РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016Справа №910/8293/16

За позовомПублічного акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця»
до Публічного акціонерного товариства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України»
третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву
третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Залізнична аптека»
пророзірвання договору та зобов'язання повернути майно

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники сторін:

від позивачане з'явився
від відповідача Кузікова А.С. - представник
від третьої особи-1не з'явився
від третьої особи-2не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2013 та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» повернути нерухоме майно - частину будівлі Центрального вокзалу у 4-му касовому залі, площею 106 кв.м., розмішене за адресою: м.Київ, площа Вокзальна, 1.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем як орендарем за договором оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2013, порушено умови договору щодо використання майна за визначеною вказаним договором метою, а тому з огляду на положення ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 783 Цивільного кодексу України позивач вказує на наявність підстав для розірвання даного договору оренди та зобов'язання відповідача повернути відповідне нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.05.2016 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/8293/16, залучено до участі у справі третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву, та призначено розгляд справи на 08.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.06.2016 залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю «Залізнична аптека» третьою особою-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та відкладено розгляд справи на 21.06.2016.

21.06.2016 через канцелярію суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи та продовження строків вирішення справи. Клопотання мотивовано тим, що представник Ярмак С.С. перебуває у відпустці, а представник Тереля І.А. - на лікарняному, у позивача не було можливості передати справу іншим представникам, а тому відсутня можливість направити представника в судове засідання, призначене на 21.06.2016.

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи та продовження строку вирішення справи судом відхиляється з огляду на таке.

По-перше, позивачем у справі є юридична особа - Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», а не конкретний представник.

По-друге, з моменту порушення провадження у справі минуло майже півтора місяці, про дату та час розгляду справи позивач належним чином повідомлявся, а відтак у позивача було достатньо часу для обґрунтування свої правової позиції по справі та надання необхідних доказів. Більш того, в ухвалах від 10.05.2016 та 08.06.2016 суд звертав увагу сторін на необхідність подання документів завчасно через канцелярію суду або шляхом надіслання поштою.

В судове засідання, призначене на 21.06.2016, з'явився представник відповідача, який проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що орендодавцем за спірним договором оренди в письмовому вигляді було надано погодження на передачу майна в суборенду, а також надано дозвіл на використання майна за відповідним призначенням.

Треті особи представників в судове засідання не направили, пояснень по справі не надали, своїм правом не скористалися.

У судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.09.2003 між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України»; орендар) укладено договір оренди нерухомого майна №ПЗ/Л-030001/НІН (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину будівлі Центрального вокзалу у 4-му касовому залі, площею 106,0 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1, що знаходиться на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський, вартість якого становить за експертною оцінкою, становим на 01.05.2003 - 1138238,00 грн. Майно передається в оренду з метою здійснення торгівлі продовольчими товарами підакцизної групи.

Згідно з п. 2.1 Договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна.

19.09.2003 між сторонами Договору підписано акт приймання-передачі нежитлового приміщення, за змістом якого орендодавець передав, а орендар прийняв нерухоме майно - частину будівлі Центрального вокзалу у 4-му касовому залі, площею 106,0 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, Привокзальна площа, 1.

У відповідності до п. 5.1 Договору орендар зобов'язаний використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього Договору.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

За приписами ч. 2 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний використовувати та зберігати орендоване майно відповідно до умов договору, запобігати його пошкодженню, псуванню.

01.07.2009 між сторонами укладено додатковий договір №1 про внесення змін до договору оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2003, яким, зокрема внесено зміни в п.1.1. розділу 1 Договору та викладено абзац 2 вказаного пункту в такій редакції: «Майно передається з метою здійснення торгівлі продовольчими товарами підакцизної групи».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за результатами обстеження майна, орендованого за Договором оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2003, проведеним 15.04.2016 посадовими особами та відповідальними працівниками з питань оренди виробничого підрозділу вокзалу станції Київ-Пасажирський регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» за участю представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, встановлено, що майно використовується не за призначенням, встановленим умовами Договору.

За змістом акту обстеження орендованого майна від 15.04.2016, складеного за результатами перевірки, відповідне майно передане в суборенду іншим підприємствам для здійснення господарської діяльності - під розміщення аптеки (ТОВ «Залізнична аптека» вивіска «Аптека № 1 Доброго дня») близько 50 кв.м, під розміщення інтернет-кафе - 16,50 кв.м; під реалізацію непродовольчих товарів (мобільні аксесуари) - 6,50 кв.м; продовольчі товари з правом продажу товарів підакцизної групи близько 30 кв.м; крім того, в приміщенні інтернет-кафе, згідно з прейскурантом та рекламною вивіскою відбувається реалізація аудіо та відео продукції (орендна ставка - 18%).

