ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 рокуСправа № 912/851/16
Господарський суд Кіровоградської області колегією у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Болгар Н.В. та Глушкова М.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/851/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 СЕРВІС", м. Кіровоград

до Приватного підприємства "Сервіском", м. Кіровоград

про стягнення 1119272,04 грн,

за участю представників:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 1 від 01.09.2015,

відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 45/15 від 04.11.2015.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 СЕРВІС" (надалі - ТОВ "ОСОБА_1 СЕРВІС") звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Сервіском" (надалі - ПП "Сервіском") 1159195,64 грн заборгованості, яка складається з: 527513,60 грн основного боргу, 267114,04 грн пені, 27261,00 грн - 3% річних та 337307,00 грн інфляційних втрат, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням з боку відповідача своїх зобов'язань по оплаті наданих послуг за договором надання послуг технічного обслуговування та ремонту автомобілів №3038 від 15.05.2013 та зобов'язань по оплаті поставленого товару за договором на поставку товару №3039 від 15.05.2013.

Ухвалою від 04.03.2016 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі, справу призначив до розгляду в судовому засіданні 29.03.2016, від сторін витребував необхідні для розгляду справи по суті докази.

В судовому засіданні 29.03.2016 представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до змісту якої, у зв'язку з проведення відповідачем часткової оплати в сумі 39923,50 грн, позивач просить стягнути з ПП "Сервіском" 1119272,04 грн заборгованості, я зких: 487590,00 грн основного боргу, 267114,04 грн пені, 27261,00 грн - 3% річних та 337307,00 грн інфляційних втрат.

Господарський суд враховуючи, передбачене нормами статті 22 Господарського процесуального кодексу України, право позивача на зменшення розміру позовних вимог, прийняв зазначену заяву та продовжив розгляд справи з її урахуванням.

В ході вирішення спору у даній справі, розгляд справи неодноразово відкладався.

Ухвалою від 10.05.2016 господарський суд ухвалив продовжити розгляд справи №912/851/16 колегією у складі трьох суддів під головуванням судді Шевчук О.Б.

10.05.2016 автоматизованою системою призначена судова колегія у складі трьох суддів, а саме: головуючий суддя Шевчук О.Б., судді Болгар Н.В. та Глушков М.С.

Ухвалою від 10.05.2016 господарський суд колегією у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Болгар Н.В. та Глушкова М.С. призначив справу до розгляду у судовому засіданні на 07.06.2016, витребувавши від сторін докази, необхідні для повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Ухвалою від 07.06.2016 розгляд справи було відкладено до 21.06.2016, а у судових засіданнях 21.06.2016 та 24.06.2016 оголошувалась перерва до 24.06.2016 та до 01.07.2016 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач у заяві №188-16 від 26.04.2016 вимоги позивача визнав частково в сумі 36455,00 грн за 21 актом надання послуг, не зазначивши при цьому, за якими саме актами визнається заборгованість. Поряд з цим в цій же заяві відповідачем наводиться перелік документів, за якими, за висновком ПП "Сервіском" товари та послуги не отримувались. З огляду на відсутність на підприємстві відповідача оригіналів накладних та актів надання послуг, копії яких надано позивачем для стягнення заборгованості, ПП "Сервіском" просить провести судову почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити Кіровоградському відділенню Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз. На вирішення судового експерта відповідач просить поставити наступне питання: чи виконано директором ПП "Сервіском" ОСОБА_4 підпис від імені ПП "Сервіском" на перерахованих ним документах, а саме: в видаткових накладних, довіреностях та актах надання послуг.

Оцінюючи, докази, які містять матеріали справи, та доводи, з яких відповідачем обґрунтоване клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав проведення останньої у даній справі.

Крім того, відповідач просить застосувати позовну давність при вирішенні спору в частині стягнення пені, яка нарахована позивачем за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань по оплаті отриманого товару за договором поставки товару №3039 від 15.05.2013.

