Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

05 липня 2016 року Справа № 927/542/16

позивач: Публічне акціонерне товариство "Облтеплокомуненерго",

вул. Комсомольська, 55-Б, м.Чернігів, 14000

відповідач: Державне підприємство Торговий дім "Сіверщина",

юридична адреса: проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000;

поштова адреса: вул. Борисенка, буд. 62-А, м. Чернігів, 14037;

вул. Рокосовського, 37, м. Чернігів, 14000 (магазин №2 Закусочная)

предмет спору: про стягнення 11977,63 грн.

Суддя Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №3 від 04.01.2016, представник

від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" подано позов про стягнення з відповідача Державного підприємства Торговий дім "Сіверщина" 5707,63 грн боргу; 5697,07 грн пені; 140,83 грн 3% річних та 432,10 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, за неналежне виконання умов договору №1-0236 П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 та додатку №1 до нього.

Позивач в поданих в судове засідання 21.06.2016 письмових поясненнях щодо нормативно-правового обґрунтування стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат зазначає, що умови договору №1-0236 П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 розповсюджуються на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладення, а саме з 01.07.2014. Позивач також вказав на те, що при підготовці позовної заяви ним була допущена помилка у посиланні на Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань" при нарахуванні пені, в той час як пеня була нарахована згідно з Законом України "Про відповідальність субєктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" та п. 7.3.3. договору в сумі 5697,07 грн в межах шести місяців з дня, коли зобов"язання має бути виконано та не перевищує суму боргу. Позивач звернув увагу на те, що договором не передбачено направлення відповідачу помісячних рахунків-фактур на оплату. Крім того, акти прийому-передачі послуги з централізованого постачання гарячої води вперше направлялись відповідачу кожного місяця в період з жовтня 2014 по квітень 2016 в двох примірниках, але жодного підписаного акту від відповідача не повернулось. 16.06.2016 позивачем повторно було направлено акти відповідачу, про що свідчать листи від 16.06.2016. Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача 5707,63 грн боргу; 5697,07 грн пені; 140,83 грн 3% річних та 432,10 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції.

Ухвалою суду від 21.06.2016 подані позивачем письмові пояснення щодо нормативно-правового нарахування пені були розцінені судом як часткова зміна підстав позову в частині стягнення пені та прийняті судом до розгляду, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №02433046 від 21.06.2016, але повноважного представника у судове засідання 05.07.2016 не направив, документів, витребуваних ухвалою суду від 21.06.2016 суду не надав.

Ухвали суду про відкладення розгляду справи від 21.06.2016, направлені на адреси відповідача, вказані позивачем в позовній заяві (юридична адреса: проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000 та вул. Рокосовського, 37, м. Чернігів, 14000 (магазин №2 Закусочная), повернулись до суду з відмітками: "не розшукано" та "за закінченням терміну зберігання".

Представник позивача в судовому засіданні 05.07.2016 надала письмове клопотання про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

До початку судового засідання від позивача надійшло письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів з клопотанням про зменшення позовних вимог в частині стягнення боргу в сумі 62,12 грн, 58,91 грн пені, 2,92 грн 3% річних та 19,43 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, з посиланням на те, що при підготовці до розгляду справи позивачем було зясовано, що відповідачу в грудні 2014 помилково нараховано 1 м3 гарячої води за період з 17.10.2014 по 19.11.2014, у звязку з чим 29.06.2016 позивачем здійснено повернення відповідачу помилково нарахованих коштів в сумі 62,12 грн за період з 17.10.2014 по 19.11.2014, що відображено в рахунку-фактурі від 29.09.2016. Після проведення перерахунку розмір боргу становить 5645,51 грн; пеня 5638,16 грн за період з 08.06.2016 по 31.03.2016; 3% річних 137,91 грн за період з 08.11.2014 по 01.06.2016; втрати від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції 412,67 грн за період з 08.11.2014 по 30.06.2015, що підтверджується наданими уточненими розрахунками.

Суд прийняв до розгляду клопотання позивача про зменшення позовних вимог, оскільки це не протирічить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Подані позивачем документи залучено до матеріалів справи.

Інших заяв та клопотань від сторін до суду не надходило.

Судом було вжито всіх заходів щодо належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, але відповідач своїм процесуальним правом участі в судовому засіданні не скористався, відзиву чи заперечень щодо заявлених позовних вимог суду не надав та не направив повноважного представника в судові засідання 21.06.2016 та 05.07.2016 для дачі пояснень по справі і про причини невиконання вимог суду не повідомив.