Аналогічний акт обстеження орендованого майна складеного також 07.06.2016.

За таких обставин, посилаючись на положення ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та ст. 783 Цивільного кодексу України, позивач вказує на наявність підстав для розірвання Договору оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2003 у зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору щодо використання майна за призначенням.

Відповідно до п. 11.4 Договору за ініціативою однієї із сторін цей Договір може бути розірвано рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

За змістом ст. 783 Цивільного кодексу України наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Частиною 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

В свою чергу, за змістом ч. 2 ст. 22 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно (окремі верстати, обладнання, транспортні засоби, нежилі приміщення тощо), якщо інше не передбачено договором оренди. При цьому строк надання майна у суборенду не може перевищувати терміну дії договору оренди.

У відповідності до ч. 1 ст. 774 Цивільного кодексу України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

За умовами п.6.6 Договору орендар має право передавати третім особам належні йому право оренди та інші права (повністю чи у певній частині) які випливають з цього Договору, за попередньою згодою орендодавця.

Як свідчать матеріали справи, листом №2/11-331 від 11.12.2014 відповідач звернувся до орендодавця - Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» із проханням погодити передачу в суборенду орендованого на підставі Договору майна з метою розміщення: аптеки площею 53,00 кв.м; кафе (бару), що здійснює продаж товарів підакцизної групи площею 23 кв.м; Інтернет-кафе площею 19 кв.м та торгівельного об'єкту з продажу товарів непродовольчої групи площею 11,00 кв.м.

У відповідь на вказаний лист орендодавцем на адресу відповідача направлено лист №Н3-1-4/1835 від 18.12.2014, в якому зазначено, що Залізниця не заперечує щодо передачі в суборенду державного нерухомого майна, загальною площею 106,0 кв.м, що розташоване у 4-му касовому залі Центрального залізничного вокзалу, а саме: 53,0 кв.м з метою розміщення аптеки, 23,0 кв.м з метою розміщення кафе (бару) з правом продажу товарів підакцизної групи товарів, 19,0 кв.м з метою розміщення Інтернет-кафе, 11,0 кв.м з метою розміщення торгівельного об'єкту з продажу товарів непродовольчої групи.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що орендодавцем - Державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» погоджено можливість передання в суборенду орендованого на підставі Договору оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2003 майна загальною площею 106,0 кв.м, що розташоване у 4-му касовому залі Центрального залізничного вокзалу, а також погоджено цільове використання даного майна - з метою розміщення аптеки, кафе (бару) з правом продажу товарів підакцизної групи товарів, Інтернет-кафе, торгівельного об'єкту з продажу товарів непродовольчої групи.

Надані позивачем акти обстеження від 15.04.2016 та 07.06.2016 лише підтверджують, що орендоване майно використовується за призначенням, погодженим листом №2/11-331 від 11.12.2014.

Щодо тверджень позивача стосовно того, що в приміщенні інтернет-кафе, згідно з прейскурантом та рекламною вивіскою, відбувається реалізація аудіо та відео продукції (орендна ставка - 18%), суд відзначає таке.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження реалізації аудіо та відео продукції на території орендованого майна відповідачем не подано.

Натомість в матеріалах справи наявний лист ФОП ОСОБА_5, наданий на запит відповідача щодо інформації про фактичне використання майна, переданого в суборенду, із зазначенням переліку послуг, які надаються в Інтернет-кафе, та копія прейскуранту цін на надання послуг в Інтернет-кафе. Реалізація аудіо та відео продукції серед вказаного переліку відсутня.

Отже, з огляду на те, що умовами п.6.6 Договору оренди №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2003 передбачено право орендаря за погодженням із орендодавцем передавати майно у суборенду третім особам, та враховуючи, що орендодавцем у письмовому вигляді було погоджено як можливість передачі майна в суборенду, так і мету використання відповідного майна, твердження позивача про порушення відповідачем умов Договору в частині використання майна за призначенням судом відхиляються.

Оскільки позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту порушення орендарем умов Договору, які в розумінні положень Цивільного кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна» можуть бути підставою для розірвання договору оренди, вимоги позивача про розірвання Договору оренди нерухомого майна №ПЗ/Л-030001/НІН від 19.09.2013 та зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Український центр обслуговування пасажирів на залізничному транспорті України» повернути нерухоме майно задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 29.06.2016

Суддя Ю.М. Смирнова