Розглянувши наявні матеріали справи, оглянувши надані позивачем оригінали документів, копії яких містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2013 між ТОВ "ОСОБА_1 СЕРВІС" (виконавець) та ПП "Сервіском" (замовник) укладено договір надання послуг технічного обслуговування та ремонту автомобілів №3038 (надалі - договір №3038).

За умовами пункту 1.1. договору №3038 виконавець за завданням замовника зобов'язується прийняти на технічне обслуговування і ремонт автомобілі замовника, а замовник зобов'язується оплатити виконані ремонтні роботи та надані послуги у відповідності до умов договору.

Розрахунки за надані послуги за договором проводяться шляхом перерахування коштів в національній валюті на розрахунковий рахунок виконавця, відповідно до виставленого рахунку-фактури при умові його відповідності замовленню або акту приймання-передачі (пункт 6.1 договору № 3038).

Пунктом 6.2. договору № 3038 визначено, що всі розрахунки по договору проводяться замовником протягом п'яти банківських днів з дня виставлення рахунку вартості послуг та підписання акту прийому - передачі виконаних робіт.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2013, у випадку коли жодна з сторін не заявила про розірвання договірних відносин на протязі одного місяця до закінчення строку дії договору, договір автоматично продовжується на кожний послідуючий календарний рік (пункти 8.1.- 8.3. договору №3038).

Договір №3038 підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Крім того, 15.05.2013 між ТОВ "ОСОБА_1 СЕРВІС" (постачальник) та ПП "Сервіском" (покупець) укладено договір поставки № 3039 (надалі - договір №3039).

Відповідно до пункту 1.1. цього договору постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити на умовах даного договору - запасні частини, далі за текстом - товар.

В пункті 2.1. договору №3039 сторони погодили, що найменування, асортимент, ціна, вартість, кількість товару зазначається в накладних на товар, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до пункту 3.1. договору №3039 постачальник поставляє товар партіями, згідно поданих покупцем заявок. Місцем поставки є склад постачальника: м. Кіровоград, вул. Виставочна, 1В.

Оплату за кожну партію товару, яка поставляється за даним договором, покупець проводить в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів - вартості партії товару - на розрахунковий рахунок постачальника на підставі виставленого рахунку-фактури. Рахунок-фактура на оплату партії товару надається постачальником протягом одного дня з моменту підписання сторонами накладної, про узгодження окремої партії товару. Форма оплати протягом 30 календарних днів з моменту отримання товару (пункти 5.1.- 5.3. договору №3039).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2015, але в будь-якому випадку до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань по даному договору. У випадку якщо не одна із сторін не заявила про розірвання договірних обов'язків на протязі одного місяця до дня закінчення строку дії договору то договір автоматично продовжується ще на кожен наступний рік (пункти 9.1. - 9.2. договору №3039).

Договір №3039 підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

За твердженням позивача останнім належним чином виконувались зобов'язання за укладеними договорами №3038 та №3039 щодо технічного обслуговування і ремонту автомобілів замовника та поставки запасних частин, тоді як позивач не в повному обсязі виконав свої зобов'язання по їх оплаті.

