КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа№ 910/3575/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Скрипки І.М.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання Степанці О.В.,

від позивача - Фольчик А.С., довіреність №1243/16 від 13.05.2016 року,

від відповідача - Сміян Т.І., довіреність №7 від 7 від 21.03.2016 року,

від третьої сторони - Музиченко О.В., довіреність №16 від 21.06.2016 року,

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК"

на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року

у справі №910/3575/16 (суддя Головатюк Л.Д.)

за позовом публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК", Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СИСТЕМА ПЛЮС", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача пайовий венчурний інвестиційний фонд "Актив" не диверсифікованого виду закритого типу товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА ПЛЮС", м. Київ

про стягнення 451 235, 80 грн. -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року публічне акціонерне товариство "РАДИКАЛ БАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СИСТЕМА ПЛЮС" про стягнення 451 235, 80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що всупереч укладеному договору відступлення права вимоги №ДВПВ-1029/1-980 від 30.09.2014 року між позивачем та відповідачем оплата за відступлене право вимоги на користь публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" на час звернення до суду не надійшла.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.03.2016 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Пайовий венчурний інвестиційний фонд "Актив" не диверсифікованого виду закритого типу товариства з обмеженою відповідальністю"СИСТЕМА ПЛЮС".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням, публічне акціонерне товариство "РАДИКАЛ БАНК" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року по справі №910/3575/16 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з`ясуванні обставин справи, які мають значення для правильного вирішення господарського спору, при неповному дослідженні доказів, що призвело до невідповідності висновків суду обставинам справи, невірному застосуванні норм як матеріального, так і процесуального права, внаслідок чого оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.05.2016 року у справі №910/3575/16 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі №910/3575/16 прийнято до провадження та призначено її розгляд на 22.06.2016 року.

21.06.2016 року відповідач подав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу в якому просив рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року без змін.

21.06.2016 року третя особа також подала через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу в якому просила рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року без змін.

22.06.2016 року через канцелярію суду позивач подав додаткові пояснення в яких зазначив, що копія додаткової угоди №2 від 09.07.2015 року наявна в матеріалах справи не засвідчена належним чином, а саме не відповідає вимогам п. 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпоряджчої документації. Вимоги до оформлення документів ДСТУ 4163-2003». Одночасно позивач стверджує, що додаткова угода №2 від 09.07.2015 року підписана не уповноваженою особою, начальником управління кредитування корпоративних клієнтів Департаменту корпоративного бізнесу ПАТ «Радикал Банк» ОСОБА_5 та цей факт не був предметом дослідження у судовому засіданні в суді першої інстанції.

У зв'язку з перебуванням судді Сулім В.В., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, відповідно до пп. 2.3.25, 2.3.49 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою здійснено заміну судді Сулім В.В. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі №910/3575/16 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Рудченко С.Г., Скрипка І.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.06.2016 року у справі №910/3575/16 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі №910/3575/16 прийнято до провадження у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Рудченко С.Г., Скрипка І.М.

В судове засідання, призначене на 22.06.2016 року, з'явились представники позивача, відповідача та третьої особи, надали усні пояснення по суті спору, відповіли на запитання суду,

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

За приписами п.8 ч.1 ст.2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.07.2015 року №130 на підставі постанови Правління Національного банку України №452/БТ від 09.07.2015 року "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" до категорії неплатоспроможних" з 10.07.2015 року у Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці, уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічного акціонерного товариства "Радикал Банк" призначено Савельєву Анну Миколаївну.

Згідно із ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього закону і нормативно-правових актів Фонду.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №203 від 09.11.2015 року "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Радикал Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, в межах реалізації свого права уповноваженою особою Фонду для здійснення перевірки з питань діяльності банку було виявлено, що між Публічним акціонерним товариством "Радикал Банк" та товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "СИСТЕМА ПЛЮС", який діяв від свого імені, але в інтересах та за рахунок активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Актив" не диверсифікованого виду закритого типу Товариства з обмеженою відповідальністю "СИСТЕМА ПЛЮС" було укладено договір про відступлення права вимоги № ДВПВ - 1029/1-980 від 30.09.2014 року. (том 1, а.с. 16-18).

Відповідно до п. 1.1. договору первісний кредитор зобов'язався відступити, а новий кредитор прийняти всі права вимоги за кредитним договором № КЛ-1029/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеним 02.03.2012 року між Первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп".

Право вимоги за договором вказаним в п. 1.1. договору, переходить від первісного кредитора до нового кредитора в день укладання договору. У день укладання договору первісний кредитор передає новому кредитору виписку по рахункам позичальника, що підтверджує суму його заборгованості перед первісним кредитором станом на день укладання договору (п. 1.2. договору).

П. 2.2. договору передбачено, що після здійснення новим кредитором первісному кредитору повної оплати за право вимоги та для реалізації новим кредитором придбаних ним прав первісний кредитор передає новому кредитору документи визначені п. 2.2.1, 2.2.2. Передача документів, відповідно до п. 2.3. договору, проводиться протягом 5 робочих днів з дати здійснення розрахунків у відповідності до вимог п. 3.1. - 3.3. договору шляхом підписання акту прийому - передачі.

