ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. Справа № 918/365/16

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді Політики Н.А., при секретарі судового засідання Конончук С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали справи за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнехолод"

до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

про скасування акту про недопущення до відбору проб стічних вод № 5 від 29.09.2015 р.

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, довіреність б/н від 26 січня 2016 року;

ОСОБА_2 (директор);

від відповідача ОСОБА_3, довіреність № 1796/01-11 від 29 червня 2016 року;

ОСОБА_4, довіреність № 11/01-11 від 6 січня 2016 року.

В судовому засіданні 30 червня 2016 року, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2016 року Товариство з додатковою відповідальністю "Рівнехолод" (далі Товариство) звернулося до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" (далі Підприємство) посилаючись на те, що 29 вересня 2015 року уповноваженими представниками відповідача був складений та направлений на адресу позивача акт № 5 про недопущення до відбору проб стічних вод. Оскільки Товариство не відмовляло Підприємству у виділенні відповідальної особи для відбору проб, не зволікало з допуском уповноваженого представника відповідача на територію свого підприємства та не створювало перешкод у відборі проб, а вищевказаний акт, на думку Товариства, був складений незаконно, позивач, посилаючись на статті 15, 16, 509 Цивільного кодексу України, просив суд скасувати складений працівниками Підприємства акт про недопущення до відбору проб стічних вод від 29 вересня 2015 року № 5.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 20 травня 2016 року позовну заяву Товариства від 26 квітня 2016 року № 261 прийнято до розгляду суддею Політикою Н.А., порушено провадження у справі № 918/365/16 та призначено її до розгляду на 30 травня 2016 року.

26 травня 2016 року від Підприємства на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява до Товариства від 25 травня 2016 року № 1511/01-11 про стягнення з останнього плати за скид понаднормативних забруднень в сумі 8 691 грн. 29 коп.

Ухвалою суду від 27 травня 2016 року вищенаведену зустрічну позовну заяву було повернуто Підприємству без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 ГПК України.

У судовому засіданні 30 травня 2016 року оголошувалася перерва до 30 червня 2016 року.

Представники позивача у судовому засіданні 30 червня 2016 року підтримали вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягали на їх задоволенні.

Представники відповідача проти задоволення позову заперечили з огляду на те, що акт про недопущення до відбору проб стічних вод від 29 вересня 2015 року № 5, на думку Підприємства, був складений у повній відповідності до нормативних приписів чинного законодавства та рішень місцевих органів самоврядування.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 грудня 2011 року між Товариством та Підприємством був укладений договір на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну каналізацію № 51, за умовами якого, з урахуванням додатку № 1 до цього договору, останнє зобовязалося надати позивачу послуги з водопостачання до місця приєднання до комунальних водопроводів, а також послуги по водовідведенню та очищенню стічних вод, а Товариство, у свою чергу, своєчасно оплатити надані послуги (а.с. 8-9).

Вказаний договір підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2.4 договору на позивача покладений обовязок належно експлуатувати водопровідні та каналізаційні мережі, прилади і пристрої на них, які перебувають у нього на балансі відповідно до цього договору та Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190.

За пунктом 6.1 цього договору останній набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє протягом одного року.

Договір вважається щорічно продовженим на тих самих умовах, якщо за місяць до закінчення терміну його дії будь-яка із сторін письмово не повідомила другу сторону про його припинення (пункт 6.2 наведеної угоди).

Судом встановлено, що 29 вересня 2015 року уповноваженими особами Підприємства був складений акт про недопущення до відбору проб стічних вод № 5 (а.с. 12). Зі змісту даного документа вбачається, що в ході проведення відповідачем перевірки та обстеження водопровідних і каналізаційних мереж і систем Товариства останнє відмовило працівникам Підприємства у виділенні відповідальної особи для відбору зразків проб стічних вод. Цей акт був підписаний трьома уповноваженими особами відповідача: начальником інспекції ОСОБА_3, інженером-лаборантом ОСОБА_5 та інженером-лаборантом ОСОБА_6

Слід зазначити, що факт прибуття 29 вересня 2015 року уповноважених працівників Підприємства на обєкт позивача для відбору його стічних вод був визнаний Товариством у його позовній заяві, а також уповноваженими представниками позивача у судових засіданнях.