Так, відповідно до умов договору №3038 позивач надав відповідачу послуги з технічного обслуговування, що підтверджується належним чином засвідченими копіями підписаних представниками сторін актів надання послуг та виставленими рахунками (оригінали яких оглянуто у судовому засіданні): рахунок на оплату №2254 від 21.11.2013 на суму 25319,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №2254 від 21.11.2013; рахунок на оплату №243 від 20.02.2014 на суму 210,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №243 від 20.02.2014; рахунок на оплату №285 від 25.02.2014 на суму 300,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №285 від 21.11.2013; рахунок на оплату №318 від 28.02.2014 на суму 137,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №318 від 28.02.2014; рахунок на оплату №396 від 19.03.2014 на суму 437,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №396 від 19.03.2014; рахунок на оплату №381 від 14.04.2014 на суму 44914,42 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №381 від 14.04.2014; рахунок на оплату №547 від 14.04.2014 на суму 562,50 грн, з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №547 від 14.04.2014; рахунок на оплату №570 від 17.04.2014 на суму 375,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №570 від 17.04.2014; рахунок на оплату №683 від 12.05.2014 на суму 375,00 гри з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №683 від 12.05.2014; рахунок на оплату №684 від 12.05.2014 на суму 250,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №684 від 12.05.2014; рахунок на оплату №754 від 21.05.2014 на суму 687,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №754 від 21.05.2014; рахунок на оплату №775 від 23.05.2014 на суму 375,00 грн з ПДВ. послугу надано на підставі акту надання послуг №775 від 23.05.2014; рахунок на оплату №778 від 23.05.2014 на суму 562,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №778 від 23.05.2014; рахунок на оплату №810 від 28.05.2014 на суму 875,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №810 від 28.05.2014; рахунок на оплату №817 від 29.05.2014 на суму 6055,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №817 від 29.05.2014; рахунок на оплату №848 від 03.06.2014 на суму 505,00 гри з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №848 від 03.06.2014; рахунок на оплату №875 від 06.06.2014 на суму 515,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №875 від 06.06.2014; рахунок на оплату №900 від 12.06.2014 на суму 375,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №900 від 12.06.2014; рахунок на оплату №918 від 13.06.2014 на суму 620,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №918 від 13.06.2014; рахунок на оплату №937 від 20.06.2014 на суму 23109,42 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №937 від 20.06.2014; рахунок на оплату №944 від 19.06.2014 на суму 6151,24 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №944 від 19.06.2014; рахунок на оплату №949 від 18.06.2014 на суму 687,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №949 від 18.06.2014 року; рахунок на оплату №951 від 18.06.2014 на суму 375,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №951 від 18.06.2014; рахунок на оплату №942 від 19.06.2014 на суму 875,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №942 від 19.06.2014; рахунок на оплату №958 від 19.06.2014 на суму 687,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №958 від 19.06.2014; рахунок на оплату №970 від 20.06.2014 на суму 1200,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №970 від 20.06.2014; рахунок на оплату №981 від 23.06.2014 на суму 3464,08 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №981 від 23.06.2014; рахунок на оплату №1021 від 27.06.2014 на суму 687,50 грн. з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1021 від 27.06.2014; рахунок на оплату №1024 від 27.06.2014 на суму 375,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1024 від 27.06.2014; рахунок на оплату №1040 від 02.07.2014 на суму 320,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1040 від 02.07.2014; рахунок на оплату №1076 від 08.07.2014 на суму 1187,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1076 від 08.07.2014; рахунок на оплату №1089 від 11.07.2014 на суму 9600,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1089 від 1 1.07.2014; рахунок на оплату №1101 від 15.07.2014 на суму 125,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1101 від 15.07.2014; рахунок на оплату №1103 від 15.07.2014 на суму 2775,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1103 від 15.07.2014; рахунок на оплату №1123 від 18.07.2014 на суму 62,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1123 від 18.07.2014; рахунок на оплату №1138 від 21.07.2014 на суму 975,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг № 1138 від 21.07.2014; рахунок на оплату №1142 від 22.07.2014 на суму 1000,00 грнз ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1142 від 22.07.2014; рахунок на оплату №1146 від 22.07.2014 на суму 875,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1146 від 22.07.2014; рахунок на оплату №1198 від 04.08.2014 на суму 1437,50 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1198 від 04.08.2014; рахунок на оплату №1200 від 04.08.2014 на суму 210,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1200 від 04.08.2014; рахунок на оплату №1090 від 08.08.2014 на суму 9760,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1090 від 08.08.2014; рахунок на оплату №1293 від 19.08.2014 на суму 400,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1293 від 19.08.2014; рахунок на оплату №1387 від 11.09.2014 на суму 12305,00 грн з ПДВ, послугу надано на підставі акту надання послуг №1387 від 11.09.2014.

Крім того, позивач посилається на рахунок №1670 та акт надання послуг №1670 від 06.11.2014 на суму 105,00 грн.

За твердженням позивача вищезазначені рахунки на оплату наданих послуг за договором №3038 були вручені для оплати відповідачу разом з підписанням актів надання послуг.

