УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.07.2016Справа № 902/524/16

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши матеріали

позовної заявиТовариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром"
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Козятинської районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації,
про визнання частково незаконними та скасування в частині розпоряджень, визнання договору оренди недійсним

ВСТАНОВИВ:

21.06.2016 р. до господарського суду Вінницької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Козятинської районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання частково незаконними та скасування в частині розпоряджень, визнання договору оренди недійсним.

22.06.2016 р. ухвалою господарського суду Вінницької області матеріали вказаної заяви направлено за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

Вивчивши подані матеріали, суд прийшов до висновку, що вказану позовну заяву необхідно повернути позивачу з огляду на наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається із позову, ТОВ "Агровінпром" заявило 3 вимоги немайнового характеру та у якості доказу сплати судового збору надало копію (не оригінал) квитанції № TS207155 від 21.06.2016 р., яка не містить підпису уповноваженої особи та печатки банку про прийняття суми судового збору. При цьому з наданої копії квитанції неможливо встановити суму сплаченого судового збору, оскільки вона подана у нечитабельному вигляді.

Згідно з п. 2.20 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" перерахування суми судового збору здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до п. 2.21 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, надана суду копія квитанції № TS207155 від 21.06.2016 р. не є належним доказом сплати судового збору за поданий позов, при цьому суд позбавлений можливості перевірити правильність перерахування судового збору позивачем до Державного бюджету України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровінпром" до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, Козятинської районної державної адміністрації, Вінницької обласної державної адміністрації про визнання частково незаконними та скасування в частині розпоряджень, визнання договору оренди недійсним.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Головіна К.І.