ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 914/678/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ПерКом-Інвест» м. Львів

на рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р.

у справі № 914/678/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Рентал» м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «ПерКом-Інвест» м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача: публічного акціонерного товариства «БГ Банк» м. Київ

про розірвання договору, повернення приміщення та стягнення заборгованості у сумі 548 000, 00 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 04.05.2016 р.;

відповідача: не зявився;

третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р. (суддя С.М. Коссак) позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ПерКом-Інвест» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Рентал» 548 000,00 грн. орендної плати та 9 628,58 грн. витрат по сплаті судового збору. Розірвано договір № 1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р. адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., розташованого за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43. Зобов'язано боржника: товариство з обмеженою відповідальністю «ПерКом-Інвест» повернути стягувачу: товариству з обмеженою відповідальністю «Ріал Рентал» приміщення адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., розташоване за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43 шляхом підписання акта приймання-передачі. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ПерКом-Інвест» в дохід державного бюджету України 1 347,42 грн. судового збору.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не здійснював оплату орендної плати за користування нежитловим приміщенням протягом спірного періоду, зокрема за вересень, жовтень, листопад, грудень 2015 року, січень 2016 року, що є порушенням п.12.5.2. договору та ст. 782 ЦК України і підставою для розірвання договору та стягнення коштів у розмірі 548 000, 00грн. орендної плати (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що оскільки договори купівлі продажу між банком та ТОВ «ОСОБА_3 груп континент», ОСОБА_4 є нікчемними, зміна власника речі адміністративного корпусу по вул. Сахарова, 43 у м. Львові передбачена ч.1 ст.770 Цивільного кодексу України, на яку посилається позивач, не відбулась, а відтак, жодних прав та обовязків наймодавця він не набув, а тому, його позовні вимоги не підлягають задоволенню за безпідставністю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Свої заперечення обґрунтовує тим, що рішенням господарського суду Львівської області у справі №910/7599/15-г від 06.04.2016 р., яке набрало законної сили, встановлено, що договори купівлі-продажу, на які посилається відповідач, не є нікчемними та спростовано твердження Банку щодо того, що продаж нерухомого майна за договорами купівлі-продажу було здійснено за ціною, яка на 20% нижча за ринкову вартість майна, що також підтверджено висновком №2328 судової економічно-будівельної експертизи, згідно якої, ціна вказаних договорів була навіть вищою за ринкову.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 14.06.2016 р.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак, подав клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 р. про прийняття апеляційної скарги та призначення справи до розгляду на 14.06.2016 р. підприємством отримано лише 13.06.2016 р.

Розглянувши клопотання відповідача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на те, що у матеріалах справи наявне повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції ТОВ «ПерКом-Інвест» №538 (вх.№ЛАГС 0116/5583/16 від 10.06.2016 р.), згідно якого, вищезазначена ухвала апеляційного суду від 06.06.2016 р. була вручена 08.06.2016 р. А тому, твердження апелянта про отримання даної ухвали 13.06.2016 р. не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для відкладення розгляду справи, а також з приводу того, що апелянт не повідомив причину неможливості прибуття його представника у судове засідання з урахуванням одного і того ж місцезнаходження (як суду, так і скаржника є м.Львів), що унеможливлює визначити поважність чи неповажність причини неприбуття. Більше того, у вказаній ухвалі явка сторін визнана на власний розсуд.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні представником позивача викладено заперечення по суті апеляційної скарги.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, 09.12.2011 р. між ПАТ «Банк Перший» (найменування якого змінено на ПАТ «БГ Банк» (орендодавець) та ТОВ «ПерКом-Інвест» (орендар) укладено договір №1 оперативної оренди приміщення (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець зобов'язувався передати, а орендар прийняти в строкове платне користування об'єкт оренди - нежитлове приміщення адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., розташоване за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43 з метою передачі його в суборенду (т.1 а.с. 16-21)

Відповідно до п. п. 1.3, 3.1, 3.2, 4.1, 5.1, 5.2, 5.4 вказаного договору, об'єкт оренди належав орендодавцю на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_5 15.07.2011 р. за реєстровим №613.

Приміщення має бути передано орендодавцем та прийнято орендарем протягом 5 (п'яти) календарних днів після набрання чинності договором оренди.

Приймання-передача приміщення здійснюється уповноваженими представниками сторін з обов'язковим підписанням сторонами акту приймання-передачі не пізніше терміну, зазначеного в п. 3.1. цього договору.

Строк оренди приміщення становить 2 роки 11 місяців та 29 днів.

Розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням складає 83 333,33 грн., крім того ПДВ 16 666,67 грн. Всього 100 000,00 грн. /без врахування вартості комунальних послуг та електроенергії/.

Орендна плата сплачується орендарем щомісячно на підставі виставленого рахунку не пізніше 15 (п'ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним, на поточний рахунок орендодавця. У разі несвоєчасного отримання орендарем рахунків з вини орендодавця оплата має бути здійснена не пізніше 10 днів з моменту отримання орендарем відповідного рахунку.

В орендну плату не включена плата за комунальні послуги. Оплата електроенергії, комунальних платежів здійснюється орендарем самостійно згідно показників (рахунків) відповідних організацій по прямих договорах з постачальниками послуг згідно діючих тарифів та у відповідні терміни.

Як підтверджується матеріалами справи, на виконання умов договору оренди, між сторонами 09.12.2011 р. підписано акт приймання-передачі, відповідно до якого відповідач передав, а позивач прийняв об'єкт оренди, а саме: приміщення адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43. (т.1, а.с. 24)

В подальшому, між сторонами було укладено додаткову угоду від 14.02.2014р. про внесення змін та доповнень до договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2012 р. (т.1 , а.с. 22,23)

Згідно п. п 1, 2, вказаної додаткової угоди, сторони дійшли згоди, що строк оперативної оренди нежитлового приміщення адміністративного корпусу за адресою м. Львів вул. Ак. Сахарова, 43 становить 2 роки 11 місяців та 29 днів з дня підписання сторонами (набрання чинності) даної додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р.

Розмір щомісячної орендної плати за користування приміщенням з дня підписання даної додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011р. складає всього 50 000 грн. без врахування вартості комунальних послуг та електроенергії.

У разі недосягнення сторонами спільної згоди щодо припинення або зміни умов даної додаткової угоди про внесення змін та доповнень до договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р. протягом одного місяця до закінчення строку її дії, він вважається продовженим на той самий строк і на тих же умовах, які були передбачені даною додатковою угодою про внесення змін та доповнень до договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р.

Дана додаткова угода є невідємною частиною договору №1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, право власності ТОВ «Ріал Рентал» на нерухоме майно - адміністративний корпус площею 3562,2 кв. м по вул. Сахарова, 43 у м. Львові посвідчується свідоцтвами про право власності № 32031877 від 05.01.2015 р. (99/100 частки) та №32957794 від 31.01.2015 р. (1/100 частки). (т.1, а.с. 154, 155)

Після набуття позивачем права власності на приміщення площею 3562,2 кв.м. по вул. Сахарова, 43 у м. Львові, він листом №28/01-15 від 28.01.2015 р. повідомив відповідача, що є новим власником цього приміщення. (т.1, а.с. 25)

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, позивачем надіслано на адресу відповідача за спірний період, а саме березень 2015 року січень 2016 року рахунки на оплату орендної плати на суму 550 000, 00 грн., лист-повідомлення про банківський рахунок позивача на який необхідно перераховувати кошти, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями рахунків та описами вкладення у цінні листи про надіслання рахунків, які отримано відповідачем, що підтверджується представником відповідача та повідомленням Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» від 06.02.2016 р. про те, що лист з оголошеною цінністю №670 надійшов 16.01.2016 р. та вручений 22.01.2016 р. уповноваженій особі ТзОВ «ПерКом Інвест» за довіреністю. (т.1, а.с. 36-56)

Відповідачем надано суду першої інстанції докази оплати коштів з орендної плати за спірний період у розмірі 4 900,00 грн. (квітень 2015р. 1 000,00 грн., травень 2015 р. 1 000,00 грн., червень 2015 р. 900,00 грн., липень 2015 р. 1 000,00 грн. та серпень 2015р. 1 000,00 грн.), що підтверджується банківською випискою ПАТ «Кредобанк», а позивачем надано суду докази часткового повернення цих платежів на суму 2 900,00 грн. (т.1, а.с. 63)

Отже, 2 000,00 грн. позивачем зараховано як оплату орендної плати за спірний період, що не заперечуються сторонами у справі.

У звязку з цим, позивачем подано в суді першої інстанції клопотання про зменшення розміру стягнення коштів з орендної плати у розмірі 548 000,00 грн. (550 000,00 грн. 2 000,00 грн. = 548 000,00 грн.)

На час розгляду справи в суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції доказів повної сплати заборгованості з орендної плати за спірний період не надано.

Під час прийняття постанови судом апеляційної інстанції з урахуванням вимог ст. 35 ГПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням господарського суду Львівської області від 06.04.2016 р. у справі №910/7599/15, яке набрало законної сили, відмовлено у задоволенні позову ПАТ «БГ Банк» до ТзОВ «ОСОБА_6 Континент» до ТзОВ «Ріал Рентал» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 про витребування від ТзОВ «Ріал Рентал» на користь ПАТ «БГ БАНК» об'єкта нерухомого майна - будівлю адміністративного корпусу за адресою Львівська обл., м. Львів, вул. Сахарова ОСОБА_3 43, загальною площею 3 562,2 кв. м. та про визнання права власності ПАТ «БГ Банк» на вказаний об'єкт нерухомого майна.

Іншим рішенням господарського суду Львівської області від 10.12.2015 р. у справі № 914/708/15, яке набрало законної сили, за позовом ТзОВ «Ріал Рентал» до ТзОВ «ПерКом-Інвест» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ПАТ «БГ Банк» про стягнення 550 000 грн. та розірвання договору № 1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р. (який є предметом у даній справі) позов задоволено частково. Стягнуто з ТзОВ «ПерКом-Інвест» на користь ТзОВ «Ріал Рентал» 50 000,00 грн. заборгованості. В решті позовних вимог відмовлено.

У вказаному рішенні судом, зокрема, встановлено, що враховуючи встановлені вище обставини, а саме період набуття права власності позивачем на обєкт оренди та відповідно перехід прав та обовязків наймодавця до нового власника, враховуючи положення договору щодо строків оплати, не пізніше десяти днів після отримання рахунку, які надіслані відповідачу 02.03.2015 р., ТзОВ «Ріал Рентал» вправі звернутись про стягнення з відповідача орендних платежів лише за лютий 2015р. в розмірі 50 000 грн., згідно до умов додаткової угоди від 14.02.2014 р. до договору №1 оперативної оренди. Отже, вищевказаним рішенням, стягнуто лише 50 000 грн. заборгованості за лютий 2015 року та відповідно, оскільки не було встановлено заборгованості по орендних платежах за три і більше місяці, враховуючи положення ст. 782 ЦК України, відмовлено у вимозі про розірвання договору.

Окрім цього, іншим рішенням господарського суду Львівської області від 23.07.2015 р. у справі № 914/2021/15, яке набрало законної сили, за позовом ТзОВ «Ріал Рентал» до ТзОВ «ПерКом-Інвест» про виселення з нежитлових приміщень, позов задоволено та виселено ТзОВ «ПерКом-Інвест» з нежитлового приміщення - адміністративного корпусу загальною площею 3 562,2 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, 43.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. А за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно ст. ст.283, 286 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк Орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ст.ст. 530, 610, 629, ч.1 ст.763 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (терміни).

Порушенням зобовязання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Договір найму укладається на строк, встановлений договором, а у відповідності до ст.764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Згідно із ст.ст. 651, ч.1 ст.782 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Колегія суддів погоджується з позицією місцевого господарського суду про те, що враховуючи норму ч. 2 ст. 328 ЦК України згідно якої, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, оспорювати право власності іншої особи може особа, яка вважає себе власником (володільцем) майна. Орендар до кола таких осіб не відноситься. Оспорюванність права власності (володіння) майна не впливає на права та обов'язки особи, що користується таким майном на правах оренди. Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 12.04.2016 р. у справі № 914/3493/15.