Судом також враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи та матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Враховуючи, що позивачем було частково змінено підставу позову в частині стягнення пені, а також зменшено позовні вимоги в частині стягнення 62,12 грн боргу, 58,91 грн пені, 2,92 грн 3% річних та 19,43 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, суд розглядає дану справу з урахуванням часткової зміни підстави позову в частині стягнення пені та з урахуванням клопотання позивача про зменшення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 статті 202 та ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин може вчинятися усно або в письмовій, електронній формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Так, підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до положень ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобовязаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

18.04.2016 між Публічним акціонерним товариством "Облтеплокомуненерго" та Державним підприємством Торговий дім "Сіверщина" було укладено договір №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води.

Відповідно до п. 1.1. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, виконавець (позивач) бере на себе зобовязання надавати послугу з централізованого постачання гарячої води, а споживач (відповідач) зобовязується сплачувати виконавцю за послугу з централізованого постачання гарячої води за встановленими тарифами в терміни та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктами 1.2., 1.3. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 передбачено, що тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води змінюються за поданням виконавця до органів державної влади (місцевого самоврядування) за умови їх затвердження (погодження) в установленому діючим законодавством порядку. Нові тарифи є обовязовими до застосування та набувають чинності для сторін без укладення додаткових угод.

Ціна цього договору складається з вартості послуги з централізованого постачання гарячої води за цим договором. Вартість послуги з централізованого постачання гарячої води за цим договором визначається на підставі встановлених тарифів та кількості (обсягу) спожитої гарячої води, визначеної згідно з умовами цього договору.

Пунктом 2.1. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 сторони визначили, що послуга з централізованого постачання гарячої води надається споживачу для обєктів перерахованих у додатку №1, який є невідємною частиною цього договору.

Сторонами підписано додаток №1 до договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, в якому визначено, що опалювальним обєктом є магазин №2, Закусочная за адресою: вул. Рокосовського, 37, м. Чернігів, централізоване постачання гарячої води, м3/міс. складає 3,94; середнє навантаження на централізоване постачання гарячої води складає 0,0004 Гкал/год; максимальне 0,0010 Гкал/год.

Згідно з п. 11.1.,11.3. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, цей договір діє до 10.10.2016 включно, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно пролонгованим з дня збігу попереднього терміну його дії на наступний річний строк, якщо протягом останнього місяця строку дії договору від жодної зі сторін не надійшло заяви про відмову від нього. Сторони домовились про те, що умови цього договору розповсюджується на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладання, а саме з 01.07.2014. Припинення дії договору не звільняє споживача від обовязку повної оплати послуги з централізованого постачання гарячої води у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом.

Доказів припинення дії договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, в порядку п. 11.2. договору, на момент розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до п. 5.1. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, облік послуги з централізованого постачання гарячої води проводиться за показниками засобів (приладів) обліку гарячої води або розрахунковим методом у відповідності до даних вказаних у додатку №1 цього договору, встановлених норм споживання (витрат) води тощо, а також з урахуванням діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) та Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затверджених Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993р.

Пунктами 5.3., 5.4., 5.5. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 сторонами також погоджено, що у разі, якщо обєкт постачання гарячої води споживача, який не має засобів (приладів) обліку, розташований у будинку (будівлі, групі будівель) обладнаному засобом (приладом) обліку гарячої води, що здійснює підсумовуючий облік, то для визначення спожитої споживачем гарячої води від кількості гарячої води за даними будинкового засобу (приладу) обліку віднімається кількість гарячої води спожитої іншими споживачами, обєкти постачання гарячої води яких обладнані засобами (приладами) обліку, а отримана різниця розподіляється між споживачами, які не мають засобів (приладів) обліку гарячої води пропорційно розрахунковій кількості обєму гарячої води, що визначена у додатку №1 до договору.

Споживач, який має засоби обліку, повинен щомісячно подавати виконавцю підписаний та скріплений печаткою споживача звіт, в якому відображаються зняті візуально показання засобу (приладу) обліку гарячої води. Звіт подається до останнього дня календарного поточного місяця. У випадку, коли останній день календарного поточного місяця збігається з вихідним днем або святковим днем, то день подання звіту переноситься на попередній робочий день. В разі ненадання споживачем вказаного звіту, виконавець має право виконати облік гарячої води розрахунковим методом у відповідності до умов цього договору.

Кількість (обсяг) споживання гарячої води визначається за показаннями засобів (приладів) обліку або, при їх відсутності, несправності, пропуску споживачем строків проведення державної метрологічної повірки або на період відсутності засобу (приладу) обліку повязаної з проведенням державної метрологічної повірки розрахунковим методом у відповідності до даних вказаних у додатку №1 цього договору, встановлених норм споживання (витрат) води тощо, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) та Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затверджених Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993р. В разі, якщо засіб (прилад) обліку визначає обсяг постачання гарячої води в будь-яких інших розрахункових одиницях ніж куб.метри, то для визначення обсягу постачання гарячої води в куб.метрів застосовуються показання таких засобів (приладів) обліку та розрахункові методи у відповідності до встановлених норм споживання (витрат) води тощо, а також з урахуванням вимог діючих нормативно-правових актів України (норм, правил і таке інше) та Норм та вказівок по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні, затверджених Держжитлокомунгоспом України 14.12.1993р. У випадку коли момент несправності засобу (приладу) обліку гарячої води встановити неможливо, то кількість споживання гарячої води визначається вищевказаним розрахунковим методом з моменту складання останнього акту обстеження (перевірки) такого засобу (приладу) гарячої води.

Пунктом 4.2.1. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 визначено, що виконавець (позивач) зобовязується надавати послугу з централізованого постачання гарячої води для обєктів споживача, передбачених у додатку №1 до цього договору.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №867 від 27.06.2014 «Про встановлення Публічному акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води, постановлено ПАТ «Облтеплокомуненерго» тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб інших споживачів (крім населення) 51,77 грн за 1 куб.м. (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.07.2014.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №666 від 28.11.2014 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води ПАТ «Облтеплокомуненерго» (м.Чернігів), постановлено Публічному акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб інших споживачів (крім населення) 60,717 грн за 1 куб.м. (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.12.2014.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №477 від 27.02.2015 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води ПАТ «Облтеплокомуненерго» (м.Чернігів), установлено Публічному акціонерному товариству «Облтеплокомуненерго» тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб інших споживачів (крім населення) 83,57 грн за 1 куб.м. (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.03.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1170 від 31.03.2015 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів (крім населення), встановлено тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води, що надається субєктам господарювання для потреб інших споживачів (крім населення) 74,01 грн за 1 куб.м. (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.04.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №1543 від 30.04.2015 «Про встановлення тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води для потреб бюджетних установ, релігійних організацій, інших споживачів (крім населення), встановлено тарифи на послугу з централізованого постачання гарячої води, що надається субєктам господарювання для потреб інших споживачів (крім населення) 71,83 грн за 1 куб.м. (без ПДВ). Дана постанова набирає чинності з 01.05.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2695 від 29.10.2015 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.04.2015 №1543, постановлено внести такі зміни, зокрема: в абзацах другому і третьому підпункту 51 цифри « 72,18» і « 71,83» замінити відповідно цифрами « 69,89» і « 69,56». Дана постанова набирає чинності з 01.11.2015.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №55 від 28.01.2016 «Про внесення змін до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.04.2015 №1543, постановлено внести такі зміни, зокрема: в абзацах другому і третьому підпункту 51 цифри « 69,89» і « 69,56» замінити відповідно цифрами « 67,59» і « 67,27». Дана постанова набирає чинності з 01.02.2016.

Позивач на виконання умов договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, надав відповідачу послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2014 по квітень 2016 та виставив на оплату рахунки-фактури №1-0236П, а саме: від 31.10.2014 3,9000 м3 на суму 242,28 грн; від 25.11.2014 3,9000 м3 на суму 242,28 грн; від 31.12.2014 4,9000 м3 на суму 346,24 грн; від 30.01.2015 3,9000 м3 на суму 284,12 грн; від 27.02.2015 3,9000 м3 на суму 284,12 грн; від 31.03.2015 3,9000 м3 на суму 391,10 грн; від 30.04.2015 3,9000 м3 на суму 346,37 грн; від 31.05.2015 3,7713 м3 на суму 325,08 грн; від 30.06.2015 3,9000 м3 на суму 336,17 грн; від 31.07.2015 1,9695 м3 на суму 169,76 грн; від 31.08.2015 3,7713 м3 на суму 325,08 грн; від 30.09.2015 3,9000 м3 на суму 336,17 грн; від 30.10.2015 3,9000 м3 на суму 336,17 грн; від 30.11.2015 3,9000 м3 на суму 325,54 грн; від 31.12.2015 3,9000 м3 на суму 325,54 грн; від 29.01.2016 3,9000 м3 на суму 325,54 грн; від 29.02.2016 3,9000 м3 на суму 314,82 грн; від 31.03.2016 3,9000 м3 на суму 314,82 грн; від 30.04.2016 1,6900 м3 на суму 136,43 грн (а.с.13-31).

