ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокуСправа № 912/2221/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/2221/16

за позовом: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Червонопілля", с. Червонопілля, Бобринецький район, Кіровоградська область

до відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України", с. Чарівне, Бобринецький район, Кіровоградська область

про стягнення 424 654,01 грн

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № б/н від 20.05.16;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Червонопілля" (далі СТОВ "Червонопілля", позивач) звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою від 03.06.2016, яка містить вимоги про стягнення з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (далі ДП "Червоний землероб", відповідач) 424 654,01 грн заборгованості, з якої: 400 000,00 грн основного боргу, 20 215,65 грн інфляційних втрат та 4 438,36 грн 3% річних, з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем свої зобовязань щодо повернення позивачу наданої останнім позики в розмірі 400 000,00 грн за договором позики від 10.10.2014.

Ухвалою господарського суду від 07.06.2016 подану позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/2221/16.

В судовому засіданні 29.06.2016 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача в судовому засіданні 29.06.2016 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач відзиву на позов не подав, представника для участі в судовому засіданні не забезпечив.

Господарський суд зазначає, що відповідач є таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце проведення судового засідання у даній справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 25).

Згідно положень ст. 22 Господарського процесуального кодексу України явка в судове засідання представників сторін - це процесуальне право, яким сторони зобов'язанні користуватися добросовісно. Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності представника відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши подані сторонами докази, заслухавши пояснення представника позивача, врахувавши доводи, які наведено в обґрунтування підстав позову, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" створене постановою Ради Міністрів УРСР від 18 лютого 1947 року №197 і є правонаступником майна, землі, майнових прав і зобов'язань Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Інституту сільського господарства степової зони Національної академії аграрних наук України". Діюче найменування Господарства визначене наказом Національної академії аграрних наук України від 16 грудня 2013 р. № 172 "Про підпорядкування Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції та її мережі".

Викладені обставини встановлені чинним на дату вирішення спору у даній справі рішенням господарського суду Кіровоградської області від 25.03.2015 у справі №912/3975/14 і не підлягають доказуванню відповідно до положень статті 35 Господарського процесуального кодексу України.

10.10.2014 між СТОВ "Червонопілля" (Позикодавець, виконавець) та ДП "Червоний землероб" (Позичальник, замовник) укладено договір (далі - Договір) позики із заставним забезпеченням, за умовами п.1.1. якого з метою фінансової стабілізації Позичальника Позикодавець надає Позичальникові позику в сумі 400 000,00 грн, а Позичальник зобов'язується повернути Позикодавцеві зазначену суму в обумовлений строк.

Повернення зазначеної в даному договорі суми позики може мати місце за бажанням Позичальника протягом поточного року частинами (на виплату), але не пізніше 31.12.2015 (п. 1.2. Договору).

Позика за цим Договором є безпроцентною (п. 1.3. Договору).

Пунктом 1.4. Договору визначено, що Позикодавець перераховує суму позики на поточний рахунок Позичальника поетапно або однією сумою.

Термін дії даного Договору починається з моменту передачі Позикодавцем Позичальникові суми позики й закінчується після виконання прийнятих на себе зобов'язань сторонами відповідно до умов Договору (п. 6.1. Договору).

Зазначені вище умови Договору позики від 10.10.2014 погоджені між сторонами шляхом підписання тексту договору та скріплення його печатками обох сторін.

Розглядаючи позовні вимоги господарський суд враховує, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором позики, правовідносини за якими регулюються главою 71 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За твердженням позивача, на виконання умов Договору позики СТОВ "Червонопілля" згідно платіжних доручень № 533 від 17.10.2016 та № 564 від 27.10.2014 надало ДП "Червоний землероб" позику в загальній сумі 400 000,00 грн.

Викладене підтверджується копією виписки по рахунку за 17.10.2014 та за 27.10.2016 (а.с. 20 -21).

Перерахування позики в сумі 400 000,00 грн підтверджується також довідкою зустрічної звірки щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з ДП ДГ "Червоний землероб" в СТОВ "Червонопілля" за період з 01.01.2014 по 01.05.2015 Компаніївської міжрайонної державної фінансової інспекції № 05-09/88-з від 09.06.2015 (а.с. 28-31).

Заборгованість за договором позики від 10.10.2014 не заперечується відповідачем в акті звірки від 01.12.2014, який підписаний повноважними представниками сторін без зауважень та скріплений печатками підприємств (а.с. 22).

Натомість, відповідачем умови договору позики належним чином не виконано, грошові кошти в сумі 400 000,00 грн не повернуто.

За приписами статей 11, 509, 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України та статей 174, 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

В силу статті 1049 Цивільного кодексу України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Договором позики встановлено строки повернення отриманої позики, а саме не пізніше 31.12.2015 (п. 1.2. Договору), однак доказів повернення отриманої позики в загальній сумі 400 000,00 грн ДП "Червоний землероб" господарському суду не подано.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи викладене вище, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів повернення відповідачем позики в сумі 400 000,00 грн та неподання їх на вимогу суду, вимоги позивача про стягнення основного боргу є обґрунтованими, повністю підтверджуються матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних в сумі 4 438,36 грн за період з 04.01.2016 по 17.05.2016 та інфляційні втрати в сумі 20 2015,65 грн за період з січня 2016 по травень 2016 включно.

При вирішенні спору в цій частині господарський суд враховує положення ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України, відповідно до якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який построчив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора, зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена цією статтею сплата суми боргу за грошовим зобов'язанням з урахуванням встановленого індексу інфляції, а так само трьох процентів річних з простроченої суми здійснюється незалежно від тієї обставини, чи був передбачений договором відповідний захід. Слід відмітити, що передбачене статтею 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції і відсотків річних є способом захисту його майнового права і інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів і отримання компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що утримуються ним та належать до сплати кредитору.

Здійснений позивачем розрахунок інфляційних та 3% річних (а.с. 23) відповідає наведеній нормі та враховує строк, встановлений Договором для повернення позики, а позовні вимоги в частині стягнення 20 2015,65 грн індексу інфляції та 4 438,36 грн. 3 % річних підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів належного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань, позовні вимоги про стягнення з ДП "Червоний землероб" на користь позивача заборгованості в сумі 424 654,01 грн, з якої: 400 000,00 грн сума основного боргу, 20 2015,65 грн індекс інфляції та 4 438,36 грн 3 % річних підлягають задоволенню в повному обсязі.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство "Червоний землероб" Кіровоградської державної сільськогосподарської дослідної станції Національної академії аграрних наук України" (27242, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Чарівне, ідентифікаційний код 00729913) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Червонопілля" (27242, Кіровоградська область, Бобринецький район, с. Червонопілля, ідентифікаційний код 23906565) заборгованість в сумі 424 654,01 грн, з якої: 400 000,00 грн сума основного боргу, 20 215,65 грн інфляційних втрат та 4 438,36 грн - 3 % річних, а також 6 369,81 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.07.2016.

Суддя В.В.Тимошевська