ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2016 р. Справа № 922/352/16

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Потапенко В.І., суддя Гребенюк Н. В. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Бєлкіній О.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність від 14.12.2015 р.;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача - Регіонального відділення Фонду державного майна України в Харківській області, м. Харків (вх.№ 1092 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 29 березня 2016 р. у справі № 922/352/16

за позовом Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" , м. Харків

до Регіонального відділення Фонду державного майна України в Харківській області, м. Харків

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" звернулось до господарського суду з позовною заявою до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про внесення змін до Договору оренди № 4877-Н від 24.03.2011р., укладеного між позивачем та відповідачем, шляхом викладення його пунктів у редакції додаткової угоди позивача від 01.10.2015р., а саме:

а) пункт 3.1. Договору викласти в новій редакції: "Орендна плата визначається на підставі п.10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р.№ 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 (одну) грн. на рік. Індексація річної орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції до 12 січня року, наступного за звітним";

б) пункт 3.2. Договору викласти в новій редакції: "Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством."

Рішенням господарського суду Харківської області від 29 березня 2016 року у справі № 922/352/16 (суддя Кухар Н.М.) позовні вимоги задоволено частково.

Внесено зміни до Договору оренди від 24.03.2011р. № 4877-Н, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області () та Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Центру поштового зв'язку № 7 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (), а саме:

а) пункт 3.1. Договору викладено в наступній редакції: "Орендна плата визначається на підставі п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку), і становить без ПДВ 1 (одну) грн. на рік. Індексація річної орендної плати проводиться один раз на рік на підставі річних індексів інфляції до 12 січня року, наступного за звітним";

б) пункт 3.2. Договору викладено в наступній редакції: "Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством.".

В частині позовних вимог щодо встановлення дати набуття чинності з 01 жовтня 2015 року змін до Договору оренди від 24 березня 2011 року № 4877-Н у позові відмовити.

Стягнуто з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" витрати з оплати судового збору в розмірі 689,00 грн.

Відповідач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області подав на зазначене рішення до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність викладених в рішенні висновків суду, обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить це рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким в позові відмовити, а в решті рішення залишити без змін.

В обгрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що місцевий господарський суд не здійснив всебічного, повного та обєктивного розгляду всіх обставин у справ в їх сукупності, належним чином не проаналізував правовідносин, що виникли та існували між сторонами та третьою особою, внаслідок чого його висновки не можуть вважатись законними та обґрунтованими.

Зокрема відповідач вказує на безпідставний висновок господарського суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в обґрунтування яких суд послався на положення статею 6, 9 Закону України «Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» та постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2002 р. № 943, відповідно до яких редакції державних та комунальних видань та періодичних видань, заснованих обєднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами,трудовими і журналістськими колективами, підприємства звязку, що їх розповсюджують, користуються орендою в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Відповідач наголошує, що така правова позиція суперечить нормам чинного законодавства та обставинам справи, оскільки відповідно до договору оренди від 24.03.2011 р. № 4877-Н метою користування приміщеннями визначена торгівля непродовольчими товарами-7 кв.м. та на надання поштових послуг-57,65 кв.м. із застосуванням орендних ставок у розмірі 18% та 6% відповідно до Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786,тобто Договором сторони передбачили цілі використання обєкту оренди , які не містять мети розповсюдження періодичних видань, засновниками яких є обєднання громадян, державні науково-дослідні установи, навчальні заклади, трудові і журналістські колективи.

За позицією відповідача, зважаючи на прийняття постанови Кабінету міністрів України від 09.07.2002 р. № 943 до спірних правовідносин слід застосовувати доведені до відома регіональних відділень Фонду Державного майна України листом від 01.10.2002 р. № 10-16-12130 рекомендацій Фонду державного майна України, викладі ними у його наказі від 22.08.2000р. № 1765, згідно яких у разі використання орендарем нерухомого майна об'єкта оренди за кількома цільовими призначеннями для визначення орендної плати можуть використовуватися такі підходи: 1) зонування об'єкта оренди (визначення площі для здійснення кожного з видів діяльності орендаря) з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок і фіксуванням площ зон у договорі оренди; 2) при використанні однієї і тієї самої площі для різних цілей може враховуватися внесок кожного виду діяльності у річну виручку від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) орендаря; 3) при періодичному (сезонному) використанні однієї і тієї самої площі для різних видів діяльності може враховуватися структура напрямів використання майна у часі, з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок.

Апелянт також зазначає, що посилання позивача на право на застосування до нього пільгової місячної орендної плати в розмірі 1 грн. на рік є неправомірним також з огляду на те, що, дійсно, відповідно до пункту 2.2.5.3. Положення про Центр поштового звязку № 6 Харківської дирекції Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта» позивач надає послуги з розповсюдження періодичних видань по передплаті і в роздріб на території України, однак даний вид діяльності позивача не є єдиним, оскільки позивач здійснює ще понад 10 інших видів діяльності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу (вх. № 5115 від 20.05.2016 р.) проти її задоволення заперечує, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

В обґрунтування своїх заперечень зазначає зокрема на те, що відповідач безпідставно посилається на те, що при вирішенні даного спору підлягають застосуванню рекомендації Фонду державного майна України, викладі ними у його наказі від 22.08.2000р. № 1765, оскільки вони встановлюють обмеження, які суперечать положенням статей 6,9 Закону України «Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів».

Зокрема статтями 6,9 Закону України «Про підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів» не передбачено необхідності узгодження у договорі оренди цільового призначення орендованого майна за кожним видом діяльності і поширення заходів державної підтримки на підприємства звязку повязано лише із здійсненням підприємствами звязку діяльності з розповсюдження періодичних друкованих видань зазначених у частинах 1 та 3 статті 6 цього Закону, а відповідно до п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу , затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р.№ 786, розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету , редакціями державних і комунальних видань та періодичних видань, заснованих обєднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами звязку, що їх розповсюджують становить 1 гривню.

Позивач зазначає, що зазначені обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача на встановлення пільгової орендної плати в розмірі як для бюджетних організацій встановлені постановою Верховного суду України від 27.05.2015 р. у справі № 920/49/14, яким визнано за позивачем право на укладення договору оренди нерухомого майна в порядку, встановленому для бюджетних організацій зі встановленням орендної плати у розмірі 1 грн. на рік.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, не скористався своїм правом на участь в ньому, ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 01.06.2016 р. розгляд справи відкладався за його клопотанням через неприбуття його представника, у зв'язку з чим справа розглядається за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, повторно розглянувши справу відповідно до положень статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як правильно встановлено господарським судом першої інстанції, 24.03.2011 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харків ській області (відповідачем) та Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Центру поштового зв'язку № 7 Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" (позивачем) було укладено Договір оренди № 4877-Н, згідно п. 1.1. якого відповідач (орендодавець) передав, а позивач (орендар) прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення операційного залу площею 44,55 кв.м. та сортировки площею 20,10 кв.м на першому поверсі двоповерхового будинку АТС, загальною площею 64,65 кв.м., за адресою: Харківська область, Харківський район, с. Хролі, вул.Червоноармійська, 15.

Факт передання вищевказаного обєкту оренди в строкове платне користу вання позивачу підтверджується Додатком № 1 до Договору, а саме двостороннє підписаним Актом приймання-передачі орендова ного майна від 24.03.2011р.

Відповідно до п. 3.1. Договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженою по становою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995р. № 786 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - грудень 2010 року - 248,46 грн. (згідно з Додатком № 2 до Договору оренди № 4877-Н); орендна плата за перший місяць оренди - березень 2011 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за лютий та березень 2011 року.

Згідно з п. 3.3. Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Пунктом 3.6. Договору визначено, що орендна плата в розмірі 100% перераховується орендарем безпосе редньо до державного бюджету до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики.

Посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 27.05.2015р. у справі № 920/49/14, якою за УДППЗ "Укрпошта" було визнано право на встановлення орендної плати за використання нерухомого майна в розмірі однієї гривні на рік, позивач звернувся до відпові дача з листом за вих. № 19/227 від 30.09.2015р. з проханням підписати додаткову угоду про зміну порядку сплати та розміру орендної плати до 01 (однієї) гривні в рік.