Як зазначено позивачем в позовній заяві заборгованість відповідача за договором №3038 при зверненні з позовною заявою до господарського суду складала 151340,66 грн.

Після часткової оплати відповідачем рахунку №778 згідно платіжного доручення №226 від 11.03.2016 в сумі 562,50 грн сума заборгованості за договором №3038 склала 150778,16 грн.

Однак, господарський суд вважає, що акт надання послуг №1670 від 06.11.2014 не підписаний зі сторони відповідача, а тому не є належним доказом, що підтверджує факт надання послуг з технічного обслуговування автомобіля на суму 105,00 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором №3038 складає 150673,16 грн.

Відповідно до умов договору №3039 позивачем передано відповідачу товар: на суму 7533,24 грн згідно видаткової накладної №2065 від 30.09.2013, на суму 8229,28 грн згідно видаткової накладної №2535 від 12.12.2013, на суму 860,00 грн згідно видаткової накладної №99 від 24.01.2014, на суму 19939,28 грн згідно видаткової накладної №335 від 05.03.2014, на суму 9328,95 грн згідно видаткової накладної №476 від 03.04.2014 на суму 7142,08 гри згідно видаткової накладної №583 від 22.04.2014, на суму 12067,04 грн згідно видаткової накладної №593 від 23.04.2014, на суму 7329,59 грн згідно видаткової накладної №616 від 25.04.2014 року, на суму 11589,84 грн згідно видаткової накладної №623 від 29.04.2014, на суму 4282,73 грн згідно видаткової накладної №655 від 05.05.2014, на суму 12939,76 грн згідно видаткової накладної №645 від 07.05.2014 на суму 7545,35 грн згідно видаткової накладної №667 від 07.05.2014, на суму 5072,42 грн згідно видаткової накладної №674 від 08.05.2014, на суму 4196,92 грн згідно видаткової накладної №695 від 13.05.2014, на суму 12130,29 грн згідно видаткової накладної №700 від 14.05.2014, на суму 2235,00 грн згідно видаткової накладної №710 від 15.05.2014, на суму 940,00 грн згідно видаткової накладної №711 від 15.05.2014, на суму 13376,59 грн згідно видаткової накладної №716 від 16.05.2014, на суму 811,76 грн згідно видаткової накладної №736 від 22.05.2014, на суму 4885,42 грн згідно видаткової накладної №341 від 20.05.2014, на суму 10801,39 грн згідно видаткової накладної №760 від 22.05.2014 на суму 4879,44 грн згідно видаткової накладної №767 від 22.05.2014, на суму 774,00 грн згідно видаткової накладної №772 від 23.05.2014, на суму 7285,72 грн згідно видаткової накладної №786 від 23.05.2014, на суму 3052,95 грн згідно видаткової накладної №787 від 26.05.2014, на суму 12130,17 грн згідно видаткової накладної №791 від 27.05.2014, на суму 1420,00 грн згідно видаткової накладної №804 від 28.05.2014, на суму 3890,00 грн згідно видаткової накладної №805 від 28.05.2014, на суму 8238,00 грн згідно видаткової накладної №825 від 30.05.2014, на суму 8485,77 гри згідно видаткової накладної №834 від 02.06.2014, на суму 1740,00 грн згідно видаткової накладної №836 від 02.06.2014, на суму 3380,00 грн згідно видаткової накладної №835 від 02.06.2014, на суму 21432,37 грн згідно видаткової накладної №845 від 03.06.2014, на суму 1818,00 грн згідно видаткової накладної №858 від 04.06.2014, на суму 6454,27 грн згідно видаткової накладної №865 від 05.06.2014, на суму 2596,86 грн згідно видаткової накладної №873 від 06.06.2014, на суму 3205,28 грн згідно видаткової накладної №884 від 10.06.2014, на суму 1613,21 грн згідно видаткової накладної №885 від 10.06.2014, на суму 15787,46 грн згідно видаткової накладної №886 від 11.06.2014, на суму 1455,23 грн згідно видаткової накладної №905 від 11.06.2014, на суму 27619,92 грн згідно видаткової накладної №912 від 16.06.2014, на суму 1200,00 грн згідно видаткової накладної №915 від 13.06.2014, на суму 21374,86 грн згідно видаткової накладної №908 від 13.06.2014, на суму 13544,59 грн згідно видаткової накладної №952 від 18.06.2014, на суму 1552,20 грн згідно видаткової накладної №971 від 20.06.2014, на суму 520,00 грн згідно видаткової накладної №985 від 23.06.2014, на суму 7899,69 грн згідно видаткової накладної №993 від 24.06.2014, на суму 3258,72 грн згідно видаткової накладної №1000 від 25.06.2014, на суму 4595,60 грн згідно видаткової накладної №1003 від 25.06.2014, на суму 2227,04 грн згідно видаткової накладної №1023 від 27.06.2014, на суму 1440,00 грн згідно видаткової накладної №1027 від 28.06.2014, на суму 1760,00 грн. згідно видаткової накладної №1028 від 28.06.2014, на суму 9267,58 грн згідно видаткової накладної№1035 від 01.07.2014, на суму 3227,14 грн згідно видаткової накладної №1029 від 01.07.2014, на суму 900,00 грн згідно видаткової накладної №1061 від 04.07.2014, на суму 423,16 грн згідно видаткової накладної №1098 від 15.07.2014, на суму 886,50 грн згідно видаткової накладної №1129 від 18.07.2014 на суму 389,74 грн згідно видаткової накладної №1165 від 28.07.2014, на суму 430,92 грн згідно видаткової накладної №1233 від 08.08.2014, на суму 779,48 грн згідно видаткової накладної №1220 від 06.08.2014.

