КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа№ 910/23599/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін:

від позивача - Кравцов І.В.,

від відповідача - Суворов С.В.,

від третьої особи 1. - не з'явився,

від третьої особи 2. - не з'явився,

від третьої особи 3. - не з'явився,

від третьої особи 4. - не з'явився,

від третьої особи 5. - не з'явився,

від третьої особи 6. - не з'явився,

від третьої особи 7. - не з'явився,

від третьої особи 8. - не з'явився,

від третьої особи 9. - не з'явився,

від третьої особи 10. - не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича

на рішення господарського суду міста Києва від 16.12.2015р.

у справі № 910/23599/15 (суддя - Якименко М.М.)

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій»

до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1. ОСОБА_5, 2. ОСОБА_6, 3. ОСОБА_7, 4. ОСОБА_8, 5. товариство з обмеженою відповідальністю «Гофра України», 6. приватне підприємство «Агрофірма «Росія», 7. товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер-Нафта», 8. селянське (фермерське) господарство «Єлисей», 9. товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України»

про визнання зобов'язань припиненими

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 16.12.2015р., з урахуванням уточнення позовних вимог, позовні вимоги задоволено повністю.

Визнано припиненими зобов'язання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» за договором кредитної лінії від 10.06.2013р. № ВКЛ-2016865/1, укладеним між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Визнано припиненими зобов'язання сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» за договором кредитної лінії від 10.06.2013р. №НКЛ-2016865, укладеним між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк».

Визнано іпотеку, яка виникла на підставі Іпотечного договору № 2016865/3-1 від 14.06.2013р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_9 від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо машиномісць НОМЕР_5, НОМЕР_6, в будинку за адресою: АДРЕСА_1, такою, що припинена.

Визнано іпотеку, яка виникла на підставі Іпотечного договору №2016865/3-2 від 20.06.2013р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_9 від імені ОСОБА_7 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2, такою, що припинена.

Визнано іпотеку, яка виникла на підставі Іпотечного договору №2016865/S-10 від 10.06.2013р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_9 від імені ОСОБА_6 щодо квартири за адресою: АДРЕСА_3, такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави транспортних засобів №HKJI- 2016865/S-11 від 06.08.2013р., укладеного між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» щодо сільськогосподарської техніки (8 од.), такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави транспортних засобів №2016865/S-4 від 10.06.2013р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_9 від імені ОСОБА_8 щодо автомобілів Mercedes-Benz CL 550 та Mercedes-Benz GL 550, такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави транспортних засобів №2016865/S-3 від 10.06.2013р., укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_9 від імені ОСОБА_5 щодо автомобілів Mercedes-Benz CL 550 та Lexus LX-570, такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави №HKЛ-2016865/S-12 від червня 2013 року, укладеного між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави майбутнього урожаю №HKЛ- 2005422/S-7 від червня 2013 року, укладеного між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави майбутнього урожаю №НКЛ-2005512/S-8 від червня 2013 року, укладеного між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», такою, що припинена.

Визнано заставу, яка виникла на підставі Договору застави майбутнього урожаю №НКЛ- 2005512/S-9 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Селянським (фермерським) господарством «Єлисей», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865 від 10 червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гофра України», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/1 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Гофра України», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/Sl від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Нафта», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки № П-2016865/1/S1 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Інтер-Нафта», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/S2 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України, такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/1/S2 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Зерно України», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/S3 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та приватним підприємством «Агрофірма «Росія», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/1/S3 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та приватним підприємством «Агрофірма «Росія», такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/85 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_8, такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/1/85 від червня 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_8, такою, що припинена.

Визнано поруку, яка виникла на підставі Договору поруки №П-2016865/1/8-13 від 2013 року, укладеного між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та ОСОБА_5, такою, що припинена.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій» 28 017,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 16.12.2015 р. по справі №910/23599/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016р. відновлено ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження.

СТОВ «Обрій» заперечив проти апеляційної скарги та просив суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Апелянтом надані письмові пояснення до апеляційної скарги.

АТ «Дельта Банк» заявило клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: фонд гарантування вкладів фізичних осіб та Національний банк України.

