КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" червня 2016 р. Справа№ 911/394/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників:

позивача: Титорчук С.Ф. довіреність № б/н від 04.01.16

відповідача: Родіна Т.М. довіреність № б/н від 07.01.16

відповідача: Храпаль М.В. довіреність № б/н від 05.01.16

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна"

на рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2016

у справі № 911/394/16 ( суддя Христенко О.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна", м. Київ

до Фермерського господарства "Мрія", с. Горенка, Києво-Святошинського району

про спонукання до виконання умов договору

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Фермерського господарства "Мрія" про спонукання до виконання умов договору, а саме зобов'язання відповідача затвердити звіт повіреного, складений до Договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30.03.2016 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" подало апеляційну скаргу, в якій просило суд скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 30.03.2016, прийняти нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, апелянт стверджує, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" та Фермерським господарством "Мрія" укладений Договір доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011, виконуючи умови якого позивачем на затвердження відповідача направлено звіт повіреного, однак відповідач, в порушення умов договору не повернув позивачу звіт та не вчинив будь-яких дій щодо його затвердження.

Відповідач у своїх письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив суд залишити без змін рішення Київської області від 30.03.2016, а апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.04.2016 апеляційну скаргу ТОВ "Норвік Україна" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 19.05.2016.

Судове засідання, яке відбулось 19.05.2016, було відкладено на 14.06.2016.

У судовому засіданні 14.06.2016. була оголошена перерва до 16.06.2016.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню. При цьому судова колегія бере до уваги наступне.

21.03.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" ("повірений", надалі - позивач) та Фермерським господарством "Мрія" ("довіритель", надалі - відповідач) укладений Договір доручення № 21/03-1Д, відповідно до умов п. 1.1 якого відповідач доручає, а позивач зобов'язується від імені відповідача вчинити комплекс необхідних правочинів для облаштування на належній відповідачу земельній ділянці, зони зеленого туризму, а саме: пляжу із повним комплексом зручностей та комунікацій.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що позивач має забезпечити заходи необхідні для досягнення результату, в тому числі: розробку стилістики; розробку та затвердження проектної документації та бізнес-планів; отримання необхідних дозволів та погоджень; замовлення, закупівлю та/або виготовлення матеріалів, устаткування та інвентарю; залучення будівельних компаній або робітників; контроль за ходом робіт; фінансування робіт; прийняття виконаних робіт від контрагентів; введення об'єкту в експлуатацію, тощо.

Умовами п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору визначено, що позивач у 5-ти денний термін після досягнення результатів визначених у п. 1.1 Договору, зобов'язаний подати відповідачу письмовий звіт з додатком підтверджувальних документів як фінансового так й іншого характеру. Подання звіту не залежить від вимоги відповідача та надання йому інформації про хід виконання Договору. Відповідач зобов'язаний прийняти звіт позивача та затвердити його в термін 5 днів. За наявності заперечень за звітом відповідач повинен повідомити про них позивача.

Розділом 5 Договору "Розрахунки за договором" визначено, що ціна за Договором складається із загальної вартості правочинів вчинених за участю позивача на виконання Договору та вартості послуг позивача. Відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу всі витрати вчинені останнім. Відповідач зобов'язаний оплатити послуги позивача в розмірі визначеному в додатковій угоді. Відповідач повинен сплатити позивачу суми, визначені п.п. 5.2, 5.3 Договору, не пізніше п`яти днів з моменту затвердження звіту довірителем.

Умовами п. 2.2 Договору, в редакції Додаткової угоди № 2 від 30.12.2011 до Договору, визначено, що договір укладено строком до 31.12.2013.

Як стверджує позивач, виконуючи умови договору, позивачем на адресу відповідача направлено звіт повіреного від 01.07.2012 до Договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011, надіслання якого та отримання підтверджується наявними в матеріалах справи копіями фіскального чеку № 8840 від 04.01.2013, описом вкладення у цінний лист з відміткою підприємства зв`язку від 04.01.2013 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ФГ "Мрія", в якому позивачем зазначено, що останнім вчинено комплекс необхідних правочинів та забезпечено заходи необхідні для облаштування зони зеленого туризму, а саме: пляжу із повним комплексом зручностей та комунікацій. При цьому позивачем зазначено, що розмір понесених витрат позивача становить 2 155 061,82 грн.

Звіт повіреного (позивача) датований 01.07.2012, відповідно до п. 4.1 Договору доручення позивач зобов`язаний подати відповідачу письмовий звіт з додатками підтверджувальних документів як фінансового так і іншого характеру у 5-ти денний термін. Позивач надав докази, що звіт повіреного від 01.07.2012 був направлений відповідачу лише 04.01.2013 (через шість місяців).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя (ст. 1001 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1003 ЦК України у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Відповідно до ч. 1 ст. 1004 ЦК України повірений зобов'язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Згідно ст. 1006 ЦК України повірений зобов'язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв'язку з виконанням доручення.

Відповідно до ст. 1007 ЦК України довіритель зобов'язаний видати повіреному довіреність на вчинення юридичних дій, передбачених договором доручення.

Довіритель зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором: 1) забезпечити повіреного засобами, необхідними для виконання доручення; 2) відшкодувати повіреному витрати, пов'язані з виконанням доручення.

Довіритель зобов'язаний негайно прийняти від повіреного все одержане ним у зв'язку з виконанням доручення.

Довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" та Фермерським господарством "Мрія" укладений Договір доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011, виконуючи умови якого позивачем на затвердження відповідача направлено звіт повіреного, однак відповідач, в порушення умов договору не повернув позивачу звіт та не вчинив будь-яких дій щодо його затвердження, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати відповідача затвердити звіт повіреного, складений до Договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

В силу ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Колегія суддів відзначає, що за загальним правилом, у разі порушення цивільного права чи інтересу в потерпілої особі виникає право на застосування конкретного способу захист, який залежить від виду порушення.

Тобто обраний спосіб захисту має бути спрямований на відновлення порушених прав позивача.

Правовідносини сторін у справі виникли на підставі укладення між ними договору доручення, за яким позивач зобов'язався вчинити від імені відповідача певні дії, а відповідач зобов'язався оплатити надані позивачем послуги (п.п. 1, 5 договору від 21.03.2011).

При цьому, як встановлено апеляційним судом, причиною звернення до суду з відповідним позовом, є намір позивача щодо стягнення з відповідача боргу за надані послуги на підставі спірного договору.

Водночас, слід зазначити, що позивач не позбавлений права пред'являти відповідні вимоги, посилаючись на факт виконання ним умов договору поруки, тому, встановити юридичний факт належного виконання має господарський суд за насідком дослідження питання щодо повноти виконання умов договору та встановлення наявності або відсутності правових підстав для стягнення боргу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що в позові про зобов'язання відповідача затвердити звіт повіреного, складений до Договору доручення № 21/03-1Д від 21.03.2011, належить відмовити.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2016 про відмову у позові підлягає залишенню без змін, проте підстави для відмови у позові є іншими, ніж зазначено у рішенні суду першої інстанції.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Норвік Україна" на рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2016 у справі № 911/394/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 30.03.2016 у справі № 911/394/16 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 911/394/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран