ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р.Справа № 916/462/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Петрова М.С., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від позивача ОСОБА_1, довіреність № 2961-К-О, дата видачі : 20.07.15р.;

/відповідач не використав законного права на участь у останньому судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлений належним чином (див. рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 13.06.16р.)/,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "СОТИ", с. Кірове Комінтернівського району Одеської області

на рішення Господарського суду Одеської області від 27.07.2015 року

по справі № 916/462/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

до скаржника

про стягнення 76036 грн.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2014р. Публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі по тексту ПАТ КБ) „ПриватБанк звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом до Фермерського господарства (далі ФГ) "СОТИ" про стягнення заборгованості у розмірі 76036грн., з яких 51370,67 грн. заборгованість за кредитом, 16297,19грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 3282,14грн. пеня за несвоєчасне виконання зобовязань за договором, 5086,00грн. заборгованість по комісії за договором, крім того, позивач просив стягнути витрати по сплаті судового збору.

Підставою позовних вимог є невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за договором, укладеним за заявою ФГ "СОТИ" про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг від 12.03.2013р., що порушує приписи ст.ст. 526, 527, 530, 610ЦК України, ст. 193 ГК України.

Під час розгляду справи ФГ "СОТИ" подало зустрічну позовну заяву, у прийнятті якої було відмовлено ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.04.2015р..

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 15.04.2015р. провадження по справі №916/462/15-г було зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи №916/1542/15-г, порушеної за позовом ФГ "СОТИ" до ПАТ КБ "ПриватБанк" про визнання договору банківського обслуговування № Б/Н від 12.02.2013р. недійсним.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 24.06.2015р. позовну заяву ФГ "СОТИ" у справі №916/1542/15-г було залишено без розгляду, у звязку з чим 14.07.15р. поновлено провадження та спір розглянуто по суті

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.07.2015 року (суддя Дяченко Т.Г.) позов задоволено повністю з підстав його обґрунтованості.

Не погоджуючись з вказаним вище рішенням ФГ "СОТИ" звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій зазначає, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права України і є незаконним. На думку скаржника, спір був розглянутий судом першої інстанції не в повному обсязі та однобічно, що є порушенням принципу всебічного, повного та обєктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого рішення.

Скаржник стверджує, що ПАТ КБ „ПриватБанк не надав жодного належного та допустимого доказу укладення між сторонами договору кредиту в письмовій формі, оскільки .жодних заяв, бланків, договорів або інших документів щодо кредитування відповідач не підписував, згоди на приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не надавав. Тому відповідач вважає, що суд першої інстанції зобовязаний був залишити позов ПАТ КБ „ПриватБанк без розгляду.

Крім того, суд безпідставно 14.07.15р. поновив провадження у справі, яку було зупинено до розгляду спору у справі 916/1542/15-г про визнання договору банківського обслуговування від 12.03.2013р. недійсним, оскільки ухвала від 24.06.2015р про залишення останнього позову без розгляду скасована 27.07.2015р. постановою Одеського апеляційного господарського суду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія прийшла до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи 12.03.2013р. між ПАТ КБ „ПриватБанк (ОСОБА_2) та ФГ "СОТИ" ( Клієнт ) укладено договір шляхом підписання клієнтом електронно-цифровим підписом у системі інтернет-клієнт-банкінгу Приват заяви про приєднання до умов і правилам надання банківських послуг, згідно з якою ФГ "СОТИ" приєдналось до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua.

У відповідності до умов договору ФГ "СОТИ" було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №5110 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms повідомлення або ін.), що визначено і врегульовано „Умовами та правилами надання банківських послуг.

У відповідності до п.п. 3.2.1.1. витягу із Умов та правил надання банківських послуг видом кредиту є кредитний ліміт на поточний рахунок корпоративного клієнта.

Згідно з п.п. 3.2.1.1.1. кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. Про розмір ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ОСОБА_2 Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ОСОБА_2, шляхом дебатування поточного рахунку.

П.п. 3.2.1.1.3 передбачає, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди.

Згідно до п.п. 3.2.1.1.9 у разі невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених п.п.3.2.1.2.2.18 цього розділу Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_2 збільшує відсоткову ставку на 1% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. при цьому ОСОБА_2 направляє Клієнту повідомлення на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта, із зазначенням підстави порушення зобов`язань, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.18. і дати початку нарахування підвищених відсотків.