Таким чином, місцевий господарський дійшов до правомірного висновку про те, що оскільки позивач є власником майна, а відповідач є орендарем цього нежитлового приміщення, який належним чином повідомлений про зміну власника, виконання обовязку щодо сплати орендної плати має зобовязально правовий характер і не повинно повязуватися з можливим оспорюванням в майбутньому права власності на обєкт оренди.

Проте, судом не описано і не надано правової оцінки повідомленню позивача, адресованому відповідачу за вих. № 01/16 від 03.02.2016 р. про відмову від договору оперативної оренди приміщення № 1 від 09.12.2011 р. з посиланням на зазначену вище ст. 782 ЦК України, у звязку із пропуском строку оплати надісланих рахунків на оплату на суму 550 000, 00 грн. за період з березня 2015 р. по січень включно 2016 р. двома поштовими кореспонденціями 14.01.2016 р. та 03.02.2016 р. (т.1 а.с.58)

Натомість, суд першої інстанції зазначив, що відмова від договору з урахуванням вимог ст. 872 ЦК України, є правом, а не обовязком досудового розірвання договору і взагалі не врахував наявності вказаного вище листа про відмову від договору та підстав його надсилання (прийняття позивачем рішення). А підставами прийняття рішення про відмову від договору є неоплата вказаних вище рахунків не щомісяця оренди до 15 числа, як передбачено першим реченням зазначеного вище п. 5.2 договору, а протягом 10-ти днів з дня отримання рахунків на оплату, як передбачено другим реченням цього ж пункту, і зроблено висновок у такому листі, що строк оплати сплив 02.02.2016 р.

Проте, погодитися з таким мотивування суду першої інстанції строків оплати орендної плати відповідачем, суд апеляційної інстанції не може з огляду на таке.

Першим реченням вказаного вище п. 5.2 договору оперативної оренди передбачено безальтернативний обовязок відповідача сплачувати орендну плату до 15-го числа кожного місяця на підставі виставленого рахунку. У договорі не міститься розяснення поняття «виставлення», терміни «надсилання», «вручення» чи інше конкретне визначення, не вживаються. Пунктом 5.1 договору та п.2 додаткової угоди передбачено фіксовану суму щомісячного платежу без будь-яких корегувань, а сплата інших платежів (комунальниних), передбачена п. 5.4 договору безпосередньо орендарем на рахунок постачальників таких послуг.

Таким чином, зважаючи на попередній спір у вказаній вище справі господарського суду Львівської області з таким же предметом спору щодо стягнення заборгованості по орендних платежах, зважаючи на правову природу договору оренди, згідно якої орендна плата є фіксованим платежем, не потребує вчинення позивачем додаткових дій (виставлення рахунку за даних конкретних умов) для настання обовязку у відповідача сплачувати такі платежі щомісяця до 15-го числа.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, враховуючи часткові платежі відповідача за період з квітня по серпень місяці 2015 р., що відповідачем допущено несплату орендних платежів протягом періоду з вересня 2015 р. по січень включно 2016 р., що є більше ніж три місяці і є підставою для розірвання спірного договору у відповідності до ч.2 ст. 651 ЦК України у судовому порядку внаслідок істотного порушення умов такого договору.

При цьому, судом апеляційної інстанції не підтверджується факт розірвання договору оперативної оренди внаслідок надсилання позивачем повідомлення про його розірвання, враховуючи вимоги ч.2 ст. 782 ЦК України, оскільки у такому повідомленні були зазначені інші, передбачені договором обставини, які як зазначалося вище не можуть бути підставами для такого розірвання.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

В абз. 5 п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. №7 «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» розяснено, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Оскільки помилкові висновки місцевого господарського суду, що відмова від договору з урахуванням вимог ст. 872 ЦК України, є правом, а не обовязком досудового розірвання договору з наявністю повідомлення позивача про відмову від договору та підстав його надсилання не призвели до прийняття неправильного рішення по суті, воно не може бути підставою для його зміни чи скасування.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що рішення прийняте із дотриманням норм чинного законодавства та у відповідності до обставин справи, тому підстав для його зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р. у справі

№ 914/678/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1