Відповідно до пункту 2.4 договору на подачу води з комунального водопроводу та прийняття стічних вод у комунальну каналізацію від 27 грудня 2011 року № 51 абонент зобовязаний, зокрема, забезпечити можливість безпосереднього доступу уповноважених представників Підприємства для проведення обстежень водопровідних і каналізаційних мереж, систем абонента, приладів і пристроїв на них, контролю за раціональним водокористуванням тощо, та складання актів за їх результатами. Також на абонента покладений обовязок відводити стічні води у комунальні каналізаційні мережі без перевищення гранично допустимих концентрацій забруднень, встановлених Правилами приймання стічних вод у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 року № 37.

Згідно пункту 4.4 цієї угоди у випадках скидання абонентом в каналізаційні мережі Підприємства стоків, забруднення яких перевищують гранично допустимі концентрації, вказані у даному договорі, оплата за водовідведення проводиться по підвищеному тарифу у відповідності до Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої наказом Держбуду України від 19 лютого 2002 року № 37. Період, за який стягується плата за скид абонентом з перевищенням допустимих концентрацій, установлений разовим аналізом, визначається згідно з місцевими Правилами приймання, але не більше трьох календарних місяців (місяця, у якому відібрана проба, та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих абонентом за цей період з даного обєкта.

Пунктом 5.3 договору передбачено, що у всіх випадках, які не передбачені цим правочином, Підприємство і абонент зобовязані керуватись Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затвердженими наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 року № 190, Правилами технічної експлуатації систем водопостачання та водовідведення населених пунктів України, Правилами прийняття стічних вод промислових підприємств у міську каналізаційну мережу, рішенням органів місцевого самоврядування та іншими нормами чинного законодавства.

Частина 3 статті 38 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" визначає, що в порядку спеціального використання природних ресурсів громадянам, підприємствам, установам і організаціям надаються у володіння, користування або оренду природні ресурси на підставі спеціальних дозволів, зареєстрованих у встановленому порядку, за плату для здійснення виробничої та іншої діяльності, а у випадках, передбачених законодавством України, на пільгових умовах.

Статтею 44 Закону передбачено встановлення лімітів скидів забруднюючих речовин у навколишнє природне середовище.

Пункт 3 частини 1 статті 44 Водного кодексу України відносить до обов'язків водокористувачів дотримання встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території.

Водокористувачі зобов'язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони перевищують гранично допустимі скиди токсичних речовин та містять збудників інфекційних захворювань (пункт 5 частини 2 статті 70 Водного кодексу України).

Відповідно до пункту 1.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19 лютого 2002 року № 37 (далі Правила), останні поширюються на комунальні підприємства водопровідно-каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (далі водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Відповідно до пункту 1.5 Правил на підставі цих Правил та Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових стічних вод у системи каналізації населених пунктів Водоканали розробляють місцеві Правила приймання стічних вод підприємств у систему каналізації населеного пункту, у яких установлюються допустимі концентрації для кожної забруднюючої речовини, що може скидатися Підприємствами в систему каналізації, а також відображаються місцеві особливості приймання стічних вод Підприємств у міську каналізацію.

Згідно з пунктом 1.6 Правил місцеві правила є обов'язковими для всіх підприємств, яким водоканали надають послуги з водовідведення та які розташовані на території даної місцевої ради.

Відповідно до пунктів 1.2, 1.2.1 Правил приймання стічних вод у комунальну систему каналізації м. Рівне, затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради від 13 травня 2014 року № 66 (далі Місцеві правила), останні визначають порядок користування системою централізованого комунального водовідведення м. Рівне та очистки стічних вод. Місцеві правила регламентують умови користування комунальною системою каналізації м. Рівне та нормативи водовідведення щодо кількості і якості стічних вод, прийнятих від підприємств, установ, організацій, фізичних осіб-підприємців, фізичних осіб власників житлових будинків, у комунальну каналізаційну мережу.

