КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" червня 2016 р. справа№ 910/2360/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Андрієнка В.В.

Шапрана В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю

представників: позивача - Демський А.Л.;

відповідача - не з`явилися

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

на рішення Господарського суду м. Києва від 13.04.2016 р.

у справі № 910/2360/16 (суддя - Чебикіна С.О.)

за позовом Державного підприємства "Завод 410 ЦА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс"

про стягнення 75040,80 грн

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2016 року Державне підприємство "Завод 410 ЦА" (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості по орендній платі за період з вересня по грудень 2015 року згідно умов договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р. у розмірі 75040,80 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.02.2016 р. порушено провадження у справі № 910/2360/16.

В процесу розгляду справи у суді першої інстанції позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої Державне підприємство "Завод 410 ЦА" просило стягнути з відповідача заборгованість по орендній платі за період з вересня 2015 року по лютий 2016 року згідно умов договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р. у розмірі 113272,14 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 13.04.2016 р. у справі № 910/2360/16 позовні вимоги Державного підприємства "Завод 410 ЦА", з урахуванням заяви про їх збільшення, задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" подало апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Так, в апеляційній скарзі скаржник вказує на те, що позивач в порушення умов договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р. унеможливив доступ відповідача до орендованих приміщень. Також, апелянт звертає увагу на ту обставину, що Державне підприємство "Завод 410 ЦА" не є стороною договору оренди, а отже відповідач не є зобов`язаною стороною перед позивачем за вказаним правочином.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2016 р. порушено апеляційне провадження у справі № 910/2360/16 та призначено її до розгляду на 14.06.2016 р.

У поданому до суду відзиві позивач просив апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

До Київського апеляційного господарського суду 14.06.2016 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. В ньому зазначено, що у зв`язку з перебуванням представника скаржника у відрядженні в іншій області, останній не може бути присутнім у судовому засіданні.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 28 ГПК України, справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до п 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

З аналізу вказаних норм вбачається, що саме лише посилання на неможливість представника юридичної особи бути присутнім у судовому засіданні через перебування його у відрядженні не є перешкодою для розгляду справи по суті у конкретному судовому засіданні, оскільки учасники судового процесу не обмежуються законом у праві направити в судове засідання будь-якого іншого представника, а також забезпечити присутність в засіданні безпосередньо керівника юридичної особи чи іншої посадової особи підприємства.

Отже, враховуючи відсутність будь-якого документального підтвердження того, що представник відповідача дійсно перебуває у відрядженні, а також те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення судового розгляду, що підтверджується зворотними повідомленнями по вручення поштових відправлень, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апелянта про відкладення судового засідання та відхиляє його.

При цьому, неявка в судове засідання зазначеного представника не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду.

Наведене також не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», про що судом і зазначалося вище.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.09.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, № 4476, за умовами якого орендодавець передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно - нежитлові приміщення, загальною площею 506,10 кв. м., розміщені на 1 та 2 поверхах будівлі корпусу турбогвинтових літаків, за адресою: м. Київ, пр-т. Повітрофлотський, 94, що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод 410 ЦА", вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.03.2009 р. і становить 1942980,00 грн.

Відповідно до п. 3.6 вказаного договору орендна плата перераховується до Державного бюджету України та балансоутримувача (позивача) у співвідношенні 70% до 30% щомісяця не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним з урахуванням щомісячного індексу інфляції відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Згідно з п. 3.11 договору оренди у разі його припинення (розірвання) відповідач сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії договору оренди не звільняє відповідача від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та балансоутримувачу.

На виконання умов договору 30.09.2009 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" було підписано акт приймання-передачі орендованого майна за адресою: м. Київ, просп. Повітрофлотський, 94, відповідно до якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування майно - частини нежитлових приміщень, загальною площею 506,1 кв. м. на 1 та 2 поверхах корпусу турбогвинтових літаків, що перебуває на балансі Державного підприємства "Завод 410 ЦА".

Як правильно зазначено Господарським судом м. Києва у своєму рішенні, постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2015 р. у справі № 910/18971/13 відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву, треті особи - Державне підприємство "Завод 410 ЦА" та Мінпромполітики, про визнання договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р. таким, що діє до 30.09.2016 р. Судом касаційної інстанції в межах вказаної справи встановлено, що вищезазначений договір припинив свою дію 30.09.2013 р.

Разом з цим, відповідач після закінчення строку дії договору у період з вересня 2015 року по лютий 2016 (включно) користувався об'єктом оренди та не сплачував орендної плати.

Зокрема, з вересня по грудень 2015 року заборгованість відповідача перед позивачем по орендній платі становить 75040,80 грн (акт надання послуг по оренді виробничих площ, а.с. 38), а з січня по лютий 2016 року - 38231,34 грн (акт надання послуг по оренді виробничих площ, а.с. 83).

Таким чином, загальний розмір заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" становить 113272,14 грн.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ст. ст. 759, 762 ЦК України).

Колегія суддів зазначає, що всупереч наведеним вище нормам законодавства Товариством з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" не надано суду належним чином оформленого акту приймання-передачі (повернення) приміщення позивачу на виконання вимог п. 3.11 договору оренди, або ж доказів сплати заборгованості по орендній платі.

З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги наявні в матеріалах справи докази на підтвердження існування заборгованості відповідача зі сплати орендної плати за фактичне користування спірним приміщенням, Господарський суд м. Києва в рішенні від 13.04.2016 р. дійшов правильного висновку стосовно задоволення позовних вимог про стягнення 113272,14 грн заборгованості згідно умов договору оренди № 4476 від 30.09.2009 р.

Стосовно доводів апелянта щодо недопуску його до орендованих приміщень та того, що Державне підприємство "Завод 410 ЦА" не є стороною договору оренди та не має права звертатися із даним позовом, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідачем не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційному суду жодних доказів, які б могли свідчити про те, що позивач якимось чином перешкоджав доступу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" до спірного приміщення у період з вересня 2015 року по лютий 2016 року. Тому, доводи апелянта в цій частині визнаються безпідставними та необгрунтованими.

Також, не беруться до уваги і твердження відповідача про те, що позивач не є стороною договору та не може ставити питання стосовно стягнення заборгованості по орендній платі. Як було зазначено вище, згідно з п. 3.6 договору № 4476 від 30.09.2009 р. орендна плата перераховується до Державного бюджету України та балансоутримувача (позивача) у співвідношенні 70% до 30%. В силу того, що Державне підприємство "Завод 410 Цивільної Авіації" є балансоутримувачем орендованого відповідачем приміщення та наділене правом на отримання частини орендної плати, останнє вправі звертатися із позовними вимогами до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати в межах тих сум, що передбачені умовами укладеного правочину.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Колегія суддів також враховує, що відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, обов'язок доказування законодавчо покладено на сторони.

Позивачем належними та допустимими доказами доведено виконання прийнятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору оренди, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. В свою чергу, відповідачем доказів оплати заборгованості згідно умов договору оренди не надано, а отже судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги Державного підприємства "Завод 410 Цивільної Авіації" у повному обсязі.

Таким чином, місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення про задоволення позовних вимог було правильно застосовано норми законодавства та достовірно досліджено наявні обставини справи у їх сукупності.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для зміни чи скасування рішення Господарського суду м. Києва від 13.04.2016 р.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Авіакомпанія "Хорс" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 13.04.2016 р. у справі № 910/2360/16 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/2360/16 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Андрієнко

В.В. Шапран