ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" червня 2016 р. Справа № 907/1244/14

Суддя господарського суду Пригара Л.І.

розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк, м. Київ б/н від 14.06.2016 року (вх. № 02.5.1-14/8144/16 від 14.06.2016 року) про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14 до виконання у справі № 907/1244/14 за позовом Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк, м. Київ до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю „МП Груп 2000, м. Ужгород та до відповідача 2 ОСОБА_1 підприємства „Володимир, м. Ужгород про стягнення 104 004,71 Євро та 198 254 грн. 51 коп., з участю представників сторін: від заявника ОСОБА_2, довіреність № 134 від 28.01.2016 року, від відповідача 1 ОСОБА_3, довіреність від 27.01.2016 року, від відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність від 27.01.2016 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року по справі № 907/1244/14 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк було задоволено повністю, стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю „МП Груп 2000 (88000, АДРЕСА_1, ) та з ОСОБА_1 підприємства „Володимир (88000, АДРЕСА_1, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк (04053, м. Київ, Шевченківський район, вул. Кудрявський узвіз, буд. 2, ) суму 104 004,71 Євро та 198 254 грн. 51 коп. з яких 13 422,93 Євро строкова заборгованість за кредитом в Євро; 80 267,07 Євро прострочена заборгованість за кредитом в Євро; 10 314,71 Євро прострочені проценти за кредитом в Євро; 736,39 Євро, що за курсом НБУ еквівалентно 13 975 грн. 27 коп. - пеня за прострочення сплати процентів за кредитом в Євро; 9 183,21 Євро, що за курсом НБУ еквівалентно 174 279 грн. 25 коп. пеня за прострочення сплати кредиту в Євро; 100 00 грн. штраф.

На виконання вказаного рішення було видано наказ від 24.02.2015 року у справі № 907/1244/14 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „МП Груп 2000 вищевказаної суми.

В подальшому господарським судом винесено ухвалу від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14, якою задоволено заяву Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк щодо видачі наказу про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року з боржника ОСОБА_1 підприємства „Володимир, м. Ужгород та видано 26.04.2016 року наказ про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року з боржника - ОСОБА_1 підприємства ".Володимир", м. Ужгород.

Публічне акціонерне товариство „Перехідний банк „Кристалбанк, м. Київ звернулось до суду із заявою б/н від 14.06.2016 року (вх. № 02.5.1-14/8144/16 від 14.06.2016 року) про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14 до виконання.

Заяву мотивовано тим, що господарським судом Закарпатської області 26.04.2016 року видано наказ про примусове виконання рішення від 03.02.2015 року у справі № 907/1244/14 з боржника ПП „Володимир, який дійсний для предявлення до виконання до 21.02.2016 року. Стверджує про те, що стягувач обєктивно не мав можливості предявити вказаний наказ суду до виконання, що в свою чергу позбавляє його можливості стягнути заборгованість в примусовому порядку з солідарного боржника ПП „Володимир. У звязку з чим, просить суд поновити пропущений строк для предявлення наказу господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14 до виконання.

У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, викладені в заяві та просить суд задоволити її в повному обсязі. Обґрунтовує поважність пропущеного строку предявлення наказу до виконання тим, що наказ суду виданий 26.04.2016 року в той час коли строк для предявлення його до виконання зазначено до 21.02.2016 року.

Представник відповідачів проти задоволення заяви заперечила, у задоволенні заяви просить відмовити. Вважає, що у заявника відсутні поважні причини відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, однак письмових пояснень по суті поданої заяви не надала.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши додані до заяви документи, суд дійшов висновку про задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання з огляду на наступне.

Відповідно до приписів ст. 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Зазначена правова норма узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України, згідно з якою судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

За приписами ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року задоволено заяву публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк щодо видачі наказу про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року приватним підприємством „Володимир, м. Ужгород та видано стягувачеві - публічному акціонерному товариству „Перехідний банк „Кристалбанк - наказ про примусове виконання рішення господарського суду Закарпатської області від 03.02.2015 року з боржника 2 - приватного підприємства ".Володимир", м. Ужгород

Зазначена ухвала мотивована тим, що 24.02.2015 року судом (суддя Якимчук Л.М.) було видано один наказ про стягнення на користь позивача присуджених сум з двох відповідачів солідарно, що узгоджувалося з чинною на той час редакцією постанови Пленуму Вищого господарського суду „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 року № 9 пунктом 1 якої передбачено, що у разі, якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Крім того, при винесенні вищевказаної ухвали, судом прийнято до уваги ту обставину, що після набрання рішенням законної сили судом було видано тільки один наказ про стягнення на користь позивача присуджених сум з двох відповідачів солідарно. Відповідно до зазначеної ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, у разі якщо рішення ухвалено, зокрема, проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. Також судом зазначено про те, що видача одного наказу у даній справі про солідарне стягнення з двох боржників та його пред'явлення до примусового виконання по одному боржнику унеможливлює здійснення примусового виконання рішення суду по другому боржнику, а тому з врахуванням приписів постанови Пленуму Вищого господарського суду „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 року № 9 в редакції від 16.12.2015 року (тобто після видачі наказу у даній справі від 24.02.2015 року) судом було видано окремий наказ від 26.04.2016 року по другому боржнику - ОСОБА_1 підприємству "Володимир" - із застереженням про те, що стягнення є солідарним відповідно до виданого наказу від 24.02.2015 року, на підставі якого здійснюється виконавче провадження з примусового виконання рішення суду по першому боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю „МП Груп 2000 зі строком предявлення його до виконання до 21.02.2016 року.

Із матеріалів справи слідує, що даний наказ був отриманий заявником (позивачем) на підставі ухвали суду від 26.04.2016 року, тобто після спливу строку для предявлення наказу до виконання.

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 24 Закону України „Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Нормами ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Порядок встановлення, обчислення та закінчення процесуальних строків, підстави їх зупинення, умови і порядок відновлення та продовження процесуальних строків регламентовано статтями 50-53 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог ч. 1 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, за заявою сторони господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законодавством процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що поважними визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

При цьому, слід врахувати, що відповідачі, всупереч приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, самостійно судове рішення, не виконували.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства є обов'язковість рішень суду, тому відмовляючи у задоволенні заяви про відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання, господарський суд фактично унеможлює виконання прийнятого ним же судового рішення і ставить під сумнів обов'язковість його виконання.

З огляду на викладене та з урахуванням того, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист, суд зазначає, що відновлення пропущеного строку для предявлення наказу до виконання спрямоване саме на захист прав заявника (позивача).

Враховуючи викладені заявником обставини пропуску строку для предявлення наказу до виконання, зважаючи на поважність причин пропуску предявлення наказу до виконання, суд приходить до висновку, що викладені в заяві обставини є поважними та вважає за необхідне вжити заходів, спрямованих на уникнення обставин, що фактично позбавляють позивача права на виконання судового рішення, гарантованого Конституцією України, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 119 Господарського процесуального кодексу України,

СУД УХВАЛИВ:

1. Заяву Публічного акціонерного товариства „Перехідний банк „Кристалбанк, м. Київ б/н від 14.06.2016 року (вх. № 02.5.1-14/8144/16 від 14.06.2016 року) про поновлення пропущеного строку для предявлення наказу господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14 до виконання задоволити.

2. Поновити пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду Закарпатської області від 26.04.2016 року у справі № 907/1244/14.

Суддя Пригара Л.І.