За твердженням позивача разом з підписанням видаткових накладних відповідачу вручались рахунки на оплату поставленого товару.

Як зазначено позивачем в позовній заяві заборгованість відповідача за договором №3039 складає 376172,94 грн.

Після часткової оплати відповідачем рахунків №№ 716, 760, 787, 791 згідно платіжного доручення №227 від 11.03.2016 в сумі 39361,10 грн сума заборгованості за договором №3039 склала 336811,84 грн.

Проте господарський суд враховує, що видаткові накладні (акт надання послуг) №2535 від 12.01.2014 на суму 8229,28 грн, №99 від 24.02.2014 на суму 860,00 грн, № 772 від 23.05.2014 на суму 774,00 грн та №804 від 28.05.2014 на суму 1420,00 грн не підписані зі сторони позивача його представником, а тому не можуть підтверджувати факт здійснення такої господарської операції.

Таким чином, сума заборгованості за договором №3039 складає 325528,56 грн.

Вирішуючи спір про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за договорами №3038 та №3039, господарський суд враховує положення частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір №3038 за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями частини 1 статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Укладений між сторонами договір №3039 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оцінюючи надані сторонами докази, господарський суд прийшов до висновку, що підписані представниками позивача та відповідача акти надання послуг та видаткові накладні є первинними документами, які підтверджують проведення між сторонами господарських операцій з надання послуг технічного обслуговування та ремонту автомобілів та поставки запасних частин.

Таким чином, господарський суд враховує, що матеріалами справи підтверджується факт здійснення господарських операцій між сторонами за договорами №3038 та №3039.

Зокрема, господарський суд вважає доведеною позивачем та не спростованою відповідачем наявність заборгованості відповідача за договором №3038 в сумі 150778,16 грн та за договором №3039 в сумі 325528,56 грн.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Доказів сплати заборгованості за договорами №3038 та №3039 відповідачем господарському суду не надано.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 476201,72 грн.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 27261,00 грн - 3% річних та 337307,00 грн інфляційних втрат, в тому числі: за договором №3038 - 7917, 00 3% річних та 100457,79 грн інфляційних втрат, за договором 3039 - 19345,00 грн №5 річних та 236849,21 грн інфляційних втрат.

