ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Справа № 910/22523/15

Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Студенця В.І.,
суддів:Васищака І.М., Грека Б.М.,
за участю представників сторін позивача - Гелемей Ю.М.; відповідача - Старчик А.А.;
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду
від10.02.2016
та на рішення Господарського суду міста Києва
від09.11.2015
у справі№ 910/22523/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Тепловодосервіс"
доПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
прозобов'язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергія-Тепловодосервіс" (далі - ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") про зобов'язання вилучити з даних бухгалтерського обліку дебіторську заборгованість товариства у розмірі 67 179, 42 грн, стягнутих рішеннями Господарського суду Львівської області та Львівського апеляційного господарського суду у справах №№ 914/105/15, 914/106/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 порушено провадження у справі № 910/22523/15 за позовом ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії.

Рішенням Господарського суду міста Києва (суддя Спичак О.М.) від 09.11.2015 позов ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" задоволено повністю, суд зобов'язав ПАТ "НАК "Нафтогаз України" списати пеню ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" у розмірі 67 179, 42 грн, стягнуту рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі № 914/105/15 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі № 914/106/15.

Постановою Київського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Смірнова Л.Г., судді Чорна Л.В., Кропивна Л.В.) від 10.02.2016 рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 та рішенням Господарського суду міста Києва від 09.11.2015, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати, прийняти нове, яким у задоволення позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга мотивована тим, що рішення судів попередніх інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, а саме ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а також норм процесуального права, зокрема ст. ст. 42, 45, 43, 83, 84 ГПК України, без дослідження усіх істотних обставин справи.

При цьому, скаржник посилається на те, що списання суми пені в спірному випадку можливе лише в тому разі, якщо заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014, існувала станом на 06.06.2015 (і не була погашена раніше, оскільки погашення такої заборгованості до 06.06.2015 виводить сторін за межі дії цього закону).

Враховуючи відсутність станом на 06.06.2015 основного боргу за спожитий до 01.01.2014 року природний газ, враховуючи відсутність між сторонами спору правовідносин з реструктуризації боргу, спожитого в період з 01.01.2014 по 31.12.2015, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" посилалось на відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.05.2016 касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 15.06.2016.

На адресу суду 15.06.2016 від ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 15.06.2016 продовжено строк вирішення спору у даній справі та відкладено розгляд касаційної скарги на 29.06.2016.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі №914/105/15 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" про стягнення 490 955, 82 грн, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського від 19.05.2015 та постановою Вищого господарського суду України від 08.09.2015, вирішено стягнути з товариства на користь компанії пеню у розмірі 33 238, 46 грн, 3% річних у розмірі 17 309, 22грн, інфляційних нарахувань у розмірі 79 293, 94 грн, нарахованих за прострочення по оплаті поставленого на виконання договору купівлі-продажу природного газу №13/2844-БО-21 від 28.12.2012 природного газу у 2013 році.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі №914/106/15 за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України" до ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" про стягнення 459 359, 01 грн, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015, вирішено стягнути з товариства на користь компанії пеню у розмірі 33 940, 96 грн, нараховану за прострочення по оплаті поставленого на виконання договору купівлі-продажу природного газу №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 природного газу у 2013 році.

Листами від 01.07.2015 та 18.08.2015 ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" звернулося до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з проханням списати в порядку ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" нараховану за прострочення по оплаті поставленого згідно договорів купівлі-продажу природного газу №13/2844-БО-21 та №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 в 2013 році природного газу пеню у загальному розмірі 67 179, 42 грн, стягнуту з товариства за рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі №914/105/15 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі №914/106/15.

Предметом спору у даній справі є матеріально-правова вимога ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" до ПАТ "НАК "Нафтогаз України" про зобов'язання вилучити з даних бухгалтерського обліку дебіторську заборгованість товариства у розмірі 67 179, 42 грн, стягнутих рішеннями Господарського суду Львівської області та Львівського апеляційного господарського суду у справах №№ 914/105/15, 914/106/15. В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" посилається на положення ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу".

Суди попередніх інстанцій, приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, виходили з того, що матеріалами справи належними чином підтверджується виконання вимог ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а саме, погашення заборгованості ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року згідно з договорами купівлі-продажу природного газу №13/2844-БО-21 та №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012, з чим приписи наведеної норм пов'язують можливість списання пені за прострочення по оплаті такого газу.

Господарські суди дійшли висновку, що в силу приписів ч. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" зобов'язання ТОВ "Енергія-Тепловодосервіс" перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" по сплаті пені у загальному розмірі 67 179, 42 грн, стягнутої з товариства за рішенням Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі №914/105/15 та постановою Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі №914/106/15, підлягає списанню та не може бути предметом подальшого продажу.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій необґрунтованими з огляду на таке.

Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу" від 08.07.2010, який втратив чинність з 01.10.2015 згідно із Законом України "Про ринок природного газу" від 09.04.2015, був чинним на момент існування спірних правовідносин та визначав правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" від 14.05.2015, який набрав чинності 06.06.2015, статтю 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" було доповнено частиною 13 такого змісту:

"Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України."

Виходячи із системного аналізу пункту 3 частини 3 розділу 1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" предметом його регулювання є заборгованість (а відтак, і штрафні санкції нараховані на неї), що залишилась непогашеною на день набрання чинності цим законом - 06.06.2015, за природний газ, спожитий в період з 01.01.2014 до 31.12.2014; та заборгованість за природний газ, спожитий до 01.01.2014, яка була сплачена у період з 06.06.2015 до 06.09.2015.

Отже, реалізація зазначеного права на списання штрафних санкцій можлива у випадку не тільки існування у боржника непогашеної заборгованості на момент набрання чинності зазначеним законом (06.06.2015), а і її погашення протягом червня - вересня 2015 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що із рішення Господарського суду Львівської області від 23.03.2015 у справі №914/105/15 та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 21.05.2015 у справі №914/106/15 вбачається, що суми заборгованості по оплаті поставленого згідно договорів купівлі-продажу природного газу №13/2844-БО-21 та №13/2843-ТЕ-21 від 28.12.2012 в 2013 році природного газу, прострочення з оплати яких і стали підставою для стягнення спірної пені, були повністю погашені позивачем.

Встановлені такими судовими рішеннями обставини в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України не підлягають повторному доведенню.

Таким чином, суди попередніх інстанцій, встановивши, що на момент набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - 06.06.2015, суми заборгованості по оплаті природного газу були повністю погашені, а відтак неможливості їх погашення у визначений законом період протягом червня - вересня 2015 року, дійшли помилкового висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позову, оскільки за наведених обставин дія Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" у редакції Закону України № 423-VIII від 14.05.2015 не розповсюджується на спірні правовідносини, а тому виводить сторін за межі можливості списання штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 1115 ГПК України у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно із ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 1119 ГПК України передбачено, що касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Оскільки судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права, а саме пункту 3 частини 3 розділу 1 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", внаслідок чого прийнято рішення про задоволення позову, оскаржувані судові рішення місцевого та апеляційного господарського суду підлягають скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.02.2016 та рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 у справі № 910/22523/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергія-Тепловодосервіс" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 1 461, 60 грн судового збору за подання касаційної скарги та 1 339, 80 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити Господарському суду міста Києва видати накази на виконання даної постанови.

Головуючий - суддя Студенець В.І.

Судді: Васищак І.М.

Грек Б.М.