П.п. 3.2.1.4.1 передбачений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п.п. 3.2.1.4.1.1 Умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетованого сальдо до дати обнуління дебетованого сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку не обнуління дебетованого сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягає обнулінню згідно умов викладених у п.п.3.2.1.4.1.2 Умов.

Якщо кредит не погашено протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобовязання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязання згідно п.п. 3.2.1.4.1.3 Умов.

Згідно п.п.3.2.1.2.1.4 Умов банк зобов`язаний обслуговувати кредитний ліміт на поточному рахунку Клієнта в порядку, встановленому цими умовами.

Зобов`язання клієнта регламентуються п. 3.2.1.2.2 та визначають обов`язок використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1.1 розділу Умов, а також сплачувати відсотки з весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3.

Також клієнт зобов`язується повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4, 3.2.1.2.2.7..

Згідно п.п. 3.2.1.5.1 при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченої п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у% річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному у п.п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

ПАТ КБ „ПриватБанк виконав умови договору та надав ФГ "СОТИ" кредитний ліміт в розмірі 51370,67 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період з 12.03.2013р. по 19.02.2015р. / а.с. 76-96/.

В порушення умов договору ФГ "СОТИ" не виконувало прийняті на себе зобовязання щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, внаслідок чого ПАТ КБ „ПриватБанк звернулося до нього з претензією №10221ODКМS03S від 23.10.2014р. /а.с. 51/ про сплату простроченої заборгованості за договором по встановленому кредитному ліміті по поточному рахунку 5110.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Таким чином, вимоги позивача є обгрунтованими та суд дійшов вірного висновку про те, що вони підлягають задоволенню.

ФГ "СОТИ" порушило умови договору, внаслідок чого на момент звернення ПАТ КБ „ПриватБанк до суду у відповідності до розрахунків позивача, мало заборгованість: 51370,67грн. борг за кредитом, 16297,19грн. борг по відсоткам за користування кредитом, 3282,14грн. пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, 5086грн. заборгованість по комісії.

Не зважаючи на наявні в матеріалах справи докази користування кредитом, ФГ "СОТИ" стверджувало, що ПАТ КБ „ПриватБанк не надав жодного належного та допустимого доказу укладення між сторонами договору кредиту в письмовій формі та жодного належного доказу того, що розрахунки позивача обґрунтовані, тому судова колегія ухвалою від 25.02.2016р. призначила судову економічну експертизу, оплату якої покладено на скаржника.

08.06.2016 р. до Одеського апеляційного господарського суду від Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла справа № 916/462/15-г разом із повідомленням про неможливість надання висновку за матеріалами даної справи з посиланням на те, що оплата рахунку на проведення судово-економічної експертизи від 04.03.2016р. № 1000/1001 на суму 8294,40 грн. до інституту від ФГ "СОТИ" не надійшла.

Згідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, отже відповідач не довів тверджень про відсутність боргу перед банком.

Колегія суддів також не погоджується з іншими доводами скаржника щодо порушення норм матеріального права, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх надуманими та такими, що не впливають на законність та обгрунтованість оскарженого рішення.

Таким чином, судова колегія на підставі ст.ст. 525,526, 553,554, 629, 1054 ЦК України, ст.193 ГК України погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення за договором за надані кредитні кошти у розмірі 51370,67грн. заборгованість за кредитом, 16297,19грн. заборгованість по відсоткам за користуванням кредиту, 3282,14грн. пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 5086грн. заборгованість по комісії за користуванням кредитом.

Щодо процесуального порушення у вигляді передчасного поновлення провадження в справі до розгляду позову про визнання договору недійсним, то колегія вважає його відсутнім, оскільки розглядаючи спір щодо виконання договору суд вправі самостійно зробити висновки щодо його дійсності, або недійсності. Висновок суду про дійсність договору в подальшому було підтверджено рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 31.08.2015р. у справі №916/1542/15-г, яким в позові ФГ "СОТИ" про визнання договору недійсним відмовлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим і не вбачає підстав для його зміни або скасування.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 49, 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Одеської області від 27.07.2015 року по справі № 916/462/15-г залишити без змін, а апеляційну скаргу Фермерського господарства "СОТИ" без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та відповідно до ст. 110 ГПК України може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 02.07.2016 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров

Суддя С.І. Колоколов