15.06.2016р. у судовому засіданні виникла необхідність оголосити перерву до 16:00.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України суддя має право оголосити перерву в засіданні в межах встановленого строку вирішення спору з наступною вказівкою про це в рішенні або ухвалі.

Відповідно до ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. У справах щодо майна господарських організацій, у статутному капіталі яких є корпоративні права держави, господарський суд залучає орган державної влади, що здійснює управління корпоративними правами, до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Постановою Правління Національного банку України від 0210.2015р. №664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015р. прийнято рішення №181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку», згідно з яким з 05.10.2015р. в Банку розпочато процедуру ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015р. по 04.10.2017р. включно та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора Банку Кадирову Владиславу Володимировичу.

Відповідно до п. 1 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до цього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Таким чином, підстав для залучення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог, суд не вбачає, оскільки він приступає до своїх обов'язків негайно відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, апелянт просить суд залучити до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог Національний банк України, посилаючись на укладений договір застави майнових прав №06/ЗМП, предметом якого є застава майнових прав в т.ч. кредитними договорами №ВКЛ-2016865/1 від 10.06.2013р., №ВКЛ-2016865 від 10.06.2013р., укладений між банком та СТОВ «Обрій».

На доказ застави майнових прав за спірними кредитними договорами заявником надано реєстр станом на 30.05.2016р., тобто вже після винесення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

АТ «Дельта Банк» не обґрунтував суду неможливості подання договору застави №06/ЗМП та клопотання про залучення Національного банку України до суду першої інстанції, а тому клопотання про залучення Національного банку України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача, задоволенню не підлягає.

Треті особи своїх представників, чи особисто, в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників третіх осіб, які належним чином повідомлені.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

10.06.2013 року між сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій» (позичальник) та публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (Кредитор) укладено договір кредитної лінії №НКЛ-2016865, за умовами якого Кредитор зобов'язується надавати Позичальнику грошові кошти, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», на умовах, визначених цим Договором, в межах мультивалютної невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 1 720 000,00 дол. США (Один мільйон сімсот двадцять тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою плати за користування Кредитом у розмірі: 25% (Двадцять п'ять процентів) річних за користування Кредитом (Траншем), наданим в гривні; 14% (Чотирнадцять процентів) річних за користування Кредитом (Траншем), наданим в доларах США, та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше «31» березня 2016 року./а.с. 34, т.1/.

10.06.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір кредитної лінії №ВКЛ-2016865/1, за умовами якого Кредитор зобов'язується надавати Позичальнику грошові кошти, надалі за текстом - «Кредит», у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання Кредиту буде здійснюватися окремими частинами, надалі за текстом кожна частина окремо - «Транш», а у сукупності - «Транші», на умовах, визначених цим Договором, в межах мультивалютної відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 2 600 000,00 дол. США (Два мільйони шістсот тисяч доларів США 00 центів), зі сплатою плати за користування Кредитом у розмірі:

- 25% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим в гривні,

-14% річних за користування Кредитом (Траншем), наданим в доларах США, та кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом не пізніше «28» лютого 2014 року. При цьому Сторони домовились, що до 01 серпня 2013 року сума наданого Кредиту (Траншів) не може перевищувати 2 280 000,00 дол. США (Два мільйони двісті вісімдесят тисяч доларів США 00 центів). Транші, видача яких призводить до збільшення заборгованості за Кредитом понад 2 280 000,00 дол. США (Два мільйони двісті вісімдесят тисяч доларів США 00 центів) в межах максимального ліміту заборгованості, можуть надаватись Позичальнику лише після «01» серпня 2013 року за умови наявності письмового листа від ТОВ «ГеоАгро-Консалт» про підтвердження урожайності по кукурудзі не менше 7,0 тон/га, сої не менше 1,8 тон/га, та окремого рішення Кредитного Комітету Кредитора. /а.с. 26, т.1/.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором №НКЛ-2016865 та Договором №ВКЛ-2016865/1 були укладені наступні договори:

1. Іпотечний договір №2016865/S-1 від 14.06.2013 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 (який діяв від імені ОСОБА_5 та ОСОБА_6), за умовами якого (п. 2.1., 2.1.1., 2.1.2.) відповідачу передано в іпотеку: машиномісце НОМЕР_5 в підземному паркінку, загальною площею 14,30 кв.м. та машиномісце НОМЕР_6 в підземному паркінку, загальною площею 14,30 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1; загальна вартість предмету іпотеки - 639 440,00 грн. /а.с. 51, т. 1/

2. Іпотечний договір №2016865/S-2 від 20.06.2013 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 (який діяв від імені ОСОБА_7), за умовами якого (п. 2.1., 2.1.1.) відповідачу передано в іпотеку: квартиру, загальною площею 129,20 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_2; ринкова вартість - 7 081 798,00 грн. /а.с. 59, т.1/.

3. Іпотечний договір №2016865/S-10 від 10.06.2013 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 (який діяв від імені ОСОБА_6), за умовами якого (п. 2.1.1.) відповідачу передано в іпотеку: квартиру, загальною площею 203,00 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3; заставна вартість предмету іпотеки - 6 551 063,00 грн. /а.с. 67, т.1/.

4. Договір застави транспортних засобів №НКЛ-2016865/S-11 від 06.08.2013 р., укладений між позивачем та відповідачем, за умовами якого відповідачу передано в іпотеку 8 транспортних засобів (згідно з додатком №1 до договору), вартість предмету іпотеки - 9 039 457,00 грн. /а.с. 75, т.1/.

5. Договір застави транспортних засобів №2016865/S-4 від 10.06.2013р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 (який діяв від імені ОСОБА_8), за умовами якого відповідачу передано в іпотеку: Mercedes-Benz CL 550 реєстраційний номер НОМЕР_1 (заставна вартість 441 054,00 грн.) та Mercedes-Benz GL 550 реєстраційний номер НОМЕР_2 (заставна вартість 575 478,00 грн.). /а.с. 81, т.1/.

6. Договір застави транспортних засобів №2016865/S-3 від 10.06.2013р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_9 (який діяв від імені ОСОБА_5), за умовами якого відповідачу передано в іпотеку: Mercedes-Benz CL-550 реєстраційний номер НОМЕР_3 (заставна вартість 575 478,00 грн.) та Lexus LX-570 реєстраційний номер НОМЕР_4 (заставна вартість 511 472,00 грн.). /а.с. 87, т. 1/.

7. Договір застави № HKJI-2016865/S-12 від 2013р., укладений між позивачем та відповідачем, за умовами якого відповідачу передано в іпотеку майно (згідно переліку наведеному в Додатку №1 до вказаного договору), загальна вартість переданого в іпотеку майна - 4 757 477,43 грн. /а.с. 93, т.1/.

8. Договір застави майбутнього врожаю №HKЛ-2005422/S-7 від червня 2013 року, укладений між позивачем та відповідачем, за умовами якого відповідачу передано в іпотеку предмет застави (п. 1.1.2 Договору), загальна вартість предмету застави - 26 676 279,00 грн. /а.с. 99, т.1/.

9. Договір застави майбутнього врожаю №HKJI-2005422/S-8 від червня 2013 р., укладений між ПАТ «Дельта Банк» та приватним підприємством «Агрофірма «Росія» в особі ОСОБА_9, за умовами якого відповідачу передано в іпотеку предмет застави (п. 1.1.2 Договору), загальна вартість предмету застави - 18 277 065,00 грн. /а.с. 103, т.1/.

10. Договір застави майбутнього урожаю №HKЛ-2005422/S-9 від червня 2013 року, укладений між ПАТ «Дельта Банк»" та селянським (фермерським) господарством «Єлисей» в особі ОСОБА_9, за умовами якого відповідачу передано в іпотеку предмет застави (п. 1.1.2 Договору), загальна вартість предмету застави - 9 955 548,00 грн. /а.с. 107, т.1/.

11. Договір поруки №П-2016865 від 10.06.2013 р., укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «ГОФРА України» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «ГОФРА України» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865. /а.с. 111, т.1/.

12. Договір поруки №П-2016865/S1 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «Торговий дім «Інтер-Нафта» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «Торговий дім «Інтер-Нафта» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865. /а.с. 115, т.1/.