Як вбачається з доданих позивачем до матеріалів справи документів, позивач помилково нарахував відповідачу в грудні 2014 року 1 м3 гарячої води за період з 17.10.2014 по 19.11.2014, у звязку з чим позивач 29.06.2016 здійснив повернення відповідачу помилково нарахованих коштів в сумі 62,12 грн за період з 17.10.2014 по 19.11.2014, що підтверджується рахунком-фактурою №1-0236Пк від 29.06.2016 на суму 62,12 грн та актом прийому-передачі теплової енергії від 29.06.2016 (а.с.130-131)

Після проведеного перерахунку вартість наданих позивачем відповідачу послуг з централізованого гарячого водопостачання за період з жовтня 2014 по квітень 2016 становить 5645,51 грн.

Пунктами 3.2.24., 3.2.25. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 передбачено, що споживач зобовязується щомісячно прибути до виконавця для самостійного отримання акту прийому-передачі послуги з централізованого постачання гарячої води (даний пункт застосовується в тому числі і для випадків передбачених п. 6.9. цього договору). Щомісячно підписати акт прийому-передачі послуги з централізованого постачання гарячої води, скріпити печаткою та повернути другий екземпляр виконавцю протягом трьох робочих днів з моменту його отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення умов п. 3.2.24., 3.2.25. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, акти прийому-передачі послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2014 по квітень 2016 не підписав та власною печаткою не скріпив.

Повторно акти прийому-передачі послуги з централізованого постачання гарячої води за період з жовтня 2014 по квітень 2016 були направлені позивачем відповідачу супровідним листом 16.06.2016, що підтверджується фіскальним чеком від 16.06.2016, доданим до матеріалів справи (а.с.67-87).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Так, відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Пунктом 6.1. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 передбачено, що розрахунки за послугу з централізованого постачання гарячої води споживач здійснює щомісячно у грошовій формі шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця у відповідності до всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим в установленому порядку тарифом тазгідно з умовами цього договору. За письмовою згодою сторін можливі інші форми розрахунків, які не заборонені чинним законодавством. Ціна зазначена у п. 1.3. цього договору є очікуваною. Фактична ціна цього договору буде зазначатися виходячи із встановлених тарифів на послугу з централізованого постачання гарячої води та кількості (обсягу) спожитої гарячої води, визначеної згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 6.3, 6.4. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, розрахунки споживача з виконавцем за послугу з централізованого постачання гарячої води здійснюються щомісячно згідно з показаннями засобів (приладів) обліку або, у випадках передбачених цим договором, розрахунковим методом, що передбачений цим договором, у відповідності та з урахуванням всіх платежів/ставок та порядку оплати, що передбачені затвердженим тарифом та згідно з умовами цього договору. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Розрахунки за послугу з централізованого постачання гарячої води споживач здійснює згідно умов цього договору щомісячно до 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим, незалежно від того чи є 7-ме число місяця вихідним, святковим чи робочим днем.

Як встановлено судом , договір № 1-02536 П на надання послуг з централізованого постачання гарячої води було укладено сторонами лише 18.04.2016 та п. 11.1. договору сторони визначили, що цей договір діє до 10.10.2016 включно, набирає чинності з дня його підписання, сторони домовились про те, що умови цього договору розповсюджується на правовідносини сторін, що склалися до моменту його укладання, а саме з 01.07.2014., що не протирічить ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України.

У наданих до матеріалів справи помісячних рахунках за період з 01.10.2014 по 31.03.2016 зазначено, що підставою їх видачі є договір № 1-02536 П від 18.04.2016, проте дати видачі зазначені 2014, 2015 та 2016 роки. Отже фактично ці рахунки були виписані позивачем після укладення договору 18.04.2016.

Доказів направлення чи вручення щомісячно в 2014.2015,2016 роках відповідачу рахунків на оплату в період з 01.10.14 по 31.03.2016р. позивач суду не надав.

Прилади обліку у відповідача відсутні, кількість гарячої води визначалась розрахунковим методом, і лише договором було визначено помісячна кількість гарячої води , яка споживалась відповідачем. Відповідно відповідач не знав і не міг знати помісячну вартість наданих йому послуг з гарячого водопостачання з 01.10.2014р. до моменту укладення договору.

В порушення ст. 33,34 Господарського процесуального кодексу України, позивач не надав суду належних доказів та не довів ,що відповідачу було відомо розмір помісячних платежів за послуги з централізованого постачання гарячої води до моменту укладення 18.04.016 договору.

