ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.06.16р. Справа № 904/3355/16

За позовом Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради, (м. Дніпродзержинськ)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (м. Дніпродзержинськ)

про виселення з орендованого нерухомого майна

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради (далі-позивач) звернувся до господарського суду із позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі-відповідач) в якому просить:

- Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з орендованого нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, загальною площею 17,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 20.01.2014р., в частині повного та своєчасного розрахунку по орендній платі.

Позивач у судове засідання не з'явився, але 13.06.16р. подав до канцелярії суду клопотання, в якому просить розглядати справу без участі уповноваженого представника, у зв'язку з перебування в щорічній відпустці. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача двічі у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що також підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що позивач та відповідач не скористались своїм правом на участь представників у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було прийнято вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20 січня 2014 року між Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради, як орендодавець, та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1, як орендар, було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська.

У відповідності до п. 1.1. договору, орендодавець передає, а орендар бере в строкове платне користування комунальне нерухоме майно вбудоване нежитлове приміщення площею 17,5 м2 розміщене за адресою: АДРЕСА_2, на першому поверсі багатоповерхового нежитлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради, вартість якого визначена згідно зі звітом про оцінку і становить 32 452,00 грн.

Орендар вступає у строкове платне, користування майном у термін, вказаний у договорі, не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 10.4. договору встановлено, орендар, який належним чином виконував обов'язки за договором оренди має право на продовження терміну його дії. За місяць до закінчення терміну договору оренди орендар для одержання дозволу на пролонгацію договору оренди нерухомого майна надає орендодавцю наступні документи:

- заяву на пролонгацію договору;

- копію договору страхування орендованого приміщення на ризик випадкової загибелі або пошкодження об'єкту оренди;

- копії дозволів на проведення робіт відповідних служб;

- інші документи, передбачені законодавством.

У договорі на новий термін можуть бути передбачені зміни на підстави рішень органів місцевого самоврядування, інших нормативних актів відповідно до чинного законодавства.

Майно вважається поверненим орендодавцю/балансоутримувачу з моменту підписання сторонами акта приймання-передачі. Обов'язок щодо складання акта приймання-передачі про повернення майна покладається на орендаря (п. 10.10. договору).

Цей договір укладено строком на два роки, що діє з 23.01.2014 року до 22.01.2016 року включно (п. 10.1. договору).

На виконання умов договору, орендодавець передав, а орендар прийняв майно згідно акту прийому-передачі від 23.01.2013 року, який знаходиться в матеріалах справи (а.с. 13).

Відповідач в свою чергу порушував умови договору, своєчасно не здійснював плату за оренду приміщення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість за користування майном.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 надав Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради гарантійний лист № 02-13/3146 від 19.11.2015 року, яким зобов'язує сплатити наявний борг до 31.08.2015 року.

Проте, станом на день звернення з позовною заявою до суду Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 заборгованість за користування майном не сплатив.

Як передбачено пунктом 10.4. договору, відповідач заяву на пролонгацію не надав.

Так, орендодавцем неодноразово направлялись претензії № 02-13/2483 від 15.09.15р., № 02-13/3146 від 19.11.15р., № 02-13/332 від 02.02.16р., в яких зазначалось, що у зв'язку з систематичним порушенням умов договору, на новий строк договір лонгуватися не буде, інформувалось про необхідність звільнення приміщення, а у разі несвоєчасного звільнення приміщення, після закінчення договору буде нараховуватись неустойка за користування приміщенням до моменту укладання договору оренди.

На підставі п. 10.10. договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 20.01.14р., позивач просить суд виселити орендаря з орендованого приміщення.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

За приписами статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", який регулює спірні правовідносини, орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідне орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 статі 284 Господарського кодексу України встановлено, істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.3 ст.285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

У відповідності до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства.

Частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України встановлено, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до приписів статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо виселення відповідача з орендованого нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, загальною площею 17,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2, на першому поверсі багатоповерхового нежитлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610, 629, 759, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 284, 285, 291 Господарського кодексу України, ст.ст. 2, 18, 26, 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з орендованого нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста, загальною площею 17,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради в м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (51928, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпродзержинської міської ради (51931, м. Дніпродзержинськ, Майдан Петра Калнишевського, 2; ) - 1 378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.07.16р.

Суддя І.Ю. Дубінін