Сторонами було погоджено, що до моменту здійснення новим кредитором повної оплати первісному кредитору за право вимоги, новий кредитор залишає на зберігання первісному кредитору документи визначені в п. 2.2. договору, про що укладається окремий договір зберігання. (п. 2.6. Договору).

За право вимоги новий кредитор сплачує первісному кредитору суму у розмірі 451 235, 80 грн, яка дорівнює загальній сумі всіх вимог первісного кредитора, що передається новому кредитору, станом на дату укладення договору.

Згідно п. 3.2. договору оплата за даним договором здійснюється з відстрочкою платежу до 15.01.2015 року.

30.09.2014 року було укладено договір зберігання № ДЗ-1029/1-980, за яким відповідач передав, а позивач прийняв на безоплатне зберігання кредитний договір № КЛ-1029/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії укладений 02.03.2012 року між ПАТ "Радикал Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп". (том 1, а.с. 33-35).

15.01.2015 року сторонами було укладено додатковий договір №1 до договору відступлення права вимоги №ДВПВ-1029/1-980 від 30.09.2014 року, яким сторони домовились викласти п. 3.2. розділу 3. Розрахунки Договору в наступній редакції: «Оплата за даним договором здійснюється з відстрочкою платежу до 15.07.2015 року». (том. 1, а.с. 19).

В пункті 6.2. договору про відступлення права вимоги № ДВПВ - 1029/1-980 від 30.09.2014 року сторони погодили, що строк дії договору припиняється, зокрема, за письмовим повідомленням сторони за 10 банківських днів до такого припинення, надісланим поштою іншій стороні рекомендованим листом.

На виконання п. 6.2.3. договору відповідачем направлено позивачу лист №139 від 13.07.2015 року про припинення з 27.07.2015 договору на підставі п. 6.2.3. договору та просив розірвати договір зберігання. (том 1, а.с. 37).

Докази отримання позивачем вказаного листа наявні в матеріалах справи, а саме лист позивача адресованого відповідачу вих. № 2135/15 від 28.08.2015 року, в якому позивач зазначає, що отримав від відповідача лист щодо припинення дії договору про відступлення права вимоги № ДВПВ - 1029/1-980 від 30.09.2014 року. (том 1, а.с. 38).

Зміни до договору набирають чинності з моменту належного оформлення сторонами відповідної додаткової угоди до договору, якщо інше не встановлене у самій додатковій угоді, договорі або у чинному законодавстві України. (п. 6.5. договору про відступлення права вимоги).

В матеріалах справи наявний додатковий договір № 2 від 09.07.2015 року до договору відступлення права вимоги, яким сторони виклали п. 4.1. у такій редакції: "У разі невиконання новим кредитором зобов'язань, передбачених п.п. 3.1. - 3.3. договору, договір вважається припиненим за згодою сторін з дня, наступного за днем, визначеним для оплати з відстрочкою у відповідності до п. 3.2. договору. При цьому: 4.1.1. до первісного кредитора переходять усі права вимоги за кредитним договором № КЛ-1029/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії. 4.1.2. Вважається припиненим за згодою сторін договір зберігання № ДЗ-1029/1-980 від 30.09.2014 року укладений у відповідності до п. 2.6. договору. При цьому, документи, передані новим кредитором первісному кредиторові на зберігання, залишаються у первісного кредитора." (том 1, а.с. 32).

Крім того, в матеріалах справи є додатковий договір №2 до договору зберігання №ДЗ-1029/1-980 від 30.09.2014 року укладений 09.07.2015 року, в якому сторони погодили, що Договір відступлення права вимоги припиняється у разі невиконання Поклажедавцем своїх зобов`язань по оплаті вартості права вимоги. (том 1, а.с. 36).

Вказані вище договори підписані повноважними представниками сторін та скріплений печатками підприємств, містять всі необхідні істотні умови, передбачені законом: предмет, строки та порядок виконання зобов'язань, порядок розрахунків та підстави заміни кредитора у зобов'язанні, обсяг прав, що переходять новому кредитору, що узгоджується з вимогами Цивільного кодексу України.

За твердженням позивача, відповідач не сплатив свою заборгованість за договором відступлення права вимоги №ДВПВ-1029/1-980 від 30.09.2014 року, у зв`язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом №5231/15 від 25.12.2015 року з вимогою сплатити свою заборгованість перед банком. (а.с. 41).

Листом №4 від 15.01.2016 року відповідач надав відповідь позивачеві на лист №5231/15 від 25.12.2015 року, в якому зазначив, що у відповідності з додатковою угодою №2 від 09.07.2015 року до договору №1029, вказаний договір припинився за згодою сторін та з 16.07.2015 року ПАТ «Радикал Банк», як до первісного кредитора, перейшли усі права вимоги за кредитним договором №КЛ-1029/1-980.

