ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"30" червня 2016 р. Справа № 925/1331/15

вх.№12784/16 від 29.06.2016

Суддя господарського суду Черкаської області Хабазня Ю.А., розглянувши заяву

заявника боржника у особі ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого

Носань Н.С.

про витребування доказів

у справі за заявою

ініціюючого кредитора державної податкової інспекції у м.Черкасах

Головного управління ДФС у Черкаській області

до боржника фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИВ:

Боржник у особі ліквідатора банкрута звернувся до суду з клопотанням від 29.06.2016 №02-18/225 про витребування від товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Технологія" (вул.Набережна Перемоги,32, м.Дніпропетровськ, 49000) усіх лізінгових договорів, укладених за участю ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1); відомостей про те, де знаходяться об'єкти лізингу, що надавалися останньому та про частку, в тому числі в грошовому еквіваленті, фінансових платежів, яку було ним оплачено за договором лізингу.

Клопотання обгрунтовано тим, що в ході виконання обов'язків ліквідатором банкрута встановлено, що банкрут брав в фінансовий лізинг сідельний тягач Івеко 440Е43ТХ/Р, п/причеп ШМИТЦ, сідельний тягач Renailt 2 Gvai; що на його запити до ТОВ "Лізинг-Технологія" (яким надано зазначену технічку в лізинг) від 24.11.2015 №02-18/511 та від 10.03.2016 №02-18/93 він не отримав будь-якої відповіді; що вказані відомості необхідні ліквідатору банкрута для виконання його обов'язків.

Підставою подання клопотання вказано ч.2 ст.41, ч.1 ст.42, ст.98 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в новій редакції, чинній з 19.01.2013 та з наступними змінами, далі - Закон-4212), ст. 38 Господарського процесуального кодексу України

Суд вважає, що заявлене не підлягає прийняттю до розгляду, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.41 Закону-4212 ліквідатор банкрута має повноваження і зобов'язаний (зокрема): прийняти до свого відання майно боржника; виконувати повноваження керівника (органів управління) банкрута; вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

Для забезпечення виконання цих обов'язків, відповідно до ст. 98 Закону-4212 арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) має право запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади і органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їх згодою.

Будь-якому праву однієї сторони кореспондує обов'язок іншої сторони, тобто юридичні особи зобов'язані надавати документи, копії, інформацію ліквідатору банкрута на його запит.

Ненадання документів (копій) чи наявної інформації ліквідатору банкрута на його запит, надання необгрунтованої відмови, надання обгрунтованої неналежними доводами відмови (тобто з посиланням на неналежні норми, обставини, причини тощо) є діями, які кваліфікуються як невиконання покладеного на них законом обов'язку і які порушують право арбітражного керуючого.

Порушене право підлягає захисту у спосіб, встановлений законом. Однак вказані ліквідатором банкрута норми закону (ст. 41, 42, 98 Закону-4212) не є нормами, які встановлюють матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права.

Витребування ж судом доказів у порядку ст.38 ГПК України здійснюється за таких умов: а) судом призначено відкрите судове засідання і здійснюється процесуальний розгляд позовної заяви чи заяви у справі про банкрутство з певними вимогами; б) під час розгляду такої заяви по суті необхідно встановити обставини, які стосуються предмету вимоги і на які сторони посилаються як на підставу своїх доводів чи заперечень; в) ці обставини можуть бути установлені лише шляхом витребування конкретних доказів, які відсутні у сторони. Сторона, яка подає клопотання у порядку ст. 38 ГПК України, повинна вказати: 1) який конкретний доказ витребовується (вид, назву, інші реквізити документа); 2) обставини, що перешкоджають його наданню до суду; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ існує як матеріальний об'єкт і цей доказ має особа, у якої він витребовується; 4) обставини, які може підтвердити цей доказ (і які на даний момент з'ясовуються судом). Види доказів визначені у ст.32 Господарського процесуального кодексу України.

Однак, на даний час у межах справи про банкрутство не призначено і не здійснюється процесуальний розгляд будь-якої заяви, для вирішення по суті якої суду (а не ліквідатору банкрута) необхідні були б докази, клопотання про витребування яких заявлено, клопотання навіть не містить зазначення джерела отримання інформації про використання боржником майна на умовах лізингу, тому підстави застосування ст.38 Господарського процесуального кодексу України відсутні.

Функції господарського суду у ліквідаційній процедурі визначені ст.40 Закону-4212 - ні вказаною нормою, ні іншим законом на суд у справі про банкрутство не покладено функції витребовування інформації про обставини, які досліджує ліквідатор банкрута.

За таких обставин подане клопотання не підлягає розгляду в господарському суді в межах справи про банкрутство, у зв'язку з чим у прийнятті його до розгляду слід відмовити.

Керуючись п.1 ст.62, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, ч.4 ст.40 Закону-4212, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду клопотання боржника у особі ліквідатора банкрута від 29.06.2016 №02-18/225.

Направити дану ухвалу ліквідатору банкрута.

С у д д я Хабазня Ю.А.

2