Відповідачем в укладанні додаткової угоди до договору оренди було відмовлено (лист від 15.10.2015р. № 03-4582) та витребувано у позивача документальне підтвердження здійснення розповсюдження державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними уста новами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами на конкретних пло щах.

Позивач зазначає, що докази проведення вищевказаної діяльності були надані до канцелярії Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 06.11.2015р. (супровідний лист від 04.11.2015р. № 19/273), проте залишилися без належної відповіді.

Додаткову угоду про зміну порядку сплати та розміру орендної плати до 01 гривні в рік за Договором оренди № 4877-Н відповідачем підписано не було.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог Українського державного підприємства поштового звязку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" в частині внесення змін до договору оренди, обґрунтовано пославшись на наступні підстави.

Частинами 1, 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" встановлено, що засобам масової інформації у встановленому порядку передаються у безстрокову оренду приміщення загальнодержавної і комунальної власності, якими вони користуються для здійснення виробничої діяльності. Державні та комунальні телерадіоорганізації, редакції державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємства зв'язку, що їх розповсюджують, користуються орендою та послугами поштового, телеграфного і телефонного зв'язку в порядку та за тарифами, встановленими для бюджетних організацій.

Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" норми цього Закону поширюються також на телерадіоцентри та підприємства поліграфії і зв'язку тією мірою, наскільки вони забезпечують діяльність цих засобів масової інформації.

Водночас жодного юридичного механізму реалізації цього положення Законом не передбачено.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні", суб'єкт підприємницької діяльності, який продає, надсилає за передплатою чи іншим способом розповсюджує виданий тираж періодичного видання, є розповсюджувачем продукції друкованого засобу масової інформації.

Відповідно до п. п. 2.2.3, 2.2.4 Статуту УДППЗ "Укрпошта", затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв'язку України від 09.04.2010р. № 176, розповсюдження періодичних друкованих видань по передоплаті або продаж їх у роздріб є одним із видів діяльності підприємства.

Як вбачається зі свідоцтва від 20.08.2001р. № 572, УДППЗ "Укрпошта" внесено до Державного реєстру видавців, виготівників і розповсюджувачів видавничої продукції із зазначенням серед видів діяльності підприємства таких, як видавнича діяльність, розповсюдження видавничої продукції.

Аналогічні положення щодо даного виду діяльності містяться і в положенні про Харківську дирекцію УДППЗ "Укрпошта".

Таким чином, діяльність позивача підпадає під дію Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", Закону України "Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні".

Відповідно до п. 10 Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 4 жовтня 1995 року N 786 (з подальшими змінами і доповненнями до неї), розмір річної орендної плати за оренду нерухомого майна бюджетними організаціями, які утримуються за рахунок державного бюджету, державними та комунальними закладами охорони здоров'я, які утримуються за рахунок державного та місцевих бюджетів, державними та комунальними телерадіоорганізаціями, редакціями державних і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями громадян, державними науково-дослідними установами, навчальними закладами, трудовими і журналістськими колективами, підприємствами зв'язку, що їх розповсюджують, Товариством Червоного Хреста України та його місцевими організаціями, асоціаціями органів місцевого самоврядування із всеукраїнським статусом, а також інвалідами з метою використання під гаражі для спеціальних засобів пересування становить 1 грн.

Зважаючи на те, що позивач здійснює підтримку засобів масової інформації шляхом розповсюдження періодичних друкованих видань, він має право на отримання в оренду комунального майна на тих самих умовах, що і бюджетні установи, зі сплатою оренди в розмірі 1 грн. на рік, і таке право підприємства зв'язку прямо і без обмежень передбачено ч. 3 ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Такої ж позиції дотримується й Верховний Суд України. Зокрема, обставини, що підтверджують правомірність вимог позивача про встановлення орендної плати в розмірі як для бюджетних організацій встановлені постановою Верховного Суду України від 27.05.2015р. у справі № 920/49/14, якою було визнано за Українським державним підприємством поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції та в особі Хмельницької дирекції право на укладення договорів оренди нерухомого майна в порядку, встановленому для бюджетних установ зі встановленням орендної плати у розмірі 1 грн. на рік.