Розглядаючи спір в цій частині, господарський суд враховує положення частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки господарським судом не визнано в якості належних доказів, які підтверджують факт проведення господарських операції: акт надання послуг №1670 від 06.11.2014 на суму 105,00 грн, видаткові накладні (акт надання послуг) №2535 від 12.01.2014 на суму 8229,28 грн, №99 від 24.02.2014 на суму 860,00 грн, № 772 від 23.05.2014 на суму 774,00 грн та №804 від 28.05.2014 на суму 1420,00 грн нарахування позивачем на ці суми 3% річних (5,00 грн, 527,00 грн, 52,00 грн, 39,00 грн, 71,00 грн) та інфляційних втрат 61,42 грн, 6497,15 грн, 675,94 грн, 479,92 грн, 880,47 грн) є необґрунтованим, в іншій частині розрахунок позивача відповідає умовам договору, чинного законодавства та не спростовано відповідачем.

Таким чином, господарський суд прийшов до висновку, що стягненню з відповідача за договорами №3038 та №3039 підлягає 26567,00 грн - 3% річних та 328412,10 грн інфляційних втрат.

Також, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 267114,04 грн пені за договором №3039.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи сторонами в пункті 7.5. договору №3039 передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати кожної партії товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка була встановлена і діяла в період прострочення, від вартості неоплаченої партії товару за кожен день прострочення оплати. Нарахування пені припиняється з моменту повної оплати поставленої партії товару.

Отже, даним пунктом договору сторони змінили порядок нарахування пені, встановлений частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Позивачем , враховуючи положення пункту 7.5. договору №3039 нараховано пеню за період з 30.10.2013 по 01.03.2016.

Проте, відповідач у своїх поясненнях зазначає про сплив позовної давності щодо стягнення з останнього суми пені.

Господарський суд враховує, що пункт 1 частини 2 статті 258 Цивільного кодексу України встановлює спеціальну позовну давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в один рік.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 Цивільного кодексу України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 Цивільного кодексу України).

За вимогами частини 3 статті 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до частин 4, 5 цієї статті сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Згідно пункту 4.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін.

Також, суд враховує положення частини 4 статті 51 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої днем подання позову слід вважати дату поштового штемпеля підприємства зв'язку, через яке надсилається позовна заява (а в разі подання її безпосередньо до господарського суду - дату реєстрації цієї заяви в канцелярії суду).

Як вбачається з матеріалів справи до господарського суду Кіровоградської області з позовом у даній справі позивач звернувся 04.03.2016.

Отже, враховуючи порядок нарахування пені, встановлений пунктом 7.5. договору №3039 та річний строк позовної давності, пеня, яка підлягає стягненню з відповідача, має розраховуватись за період з 04.03.2015 по 01.03.2016. При цьому, господарський суд враховує, що позивачем не наведено суду поважності причин пропуску строку позовної давності щодо стягнення пені за період з 30.10.2013 по 03.03.2015 включно, а з матеріалів справи господарський суд таких причин не встановив.

Як вбачається із матеріалів справи сума заборгованості за договором №3039 станом на 04.03.2015 складала 325528,56 грн.

Таким чином, розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача складає 170529,40 грн, виходячи із суми боргу 325528,56 грн за період з 04.03.2015 по 01.03.2016.

За викладених обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково, а саме: в частині стягнення з відповідача: 1001710,22 грн заборгованості, з яких: 476201,72 грн основного боргу, 170529,40 грн пені, 26567, 00 грн - 3% річних та 328412,10 грн інфляційних втрат.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України на відповідача покладаються витрати по сплаті судового збору в сумі у справі в сумі 15025,65 грн.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Сервіском" (Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Соколівське, ідентифікаційний код 32265591) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 СЕРВІС" (м. Кіровоград, вул. Виставочна, 1В, ідентифікаційний код 38037440) - 1080641,54 грн заборгованості, з яких: 476201,72 грн основного боргу, 249460,72 грн пені, 26567, 00 грн - 3% річних та 328412,10 грн інфляційних втрат, а також 16209,62 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 02.07.2016.

Головуючий суддя О.Б. Шевчук

Суддя Н.В. Болгар

Суддя М.С. Глушков