РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016Справа №910/7694/16

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес»

про відшкодування шкоди 5 580,48 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники

від позивача: Рева І.О. за довіреністю № 1461/18 від 10.05.2016

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.04.2016 Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (відповідач) про відшкодування шкоди 5 580,48 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту серії ИБ № 1033254/05АК-Л від 15.02.2008 внаслідок настання страхового випадку - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1, внаслідок його пошкодження в ДТП, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким спричинено ДТП, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/2632866), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 порушено провадження у справі № 910/7694/16 та призначено розгляд справи на 23.05.2016 о 12:30 год.

10.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 26.04.2016.

12.05.2016 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/12422 від 10.05.2016 з інформацією про страхове покриття за полісом № АІ/4385355.

23.05.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшов супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду від 26.04.2016 та повідомленням про відсутність аналогічного спору.

Судове засідання, призначене на 23.05.2016, не відбулося, у зв'язку з тим, що суддя Гумега О.В. перебувала у відрядженні.

Після повернення судді Гумеги О.В. з відрядження, ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2016 призначено розгляд справи на 06.06.2016 о 12:30 год.

06.06.2016 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання, відповідно до якого позивач просив суд розглянути справу без участі представника позивача, у зв'язку з перебуванням останнього в іншому судовому засіданні, за наявними в матеріалах справи документами.

06.06.2016 через відділ діловодства суду у відповідь на запит суду надійшов лист Моторного (транспортного) страхового бюро № 7/2-28/15187 від 02.06.2016 з інформацією про страхове покриття за полісом № АІ/2632866.

В судове засідання, призначене на 06.06.2016, представник відповідача з'явився.

Представник позивача в судове засідання 06.06.2016 не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 06.06.2016 через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 06.06.2016 подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого повідомив суд про те, що вважає вимоги позивача необгрунтованими та не підтвердженими доказами. Відзив залучено до матеріалів справи та передано до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 06.06.2016 подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії полісу № АІ/2632866. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 06.06.2016, представник відповідача проти позову заперечував з підстав, викладених у відзиві, поданому 06.06.2016 в судовому засіданні.

В судовому засіданні, призначеному на 06.06.2016, представник відповідача подав клопотання про продовження строку вирішення спору. Клопотання судом задоволене, залучене до матеріалів справи та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання відповідача про продовження строку вирішення спору, нез'явлення представника позивача в судове засідання, не виконання останнім вимог ухвал суду від 26.04.2016, від 26.05.2016 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 06.06.2016.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2016 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 04.07.2016 о 14:20 год.

В судове засідання, призначене на 04.07.2016, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 04.07.2016, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 04.07.2016 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

В судовому засіданні, призначеному на 04.07.2016, представник позивача на виконання вимог ухвали суду від 06.06.2016 подав додаткові пояснення щодо розрахунку розміру страхового відшкодування з урахуванням відзиву, поданого відповідачем 06.06.2016 в судовому засіданні. В якості додатків до пояснень позивач надав суду документи, що підтверджують розмір матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1, або вартість його відновлювального ремонту, а саме копію акту виконаних робіт № 3 від 22.10.2014, копію рахунку-фактури № 0 від 20.09.2014, копію ремонтної калькуляції «Audatex» № 1.001.14.1 від 23.09.2014, копію розрахунку коефіцієнту фізичного зносу, копію розрахунку страхового відшкодування. Додаткові пояснення позивача разом з доданими до них документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 04.07.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав з урахуванням додаткових пояснень, поданих 04.07.2016 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 04.07.2016 відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

15.02.2008 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту серії ИБ № 1033254/05АК-Л (надалі -договір страхування).

Згідно з договором страхування у позивача був застрахований автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1. Строк дії договору страхування визначений з 00:00 год. 16.02.2008 до 24:00 год. 15.05.2015.

19.09.2014 в населеному пункті Індустріальний Дніпропетровської області на проспекті Правди сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі - ДТП) за участю автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_3. Наведене підтверджується відомостями № 9439418 про дорожньо-транспортну пригоду від 23.09.2014.

ДТП сталася в результаті порушення ОСОБА_3 п. 2.3Б Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 15.10.2014 у справі № 199/8165/14, відповідно до якої ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та застосовано адміністративне стягенння у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.

Вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто-Імпульс Трейд» № 0 від 20.09.2014, акту виконаних робіт № 3 від 22.10.2014 (надалі - рахунок-фактура № 0 від 20.09.2014, акт виконаних робіт № 3 від 22.10.2014) та калькуляції системи «Audatex» № 1.001.14.1 від 23.09.2014 та розрахунку коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, становить 8 572,98 грн.