Вищевказана постанова Верховного Суду України була прийнята за результатами перегляду рішень Вищого господарського суду України, за заявою Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" внаслідок неоднакового застосування норм матеріального права, що регламентують відносини оренди (а саме встановлення розміру орендної плати) державного та комунального майна.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України, висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має обовязково враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Застосування відповідачем до спірних правовідносин рекомендацій Фонду державного майна України, викладе ними у його наказі від 22.08.2000р. № 1765, згідно яких у разі використання орендарем нерухомого майна об'єкта оренди за кількома цільовими призначеннями для визначення орендної плати можуть використовуватися такі підходи: 1) зонування об'єкта оренди (визначення площі для здійснення кожного з видів діяльності орендаря) з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок і фіксуванням площ зон у договорі оренди; 2) при використанні однієї і тієї самої площі для різних цілей може враховуватися внесок кожного виду діяльності у річну виручку від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) орендаря; 3) при періодичному (сезонному) використанні однієї і тієї самої площі для різних видів діяльності може враховуватися структура напрямів використання майна у часі, з подальшим застосуванням для кожної зони відповідних орендних ставок, є безпідставним оскільки зазначені Рекомендації встановлюють обмеження, які суперечать Закону статтям 6, 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Так, статтею 9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та статтею 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" не передбачено необхідності узгодження у договорі оренди цільового призначення орендованого майна за кожним із видів господарської діяльності.

Поширення заходів державної підтримки засобів масової інформації на підприємства зв'язку пов'язано лише зі здійсненням підприємствами зв'язку діяльності з розповсюдження періодичних друкованих видань зазначених у частинах 1 та 3 статті 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Саме така правова позиція викладена в зазначеній постанові Верховного суду України від 27.05.2015р. у справі № 920/49/14

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 21 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Згідно п. 3.5. Договору оренди № 4877-Н, розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством.

Частинами. 2-4 статті 188 Господарського кодексу України визначено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначених обставин та правових норм, господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Харківської дирекції УДППЗ "Укрпошта" в частині внесення змін до Договору оренди № 4877-Н від 24.03.2011р. є обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги суперечать вищезазначеній правовій позиції Верховного суду України, викладеній в постанові від 27 травня 2015 року у справі № 920/49/14 щодо права позивача на встановлення до нього пільгової орендної плати.При цьому зазначеною постановою аналогічні викладеним в апеляційній скарзі доводи були спростовані відповідно до вищенаведених положень чинного законодавства, на які послався суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Тобто господарський суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення у відповідності до статті 111-28 Господарського процесуального кодексу України врахував обовязкову правову позицію, викладену в рішенні Верховного суду України, прийнятому за результатами розгляду справи з аналогічних правовідносин що і в даній справі, з мотивів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах.

Стосовно позовних вимог про встановлення дати набуття чинності змін до Договору оренди від 24.03.2011р. № 4877-Н з 01.10.2015р., господарський суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову в їх задоволенні, обґрунтовано пославшись на наступні підстави.

Надання будь-якій угоді зворотної дії в часі може мати місце лише за згодою сторін, а такої згоди між сторонами не досягнуто.

Аналогічної правової позиції дійшов Вищий господарський суд України у постанові від 28.01.2015р. по справі № 924/1134/14.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 Цивільного кодексу України, якщо договір змінюється або припиняється у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З урахуванням викладеного, зміни, внесені до Договору оренди від 24.03.2011р. № 4877-Н з 01.10.2015р. рішенням господарського суду Харківської області від 29.03.2016р. по справі № 922/352/16, набувають чинності з моменту набрання даним рішенням законної сили.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін як законне та обґрунтоване.

Керуючись статтями 99, 101, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського Харківської області від 29 березня 2016 року у справі № 922/352/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 17.06.2016 р.

Головуючий суддя Потапенко В.І.

Суддя Гребенюк Н. В.

Суддя Слободін М.М.