Отже , з урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку , що зобов»язання відповідача в частині оплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2014 по 31.03.2016 виникли з 18.04.2016 дати укладення між сторонами договору № 1-02536 П на надання послуг з централізованого постачання гарячої води,

Як свідчать матеріали справи відповідач за отримані з жовтня 2014 по квітень 2016 послуги з централізованого постачання гарячої води не розрахувався, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги з централізованого постачання гарячої води за вказаний період становить 5645,51 грн.

Відповідач своїм правом не скористався, заперечень на позов не надав, документів, які б підтверджували факт неотримання від позивача теплової енергії суду також не надано.

Позивач, відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 137,91 грн за період з 08.11.2014 по 01.06.2016 та 412,67 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції за період з 08.11.2014 по 30.06.2015.

Частиною 2 ст.625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.3.3. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 сторони передбачили, що споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків, передбаченого пунктом 6.4. цього договору сплачує на користь виконавцю, зокрема борг з урахуванням індексу інфляції за весь період прострочення і 3% річних від простроченої суми.

Оскільки судом встановлено, що зобов»язання відповідача в частині оплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2014 по 31.03.2016 виникли з 18.04.2016 дати укладення між сторонами договору № 1-02536 П на надання послуг з централізованого постачання гарячої води, відповідно прострочка оплати виникла лише з 19.04.2016, а тому вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних підлягають задоволенню в сумі 20 грн. 15 коп. за період прострочки з 19.04.2016 по 01.06.2016.

Вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 117 грн. 77 коп. за період з 08.11.2014 по 18.04.2016 та 412,67 грн втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції за період з 08.11.2014 по 30.06.2015, є безпідставні і задоволенню не підлягають.

Також позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 5638,16 грн за період з 08.06.2015 по 31.03.2016, за порушення строків оплати за надані послуги з централізованого постачання гарячої води.

У відповідності до пункту 6.5. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016, у випадку порушення споживачем строків оплати, визначених п. 6.4. цього договору, останньому нараховується пеня згідно з п. 7.3.3. цього договору.

Відповідно до п. 7.3.3. договору №1-0236П на надання послуги з централізованого постачання гарячої води від 18.04.2016 сторони також передбачили, що споживач несе відповідальність за порушення порядку розрахунків, передбаченого пунктом 6.4. цього договору сплачує на користь виконавцю пеню у розмірі 1% від сум простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Приймаючи до уваги, що зобов»язання відповідача в частині оплати за послуги з централізованого постачання гарячої води за період з 01.10.2014 по 31.03.2016 виникли з 18.04.2016 дати укладення між сторонами договору № 1-02536 П на надання послуг з централізованого постачання гарячої води, і прострочка оплати виникла лише з 19.04.2016, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 5638,16 грн пені за період з 08.06.2015 по 31.03.2016, за порушення строків оплати за надані послуги з централізованого постачання гарячої води, є безпідставні і задоволенню також не підлягають.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, взяті на себе зобов'язання не виконав, заборгованість за поставлену теплову енергію в установлений строк не сплатив і позовні вимоги не оспорив, суд з урахуванням вищезазначеного, доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 5645,51 грн боргу та 20,15 грн 3% річних. У решті позову відмовити.

Оскільки спір виник у звязку з неправомірними діями відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України та ст. 4 Закону України „Про судовий збір від 08.07.2011 року № 3674-VI, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 659,72 грн.

Керуючись ст. 11, 202, 205, 525, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 173, 174, 175, 193, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 4, 7 Закону України „Про судовий збір, ст. 22, 32,33,34, 49, 75, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства Торговий дім "Сіверщина", юридична адреса: проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000; поштова адреса: вул. Борисенка, буд. 62-А, м. Чернігів, 14037; вул. Рокосовського, 37, м. Чернігів, 14000 (магазин №2 Закусочная) (р/р 7035 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300022, код 21391080) на користь Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 0264 в ПАТ Державний ощадний банк України, МФО 353553) 5645,51 грн боргу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. Стягнути з Державного підприємства Торговий дім "Сіверщина", юридична адреса: проспект Миру, 20, м. Чернігів, 14000; поштова адреса: вул. Борисенка, буд. 62-А, м. Чернігів, 14037; вул. Рокосовського, 37, м. Чернігів, 14000 (магазин №2 Закусочная) (р/р 7035 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300022, код 21391080) на користь Публічного акціонерного товариства "Облтеплокомуненерго", вул. Комсомольська, 55-Б, м. Чернігів, 14000 (код 03357671, р/р 6 в ПАТ Полікомбанк, МФО 353100) 20,15 грн 3% річних та 659,72 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

4. У решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 06.07.2016.

Суддя Л.М. Лавриненко