ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. Справа № 914/678/16

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Матущака О.І.

суддів Дубник О.П.

ОСОБА_1

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю ПерКом-Інвест м. Львів

на ухвалу господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р.

у справі № 914/678/16

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю Ріал Рентал м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю ПерКом-Інвест м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору

на стороні відповідача: публічного акціонерного товариства БГ Банк м. Київ

про розірвання договору, повернення приміщення та стягнення заборгованості у сумі 548 000, 00 грн.

за участю представників сторін від:

позивача: ОСОБА_2 за довіреністю б/н від 04.05.2016 р.;

відповідача: не зявився;

третьої особи: не зявився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського Львівської області від 05.02.2016 р. (суддя С.М. Коссак) задоволено заяву ТОВ «Ріал Рентал» про забезпечення позову. Ухвалено вжити заходів до забезпечення позову, а саме: накласти арешт на грошову суму в межах суми 550 000,00 грн., що належать ТОВ «Перком-Інвест» та перебувають на його рахунках: банк ПАТ Кредобанк, МФО 325365, рахунок 467, валюта 980- українська гривня; банк ПАТ Укрсиббанк МФО 351005, рахунок 3500, валюта 980- українська гривня; банк ПАТ Укрсиббанк МФО 351005, рахунок 3500, валюта 980- українська гривня або на інших рахунках, виявлених в процесі виконання такої ухвали.

Ухвала суду мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ймовірно утруднити виконання або невиконання рішення господарського суду.

Відповідачем подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив клопотання позивача про забезпечення позову. Однак, жодних вмотивованих заперечень апелянт не зазначив.

Відзиву на апеляційну скаргу не подано.

Розглянувши наявні у справі матеріали, давши належну оцінку доводам апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено Львівським апеляційним господарським судом, ТОВ Ріал Рентал, м.Львів подано позов до ТОВ ПерКом-Інвест, м. Львів за участю за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ПАТ БГ Банк, м. Київ про розірвання договору, повернення приміщення та стягнення заборгованості у сумі 548 000, 00 грн. При цьому, позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошову суму в межах суми 550 000,00 грн., що належать ТОВ Перком-Інвест та перебувають на його рахунках, зокрема: банк ПАТ Кредобанк, МФО 325365, рахунок 467; банк ПАТ Укрсиббанк МФО 351005, рахунок 3500 та банк ПАТ Укрсиббанк МФО 351005, рахунок 3500 або на інших рахунках, виявлених в процесі виконання такої ухвали.

Свою заяву позивач обґрунтував тим, що відповідачем створюються нові рахунки з метою ухилення від виконання судового рішення у виконавчому провадженні № ВП №49389710. Постановою від 30.11.2015р. державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ було накладено арешт на кошти боржника (відповідача) на рахунок у ПАТ «Кредобанк», МФО 325365. Згодом, після винесення вищезазначеної постанови про арешт коштів боржника від 30.11.2015р. відповідачем було відкрито банківські рахунки у ПАТ «Укрсиббанк» МФО 351005, рахунок 3500 та рахунок 3500. На дані рахунки, державним виконавцем Франківського ВДВС ЛМУЮ постановою від 23.03.2016р. було накладено арешт на кошти відповідача. 04.04.2016р. із зазначених рахунків ПАТ Укрсиббанк державним виконавцем було стягнуто грошові кошти і як в наслідок винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

При прийнятті постанови судова колегія виходила з такого.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Необхідно зазначити, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

Вищим господарським судом України у п.2 постанови Пленуму № 16 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання застосування заходів до забезпечення позову» рекомендовано, що питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Суд апеляційної інстанції враховує, що на момент прийняття постанови у даній справі, рішенням у даній справі позов задоволено; стягнуто з ТОВ «ПерКом-Інвест» на користь ТОВ «Ріал Рентал» 548 000,00 грн. орендної плати та 9 628,58 грн. витрат по сплаті судового збору. Розірвано договір № 1 оперативної оренди приміщення від 09.12.2011 р. нежитлового приміщення адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., розташованого за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43. Зобов'язано боржника: ТОВ «ПерКом-Інвест» повернути стягувачу: ТОВ «Ріал Рентал» приміщення адміністративного корпусу площею 3562,2 м. кв., розташованого за адресою: м. Львів, вул. Сахарова, буд. 43 шляхом підписання акта приймання-передачі. Разом з тим, законність ухвали суду першої інстанції переглядається на момент її прийняття.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування заходів до забезпечення позову та задоволення заяви позивача, оскільки попередні дії відповідача, які ним не спростовані, свідчать про наміри ухилитись від виконання рішення суду у попередній справі або створити штучно передумови відстрочення виконання такого рішення.

Згідно ст. 33, абзацу 2 ст. 34, ст. 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржником не подано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували обґрунтованість вимог, заявлених у апеляційній скарзі.

За таких обставин, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що ухвала прийнята із дотриманням норм чинного законодавства та відповідно до обставин справи, тому підстав для її зміни чи скасування, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Львівської області від 12.05.2016 р. у справі

№ 914/678/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Матеріали справи скерувати в господарський суд Львівської області.

Головуючий-суддя Матущак О.І.

Судді Дубник О.П.

ОСОБА_1