13. Договір поруки №П-2016865/1/S1 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «Торговий дім «Інтер-Нафта» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «Торговий дім «Інтер-Нафта» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №ВКЛ-2016865/1. /а.с. 117, т.1/.

14. Договір поруки №П-2016865/S3 від червня 2013 р., укладений між позивачем, відповідачем та приватним підприємством «Агрофірма «Росія» в особі ОСОБА_9, за умовами якого приватне підприємство «Агрофірма «Росія» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865. /а.с. 123, т.1/.

15. Договір поруки №П-2016865/1/S5 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ОСОБА_8, за умовами якого ОСОБА_8 (як поручитель) зобов'язався перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивачем Договору №ВКЛ-2016865/1. /а.с. 131, т.1/.

16. Договір поруки №П-2016865/1/S-13 від 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ОСОБА_5, за умовами якого ОСОБА_5 (як поручитель) зобов'язався перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865. /а.с. 135, т.1/.

17. Договір поруки №П-2016865/S2 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «Зерно України» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «Зерно України» (як поручитель) зобов'язалося перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865./а.с. 119, т.1/.

18. Договір поруки №П-2016865/1/S-2 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «Зерно України» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «Зерно України» (як поручитель) зобов'язалося перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №ВКЛ-2016865/1. /а.с. 121, т.1/.

19. Договір поруки №П-2016865/1 від червня 2013 р., укладений між позивачем, відповідачем та ТОВ «ГОФРА України» в особі ОСОБА_9, за умовами якого ТОВ «ГОФРА України» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №ВКЛ-2016865/1. /а.с. 113, т.1/.

20. Договір поруки №П-2016865/1/S3 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та Приватним підприємством «Агрофірма «Росія» в особі ОСОБА_9, за умовами якого Приватне підприємство «Агрофірма «Росія» (як поручитель) зобов'язалось перед відповідачем відповідати за виконання позивачем Договору №ВКЛ-2016865/1. /а.с. 125, т.1/.

21. Договір поруки №П-2016865/S5 від червня 2013 року, укладений між позивачем, відповідачем та ОСОБА_8, за умовами якого ОСОБА_8 (як поручитель) зобов'язався перед відповідачем у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивачем Договору №НКЛ-2016865. /а.с. 127, т.1/.

26.02.2015р. між позивачем (Обрій) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (кредитор) укладено договір №26/02/15-ДС про відступлення права вимоги, за умовами якого, враховуючи зміни, внесені Додатковою угодою №1 від 26.02.2015р., Кредитор передає у повному обсязі, а «Обрій» приймає всі права Кредитора за зобов'язаннями, що виникли на підставі Депозитних договорів, укладених між Кредитором та ПАТ «Дельта Банк», а саме: право вимоги, щодо отримання грошових коштів на загальну суму 4 679 793,90 доларів США (чотири мільйони шістсот сімдесят дев'ять тисяч сімсот дев'яносто три долари США 90 центів), що на дату укладення цього договору еквівалентно 140 441 433,90 грн. (сто сорок мільйонів чотириста сорок одна тисяча чотириста тридцять три гривні 90 коп.) за офіційним курсом НБУ (станом на 26.02.2015р. 1 дол. США = 30,010175 грн.), з метою реалізації майнових прав, що є предметом Депозитних договорів в порядку повернення грошових коштів, що були розміщені в Банку. /а.с. 42, т.1/.

