виплату страхового відшкодування, до нього, в силу приписів ст. 27 Закону України Про страхування та ст. 993 ЦК України, перейшло право зворотної вимоги.

Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Mercedes- Benz Vito 111» д/н НОМЕР_2, була застрахована у ПАТ Страхова компанія Скайд на підставі полісу ОСЦПВВНТЗ № АІ/5700428, відповідно до якого відповідач взяв на себе відповідальність за свого страхувальника, тобто здійснив страхування такого страхового ризику, як відповідальність за шкоду, заподіяну джерелом підвищеної небезпеки, то особою, за рахунок якої підлягає задоволенню набуте позивачем право зворотної вимоги у розумінні ст. 993 ЦК України, є саме відповідач.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України №3-295гс16 від 01.06.2016 року.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач у судове засідання представника не направив, відзиву на позов та доказів сплати суми страхового відшкодування позивачеві суду не надав.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 20 000,00 грн. витрат зі сплати страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному розмірі.

Судові витрати відповідно до вимог ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 32-34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Страхова компанія Скайд (07353, Київська обл., Вишгородський район, село Старі Петрівці, вул. Дніпровська, будинок 4-А, офіс 3, код 16295210) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія Арсенал Страхування (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 154, ) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат зі страхового відшкодування та 1378 (одну тисячу триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення:02.07.2016р.

Суддя О.В. Щоткін