Місцевим господарським судом також встановлено, що 30.09.2015 року за заявою Публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп" у справі № 910/22418/15 було порушено провадження у справі про банкрутство. При цьому, заявлені ініціюючим кредитором вимоги до боржника підтверджені, зокрема рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2013 року у справі № 2610/26296/2012, яким солідарно стягнуто заборгованість з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп" та інших осіб за кредитним договором № КЛ-1029/1-980 від 02.03.2012 року. Ухвалою попереднього засідання Господарського суду міста Києва від 07.12.2015 року затверджено реєстр вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп" на загальну сум 738 336, 92 грн., та визнано Публічне акціонерне товариство "РАДИКАЛ БАНК" конкурсним кредитором Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп" на загальну суму 738 336, 92 грн.

Докази виконання відповідачем вимог по сплаті на користь первісного кредитора суми відступлення права вимоги в матеріалах справи відсутні. Позивач вважаючи, що його права порушені, щвернувся до сдуу про стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги №ДВПВ-1029/1-980 від 30.09.2014 року.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено та підтверджується матеріалами справи наступне.

Як вбачається зі змісту договору про відступлення права вимоги сторони домовились, що підставами припинення договору може бути за домовленістю сторін та за письмовим повідомленням сторони за 10 банківських днів до такого припинення.

Фактом даної домовленістю сторін про припинення договору є вище згадана додаткова угода до договору № 2, а саме п. 4.1. додаткової угоди №2: "У разі невиконання новим кредитором зобов'язань, передбачених п.п. 3.1. - 3.3. договору, договір вважається припиненим за згодою сторін з дня, наступного за днем, визначеним для оплати з відстрочкою у відповідності до п. 3.2. договору, та лист №139 від 13.07.2015 року про припинення договору.

В силу ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно з ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

Під припиненням зобов'язання розуміють припинення правового зв'язку між його сторонами, звільнення їх від прав та обов'язків, що становлять зміст зобов'язання. Тобто кредитор втрачає право вимагати від боржника виконання передбачених у зобов'язанні дій, а боржник звільняється від обов'язку виконувати такі дії під загрозою застосування до нього мір відповідальності.

Відповідно до ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця строків виконання тощо.

У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Враховуючи викладене, колегія суддів зробила висновок, що місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив позивачеві в задоволенні його вимог щодо стягнення з відповідача суми боргу, оскільки шляхом підписання вказаної додаткової угоди N 2 до договору, сторони в двосторонньому порядку припинили будь-які зобов'язання за договором про відступлення права вимоги № ДВПВ - 1029/1-980 від 30.09.2014 року, відповідно до приписів статті 598 та частини 1 статті 604 Цивільного кодексу України.

Також, оскільки в матеріалах справи наявна належним чином завірена копія такої додаткової угоди (а.с. 36, зворотна сторінка), із якої вбачається, що додаткова угода була укладена уповноваженими особами сторін, підписи яких скріплені круглими печатками таких сторін та враховуючи факт огляду судом апеляційної інстанції оригіналу даної додаткової угоди у судовому засіданні, апеляційний суд погоджується із місцевим господарським судом, що доводи позивача про те, що у нього відсутній примірник додаткової угоди № 2 від 09.07.2015 року є не обґрунтованими та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

Крім того, суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вірно врахував обставину, що позивач реалізував своє право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Трейд Груп" за кредитним договором № КЛ-1029/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії укладеним 02.03.2012 року шляхом звернення до суду у справі №910/22418/15.

Тим самим позивач своїми діями підтверджує позицію відповідача, що права вимоги за кредитним договором № КЛ-1029/1-980 на відкриття відновлювальної кредитної лінії, укладеним 02.03.2012 року належить саме йому.

Доводи позивача, щодо укладання додаткової угоди №2 від 09.07.2015 року не уповноваженою особою зі сторони банку, колегією суддів відхиляються з наступних підстав.

Відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Отже, колегія суддів вважає, що звернення позивача 30.09.2015 року до господарського суду, як ініціюючого кредитора по справі про банкрутство ТОВ «Ресурс Трейд Груп» свідчать про схвалення зі сторони банку додаткової угоди №2 від 09.07.2015 року, щодо припинення договору про відступлення права вимоги.

Твердження скаржника про те, що під час прийняття оскаржуваного рішення суд першої інстанції не дотримався вимог процесуального закону, щодо повного та всебічного дослідження обставин справи, судова колегія вважає необґрунтованими та безпідставними, оскільки суд першої інстанції надав правову оцінку наявними у матеріалах справи доказами.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

За встановлених обставин, на думку колегії суддів, висновок місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог відповідає нормам чинного законодавства, фактичним обставинам справи і наявним у ній матеріалам, а доводи апеляційної скарги його не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування рішення місцевого суду не вбачається.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "РАДИКАЛ БАНК" на рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі №910/3575/16 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 19.04.2016 року у справі №910/3575/16 залишити без змін.

3.Справу №910/3575/16 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді І.М. Скрипка

С.Г. Рудченко