За страховим випадком (ДТП) згідно складеного страхового акту № 1.001.14.15365/VESKO27920 від 30.09.2014 по договору страхування та розрахунку страхового відшкодування від 29.09.2014 до нього було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 6 580,48 грн., виплата якого підтверджується позивачем платіжним дорученням № 133 542 від 02.10.2014.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно (автомобіль). В п. 1.1, 1.4, 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин по страховому випадку, що настав 19.09.2014) наведені визначення наступних термінів:

- страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу;

- особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду;

- забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України (визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Стаття 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надає визначення поняття «шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого». Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого - це шкода, пов'язана:

з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу;

з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху;

з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого;

з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди;

з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров'я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу;

з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

В спірному випадку позивачем заявлена до стягнення з відповідача сума страхового відшкодування, виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, з урахуванням ліміту по майну за полісом № АІ/2632866. При цьому право вимоги до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків, завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика.

Відповідач на вимогу ухвали Господарського суду міста Києва від 26.04.2016 надав договір (поліс № АІ/2632866) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Матеріали справи містять інформацію МТСБУ про страхове покриття за зазначеним полісом, надану на запит суду, та надану позивачем разом із позовною заявою.

Відповідно до полісу № АІ/2632866, судом встановлено, що транспортний засіб, яким спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди застрахованому у позивача транспортному засобу, взято на страхування Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Юнівес» (відповідачем), страхувальником за даним полісом визначено ОСОБА_3, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну визначений в сумі 50 000,00 грн., строк дії даного полісу з 17.09.2014 по 16.09.2015.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що ОСОБА_3 керував автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_2, на законних підставах.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля, застрахованого у позивача, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в межах, передбачених полісом № АІ/2632866, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача, як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України 11/104 від 07.11.2011 (справа № 48/562), висновки якої про застосування правової норми у спірних правовідносинах при прийнятті рішення у справі, є обов'язкові до врахування судом згідно положень ч. 2 ст. 82 ГПК України.

По матеріалам справи судом встановлено, що фактичні витрати позивача по виплаті страхового відшкодування не перевищують розмір збитку, завданого транспортному засобу, пошкодженому у ДТП, що визначений рахунком-фактурою № 0 від 20.09.2014, актом виконаних робіт № 3 від 22.10.2014, калькуляцією системи «Audatex» № 1.001.14.1 від 23.09.2014, розрахунком коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, страховим актом № 1.001.14.15365/VESKO27920 від 30.09.2014 по договору страхування, розрахунком страхового відшкодування від 29.09.2014 до нього та платіжним дорученням № 133 542 від 02.10.2014.

Положеннями Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 12) передбачена можливість встановлення франшизи при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, розмір якої при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що франшиза за полісом № АІ/2632866 становить 1000,00 грн.

За встановлених обставин, до виплати із страховика, яким застраховано відповідальність особи, яку визнано винною у ДТП, належить сума в розмірі 5 580,48 грн. (6 580,48 грн. (сума страхового відшкодування, підтверджена рахунком-фактурою № 0 від 20.09.2014, актом виконаних робіт № 3 від 22.10.2014, калькуляцією системи «Audatex» № 1.001.14.1 від 23.09.2014, розрахунком коефіцієнту фізичного зносу ДТЗ, страховим актом № 1.001.14.15365/VESKO27920 від 30.09.2014 по договору страхування, розрахунком страхового відшкодування від 29.09.2014 до нього та платіжним дорученням № 133 542 від 02.10.2014) - 1000,00 грн. (франшиза за полісом № АІ/2632866)).

Згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, що була дійсною на момент виникнення спірних правовідносин) виплата страхового відшкодування здійснюється протягом 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування.

Страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Матеріалами справи, зокрема, копією претензії № ЛВ 6635 від 24.02.2015 на суму 6 580,48 грн. підтверджено, що позивач звертався з претензією до відповідача, про що свідчать матеріали справи (копія претензії наявна в матеріалах справи).

Матеріали справи містять відзив відповідача, поданий 06.06.2016 в судовому засіданні. В основу заперечень відповідача, викладених у відзиві, покладено твердження про те, що, відповідно до чинного законодавства, єдиним законним доказом розміру оціненої шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, є висновок суб'єкта оціночної діяльності/звіт експерта, складений з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та без врахуванням величини втрати товарної вартості, а не рахунок СТО.

Дослідивши матеріали справи, суд не приймає до уваги твердження відповідача, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України, статтею 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до абз. 9 ч. 2 ст.і 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 19.07.2011 «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування», визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Станом на час вирішення спору по суті матеріали справи не містять доказів на підтвердження здійснення відповідачем виплати страхового відшкодування в сумі 5 580,48 грн.

Приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За наведених обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача 5 580,48 грн. страхового відшкодування підлягає задоволенню повністю в сумі 5 580,48 грн.

Судові витрати позивача на оплату судового збору в розмірі 1 378,00 грн. відповідно до положень ч. 1 ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» (03680, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72; ідентифікаційний код 32638319) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) 5 580,48 грн. (п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят гривень 48 коп.) страхового відшкодування, 1 378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.07.2016.

Суддя Гумега О.В.