Згідно з п. 6.2 Договору відступлення права вимоги (зі змінами внесеними Додатковою угодою №1 від 26.02.2015р.), «Обрій» зобов'язується сплатити на користь Кредитора в якості винагороди за відступлення права вимоги по цьому договору грошові кошти в гривні у розмірі, еквівалентному 1 403 938,17 доларів США (один мільйон чотириста три тисячі дев'ятсот тридцять вісім доларів США 17 центів) за середньозваженим курсом долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України. Для розрахунку ціни відступлення права вимоги береться середньозважений курс долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України на момент відкриття торгової сесії, на день, коли настає строк виконання грошового зобов'язання за цим договором. Для визначення сторонами договору середньозваженого курсу долара США до гривні на міжбанківському валютному ринку України використовують дані офіційного сайту Національного банку України або інші офіційні джерела державних органів, якщо Національним банком України не розміщено необхідних даних на своєму офіційному сайті. Розрахунок середньозваженого курсу проводиться без урахування форвардних угод та угод на умовах СВОП.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 1065 Цивільного кодексу України ощадний (депозитний) сертифікат підтверджує суму вкладу, внесеного у банк, і права вкладника (володільця сертифіката) на одержання зі спливом встановленого строку суми вкладу та процентів, встановлених сертифікатом, у банку, який його видав.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Пунктом 4.4.4. договорів банківського вкладу сторони встановили, що клієнт зобов'язаний у разі дострокового подання Сертифікату до погашення, письмово повідомити Банк про свій намір відкликати суму Депозитного вкладу та суму нарахованих процентів не менш ніж за 2(два) робочих дні.

ТОВ «Вердикт-Фінанс» на виконання вимог п. 4.4.4. договорів банківського вкладу повідомив банк про намір відкликати суму депозитного вкладу та суму нарахованих процентів, що підтверджується відповідними листами та реєстром приймання - передачі кореспонденції, копії в матеріалах справи.

Таким чином, строк виконання зобов'язань по договорам банківських вкладів настав на момент укладення договору про відступлення права вимоги та подання заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За загальним правилом заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов'язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів

Відповідно до ст. 517 Цивільного кодексу України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

На виконання умов Договору відступлення права вимоги ТОВ «Вердикт Фінанс» передало по реєстру депозитні договори, укладені між ТОВ «Вердикт Фінанс» та ПАТ «Дельта Банк».

26.02.2015р. листом №26/102 позивач звернувся до відповідача із заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог. /а.с. 49/.

За умовами кредитних договорів позивач має право повернути кредит у будь-який час, таким чином подана заява позивача про зарахування зустрічних однорідних вимог до дати кінцевого повернення кредиту є способом реалізації права позичальника дострокового повернути кредит.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов'язанні має право вимагати доказів того, що обов'язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред'явлення такої вимоги.

Доказів оскарження договору про відступлення права вимоги матеріали справи не містять і сторонами до суду не подано.

За ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Заборгованість позивача перед Банком за кредитними договорами, строк виконання яких настав, становить 131 762 922,03 грн., Банк за договором про відступлення права вимоги, має заборгованість перед позивачем на суму 4 394 936,88 дол США, що на дату укладення договору про відступлення права вимоги еквівалентно 131 892 055,77 грн.

Відповідно до ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до п. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не визначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони

Згоди інших сторін зарахування зустрічних однорідних не потребує.

Таким чином, зарахування зустрічних однорідних вимог є однією із форм припиненням зобов'язання.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про заставу» застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов'язання.

Відповідно до ст. 593 Цивільного кодексу України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідно до ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів і реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження. Заяви про виникнення, зміну, припинення обтяжень та про звернення стягнення на предмет обтяження підписуються обтяжувачем. Якщо заява подається в електронній формі, вона повинна містити електронний підпис обтяжувача.

Відповідно до ст. 44 зазначеного Закону після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов'язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків.

Відповідно до п.п. 24, 25, 26 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. №830 «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна» відомості про припинення обтяження реєструються на підставі заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи. Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більше як на п'ять років. Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п'яти днів зобов'язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру. Реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день надходження заяви чи рішення уповноваженого органу. У разі припинення обтяження до Реєстру вносяться дата і номер заяви про припинення обтяження, дата внесення запису про припинення обтяження, підстава припинення обтяження, відомості про реєстратора.

За таких обставин, позовні вимоги є документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання Банку на те, що його віднесено до категорії неплатоспроможних та відповідно до вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» запроваджено тимчасову адміністрацію, судом до уваги взяте бути не може, оскільки заява про зарахування зустрічних однорічних вимог пред'явлена Банку до запровадження тимчасової адміністрації.

Щодо підписання договору про відступлення права вимоги не уповноваженою особою, то доказів оскарження договору у встановленому законодавством порядку матеріали справи не містять.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі №910/23599/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 16.12.2015р. у справі №910/23599/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/23599/15 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова