КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 910/29573/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Руденко М.А.

за участю представників:

від позивача - Політило О.В., директор; Пуеккер Андреас, довіреність №б/н від 01.01.2016; Гішко В.С., довіреність № б/н від 23.06.2015; Жученя Ю.Ю., довіреність № 1 від 01.01.2016; Крикуненко С.В., довіреність № б/н від 01.01.2016;

від відповідача - Яровий Я.В., довіреність № б/н від 15.07.2015,

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" на рішення господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі №910/29573/15 (суддя Демидов В.О.) за позовом товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" про тлумачення умов угоди про незалежну майстерню (сервісний центр) від 03.05.1999 р. та Договору з дилером від 23.06.2005 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" про тлумачення змісту пункту 1 Угоди про незалежну майстерню (сервісний центр) (далі за текстом Угода) від 03.05.1999, змісту підпункту "ж" п. 2.1 Угоди від 03.05.1999, змісту п. 2.1 Угоди від 03.05.1999, змісту пункту 3.1 статті 3 Договору з Дилером від 23.06.2005 (далі за текстом Договір), змісту пункту 2.1 статті 2 Договору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі №910/29573/15 у задоволенні позову відмовлено, з огляду на те, що тлумачення правочину можливе до початку виконання сторонами його умов.

Крім цього, суд дійшов висновку про те, що спір між сторонами щодо різного уявлення волевиявлення кожної із сторін відсутній.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі №910/29573/15 скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог скарги позивач посилається на необхідність витлумачення змісту спірних умов договору за правилами, викладеними у статті 213 Цивільного кодексу України та наявності розбіжностей у розумінні сторонами цих умов.

В ході здійснення апеляційного провадження товариством з обмеженою відповідальністю "Проскан" подано до суду заяву про його залучення до участі у даній справі, як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

В обґрунтування вказаного клопотання заявник посилається на те, що він перебуває у договірних відносинах з відповідачем, а умови укладених між ними договорів є аналогічними умовам договорів, що просить розтлумачити позивач.

Колегія суддів, розглянувши подане клопотання, дійшла висновку про його відхилення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Отже, вказаною нормою передбачено підставу для залучення до участі у справі третіх осіб без самостійних вимог - вплив рішення з господарського спору на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

У даному випадку наведена підстава для залучення до участі у справі як третьої особи - ТОВ "Проскан" відсутня, оскільки обставини існування укладених між відповідачем та вказаним товариством договорів, умови яких є аналогічними умовам, що просить розтлумачити позивач у даній справі, жодним чином не свідчать про вплив рішення на права та обов'язки ТОВ "Проскан".

Таким чином, вказане клопотання відхиляється колегією суддів за необґрунтованістю.

Представники апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 29.06.2016 підтримали вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Журавлина" (далі за текстом - майстерня) 03.05.1999 укладено Угоду про незалежну майстерню (сервісний центр) (далі - Угода), відповідно до п. 1 якої майстерня повинна надавати технічну допомогу, забезпечувати експлуатацію та ремонт (далі за текстом - послуги) вантажних автомобілів, автобусів, шасі та двигунів з торговим знаком "Сканія" та будь-яких інших товарів, виготовлених Сканією Україна або Сканією СВ АБ (далі за текстом - Товари); придбавати у Сканії Україна або будь-якого уповноваженого Сканією Україна дистриб'ютора запасні частини, комплектуючі деталі та будь-яке інше допоміжне обладнання для товарів, які час від часу виробляються Сканією Україна або Сканією СВ АБ, або за їх дозволом (далі - запасні частини), для надання послуг або їх подальшого перепродажу майстернею; придбавати або орендувати у Сканії Україна будь-які інструменти, механізми та обладнання (далі за текстом - обладнання), визначені сторонами, які можуть бути необхідними для надання послуг. Для надання послуг майстерня використовує тільки Запасні частини. Сторони погоджуються, що технічні вимоги стосовно строків надання послуг та їх обсягу визначаються інструкціями з після продажного обслуговування та іншими інструкціями, які час від часу розробляються Сканією Україна.

Відповідно до підпунктів а, б пункту 1 Угоди, майстерня зобов'язана надавати технічну допомогу, забезпечувати експлуатацію та ремонт вантажних автомобілів, автобусів, шасі та двигунів з торговим знаком "Сканія" та будь-яких інших товарів, виготовлених Сканією Україна або Сканією СВ АБ; майстерня повинна придбавати у Сканії Україна або будь-якого уповноваженого Сканією Україні дистриб'ютора запасні частини, комплектуючі деталі та будь-яке інше допоміжне обладнання для товарів, які час від часу виробляються Сканією Україна або Сканією СВ АБ, або за їх дозволом (Запасні частини), для надання обумовлених Угодою послуг або їх подальшого перепродажу майстернею.

Згідно підпункту "є" п. 2.1 Угоди майстерня зобов'язується та погоджується з тим, що протягом усього терміну дії цієї угоди вона протягом періоду, доки майстерня залишатиметься уповноваженою майстернею Сканії Україна на території, не повинна виготовляти, рекламувати та продавати будь-який товар, аналогічний або подібний товарам, або який може становити будь-яку конкуренцію Товарам.

Відповідно до підпункту "ж" п. 2.1 Угоди майстерня не повинна виготовляти та збувати, прямо чи опосередковано, будь-які товари, або надавати, прямо чи опосередковано, будь-які послуги, які можуть складати конкуренцію товарам або послугам, а також не повинна бути власником або придбавати, прямо чи опосередковано, дольову участь або інші права у будь-якому виробнику або дистриб'юторі таких товарів.

Крім цього, 23.06.2005 між товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Сканія Україна" та товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Журавлина" (далі - дилер) було укладено договір з Дилером (далі - договір), відповідно до п. 2.1 ст. 2 якого дилер бере на себе зобов'язання здійснювати придбання продукції тільки у Сканії або у її уповноважених представників, крім випадків, коли жоден з них не виробляє або не поставляє продукцію необхідну замовнику, або продукція Scania CV АВ є вживаною.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Договору дилер зобов'язаний, прямо або опосередковано, не виробляти та не розповсюджувати товари, які можуть конкурувати із продукцією.

Дилер не вправі укладати аналогічні за своїм предметом та завданнями договори і/або угоди з іншими виробниками та постачальниками подібної продукції (п. 3.2 ст. 3 договору).

Крім того, Дилер зобов'язаний, прямо або опосередковано, не виробляти та не розповсюджувати товари, які можуть конкурувати із Продукцією (п. 3.1 ст. 3 Договору із дилером).

Відповідно до пункту 1.1 ст. 1 Договору з дилером термін "оригінальні запчастини" означає запасні частини, додаткове обладнання, змінні вузли, які виробляє чи імпортує Сканія (Київ,Україна).

Відповідно до пункту 13.1 статті 13 Договору з Дилером останній може бути припинено за письмовою заявою будь-якої із сторін шляхом укладання угоди про припинення Договору за умови направлення не менш як за шість місяців відповідного повідомлення (листом з оголошеною цінністю та повідомленням про вручення) на адресу іншої сторони.

Згідно із пунктом 15.1 ст. 15 Договору з Дилером всі суперечки та конфлікти за цим Договором, а саме, але не виключно, з питань його тлумачення, порушення будь-яких його положень, припинення або недійсності, які не вдалось врегулювати шляхом переговорів, передаються на розгляд у встановленому чинним законодавством порядку до господарського суду з врахуванням встановленої законом підсудності справ.

Підпунктом "в" пункту 4.2. Угоди будь-яка із сторін може негайно припинити дію цієї угоди шляхом надання письмового повідомлення іншій стороні, якщо така інша сторона стає неплатоспроможною або банкрутом, або вимагає введення мораторію на здійснення платежів, або у випадку, якщо будь-яка з форс-мажорних обставин, визначених у Рамковій угоді, укладеній сторонами на дату укладання цієї угоди унеможливлює виконання цією угоди іншою Стороною протягом строку понад 60 (шістдесят) днів.

Предметом даного спору є вимоги позивача про тлумачення змісту пункту 1 Угоди про незалежну майстерню (сервісний центр) (далі за текстом Угода) від 03.05.1999, змісту підпункту "ж" п. 2.1 Угоди від 03.05.1999, змісту п. 2.1 Угоди від 03.05.1999, змісту пункту 3.1 статті 3 Договору з Дилером від 23.06.2005 (далі за текстом Договір), змісту пункту 2.1 статті 2 Договору.

Так, позивач просить розтлумачити наступне:

- чи містять положення Угоди, зокрема, пункт 1 Угоди, заборону на надання Майстернею послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів інших марок ніж Scania?

- чи містять положення Угоди, зокрема, пункт 1 Угоди, заборону на надання Майстернею послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів марок MAN, DAF, TRABOSA, RENAULT?

- чи містять положення Угоди, зокрема, підпункт "є" пункту 2.1 та підпункт "ж" пункту 2.1 Угоди, перелік прямих чи опосередкованих конкурентів компанії Scania або TOB "Сканія Україна"?

- чи визначають положення Угоди, зокрема підпункт "є" пункту 2.1 та підпункт "ж" пункту 2.1 Угоди, спосіб, в який сторони Угоди можуть визначати перелік прямих чи опосередкованих конкурентів компанії Scania або TOB "Сканія Україна"?

- чи містять положення Угоди, зокрема, підпункт "є" пункту 2.1 та підпункт "ж" пункту 2.1 Угоди, заборону на надання Майстернею послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів інших марок, ніж Scania?

- чи містять положення Угоди, зокрема, підпункт "є" пункту 2.1 та підпункт "ж" пункту 2.1 Угоди, заборону на надання Майстернею послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів марок I MAN, DAF, TRABOSA, RENAULT?

- чи регулюють положення Договору, зокрема, пункт 3.1 статті 3 Договору, відносини сторін Договору щодо проведення ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів?

- чи містять положення Договору, зокрема, пункт 3.1 статті 3 Договору, перелік прямих чи опосередкованих конкурентів компанії Scania або TOB "Сканія Україна"?

- чи визначають положення Договору, зокрема, пункт 3.1 статті 3 Договору, спосіб, в який сторони Договору можуть визначати перелік прямих чи опосередкованих конкурентів компанії Scania або TOB "Сканія Україна"?

- чи містять положення Договору, зокрема, пункт 3.1 статті 3 Договору, заборону на надання Дилером послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів інших марок ніж Scania?

- чи містять положення Договору, зокрема, пункт 3.1 статті 3 Договору, заборону на надання Дилером послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів марок MAN, DAF, TRABOSA, RENAULT?

- чи передбачає пункт 2.1 статті 2 Договору право Дилера на купівлю вживаної продукції Scania CV AB у третіх осіб, тобто не у TOB "Сканія Україна"?

- чи містять положення Договору зобов'язання Дилера відмовляти в поставці продукції замовнику, який звертається до Дилера з замовленням на придбання необхідної йому продукції, яка не виробляється TOB "Сканія Україна" та її уповноваженими представниками?

- чи передбачає пункт 2.1 статті 2 Договору право Дилера на купівлю у третіх осіб, тобто не у TOB "Сканія Україна" та її уповноважених представників, продукції, яка не виробляється TOB "Сканія Україна" та її уповноваженими представниками, проте є необхідною для замовника, який звертається до Дилера з замовленням на придбання необхідної йому продукції?

В обґрунтування вказаних вимог позивач посилається на необхідність витлумачення змісту спірних умов договору за правилами, викладеними у статті 213 Цивільного кодексу України та наявності розбіжностей у розумінні сторонами цих умов.

Згідно статті 637 Цивільного кодексу України тлумачення умов договору здійснюється відповідно до статті 213 цього Кодексу. У разі тлумачення умов договору можуть враховуватися також типові умови (типові договори), навіть якщо в договорі немає посилання на ці умови.

Відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами).

На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

Так, при тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів.

Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Якщо за правилами, встановленими частиною третьою цієї статті, немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

Підставою для тлумачення судом угоди є наявність спору між сторонами угоди щодо її змісту, невизначеність і незрозумілість буквального значення слів, понять і термінів тексту всієї угоди або її частини, що не дає змогу з'ясувати дійсним зміст угоди або її частини, а волевиявлення сторони правочину не дозволяє однозначно встановити її намір.

Тобто, у розумінні наведених приписів, на вимогу однієї або двох сторін договору суд може постановити рішення про тлумачення змісту цього договору без зміни його умов. При цьому, зважаючи на те, що метою тлумачення правочину є з'ясування змісту його окремих частин, який складає права та обов'язки сторін, тлумачення слід розуміти як спосіб можливості виконання сторонами умов правочину, тому тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов.

З огляду на викладене, тлумаченню підлягає зміст угоди або її частина у способи, встановлені статтею 213 Цивільного кодексу України, тобто, тлумаченням правочину є встановлення його змісту відповідно до волевиявлення сторін при його укладенні, усунення неясностей та суперечностей у трактуванні його положень.

Аналогічної позиції про те, що тлумачення договору можливе до початку виконання сторонами його умов дотримується також Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 26.09.2013 у справі №925/137/13-г.

Крім цього, Верховний Суд України (постанова від 01.07.2015 у справі №910/24029/13), переглядаючи постанову Вищого господарського суду України від 18.02.2015 у справі № 910/24029/13, залишив без змін рішення господарського суду міста Києва від 18.04.2014, яким відмовлено у задоволенні зустрічного позову про тлумачення умов договору, з огляду на те, що таке тлумачення відповідно до ст. 213 Цивільного кодексу України можливе до початку виконання сторонами його умов, а не після тривалого виконання договору.

Згідно ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, суд зобов'язаний враховувати позицію Верховного Суду України.

У даному випадку, договори, умови яких позивач просить розтлумачити, вже виконувалися сторонами протягом тривалого часу, що не заперечується жодною із сторін.

В свою чергу, виконання договорів унеможливлює їх тлумачення.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду, що тлумачення умов спірних договорів після початку їх виконання не відповідає приписам статті 213 Цивільного кодексу України.

При цьому, слід також зазначити, що враховуючи зміст поставлених позивачем на тлумачення суду питань, він фактично просить суд роз'яснити порядок виконання договорів, які вже і так тривалий час виконувалися сторонами.

Отже, місцевим господарським судом обґрунтовано відмовлено у задоволенні позову.

Разом з тим, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову вдався до тлумачення в мотивувальній частині змісту п. 1, п.п. "є", "ж" п. 2.1 та зазначив, що доходить висновку про чітке і зрозуміле встановлення обов'язку позивача при наданні послуг з ремонту та технічного обслуговування транспортних засобів використовувати тільки запасні частини Scania, при цьому позивач не повинен виготовляти, рекламувати та продавати будь-який товар, або надавати будь-які послуги, які можуть складати конкуренцію товарам або послугам Scania.

Крім того, в оскаржуваному рішенні зазначено, що виходячи із сукупності положень договору з Дилером, зокрема, змісту п.п. 2.1, 3.1, 3.2 товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" не повинно виготовляти, рекламувати та продавати будь-який товар, або надавати будь-які послуги, які можуть складати конкуренцію товарам або послугам Scania.

Враховуючи відмову у задоволенні позову судом першої інстанції необґрунтовано зазначено про тлумачення вказаних пунктів, отже такі висновки підлягають виключенню із мотивувальної частини рішення.

Проте, враховуючи те, що наведене порушення не призвело до прийняття неправильного рішення, оскаржуваний судовий акт підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю фірма "Журавлина" залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 19.01.2016 у справі №910/29573/15 - без змін.

2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника - позивача у справі.

3. Матеріали справи №910/29573/15 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

М.А. Руденко