Ці правила є обовязковими для усіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування, фізичних осіб власників житлових будинків та фізичних осіб-підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні обєкти, системи водовідведення.

Відповідно до пунктів 3.2.1-3.2.2 Місцевих правил Водоканал має право контролювати якість, кількість та режим скиду стічних вод абонентів, а також у будь-яку годину доби здійснювати відбір проб для контролю за якістю стічних вод, що скидаються абонентом.

Згідно з пунктом 7.5 Місцевих правил відбір проб проводиться у будь-який час доби без попереднього попередження абонента.

Відбір проб проводиться представником водоканалу в присутності представника абонента (пункт 7.6 Місцевих правил).

Пунктом 7.7 даних правил передбачено, що абонент зобовязаний забезпечити безперешкодний підхід до місця відбору проб.

Відповідно до пункту 7.10 Місцевих правил при відмові абонента виділити відповідальну особу для відбору проб, зволіканні з допуском представника Водоканалу на територію підприємства (більш ніж 30 хвилин після його прибуття) або створенні перешкод у відборі проб з боку представників абонента, Водоканал виставляє абоненту рахунок за понаднормативний скид забруднень з коефіцієнтом кратності Кк=5 за розрахунковий місяць, у якому було вчинене дане порушення.

В обґрунтування даного позову Товариство посилалося на те, що позивач не відмовляв Підприємству у виділенні відповідальної особи для відбору проб, не зволікав з допуском уповноваженого представника відповідача на територію свого підприємства та не створював перешкод у відборі проб. На підтвердження цих обставин Товариство у своєму позові зазначало про те, що уповноваженим працівником позивача на здійснення контролю за відбором проб стічних вод на підприємстві позивача, є ОСОБА_7. Водночас вказана особа 29 вересня 2015 року (в день складання оспорюваного акту) перебувала у відпустці без збереження заробітної плати, у звязку з чим директор позивача запропонував уповноваженим представникам Підприємства здійснити відбір проб стічних вод наступного дня, тобто 30 вересня 2015 року.

У той же час вказані посилання не беруться судом до уваги в якості належного доказу незаконного складення спірного акту, оскільки Товариство не було позбавлене можливості уповноважити будь-яку іншу особу (у тому числі зі штату своїх працівників) на участь у проведенні вищенаведеного відбору проб стічних вод. Слід зазначити, що чинним законодавством України не передбачено конкретних вимог до особи (посади, відповідної освіти тощо), яка може бути таким представником.

Твердження позивача про наявність усної домовленості між директором Товариства та працівниками Підприємства щодо перенесення дати проведення відбору проб стічних вод на інший день також не заслуговують на увагу, оскільки позивачем не було надано суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даних обставин. Крім того, зазначений факт не був визнаний і представниками відповідача у судових засіданнях.

Інші докази, які свідчать про невідповідність оспорюваного акта вимогам чинного законодавства України та Місцевих правил, у матеріалах даної справи відсутні.

У відповідності до пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (стаття 43 ГПК України).

Враховуючи те, що Товариство не довело суду належними і допустимими доказами тих обставин, на які воно посилалося як на підставу своїх вимог до Підприємства, суд дійшов висновку про недоведеність його вимог, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення даного позову.

Отже, у позові Товариства слід відмовити.

Оскільки у позові відмовлено, понесені у справі витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 1, 12, 22, 32-34, 43, 49, 81-1, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено та підписано 05.07.2016 року.

Суддя Політика Н.А.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2- позивачу рекомендованим (33009, м. Рівне, вул. Князя Володимира, буд. 112);

3 - відповідачу рекомендованим (330028 м. Рівне, вул. Степана Бандери, 2).