РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016Справа №910/9159/16
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Онтарис"

про стягнення 41 314,47 грн.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" до товариства з обмеженою відповідальністю "Онтарис" про стягнення 41 314,47 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.01.2014 року між ним та відповідачем укладеного договір поставки №13-01.

На виконання умов договору позивачем здійснена поставка.

Проте, відповідачем зобов'язання з оплати не були виконані.

У зв'язку з чим, позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 17 165,22 грн., збільшення вартості товару в розмірі 11 615,39 грн., пені в розмірі 4 280,48 грн., інфляційного збільшення в розмірі 7 552,70 грн. та 3% річних в розмірі 700,68 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.05.2016 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 07.06.2016 р.

В судове засідання 07.06.2016 р. представники сторін не з'явилися, вимоги ухвали суду від 24.05.2016 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 019, 013 відповідно, але 07.06.2016 р. до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 24.05.2016 р.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.06.2015 року розгляд справи відкладено на 04.07.2016 року.

21.06.2015 року та 22.06.2016 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від позивача надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 29.06.2016 року у задоволенні клопотань товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

В судове засідання 04.07.2016 року представники сторін не з'явилися, вимоги ухвали суду від 24.05.2016 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 017, 016 відповідно.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

13.01.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" (постачальник) та товаристом з обмеженою відповідальністю «ВКФ Тріада» () правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю "Онтарис"() укладено договір поставки №13-01 від 13.01.2014 року.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця витратні поліграфічні матеріали, надалі - товар, а покупець прийняти і оплатити вказаний товар.

Згідно з п. 1 статті 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року з правом наступної пролонгації на один рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу про припинення даного договору, про що укладається додаткова угода, яка підписується уповноваженими представниками сторін (п.11.1 договору).

Відповідно до п.1.2 договору, поставка товару здійснюється окремими партіями, асортимент, комплектність та кількість товару в яких погоджується між постачальником шляхом домовленості відповідно до умов цього договору та зазначаються в додатках, що є невід'ємною частиною договору.

Загальна сума договору складає загальну вартість поставленого товару за час дії договору, вказаного в додатках та видаткових накладних, що підписані сторонами, які є невід'ємною частиною договору (п.3.1 договору).

Датою поставки вважається дата фактичної поставки товару покупцю, про що свідчить підпис покупця у видатковій накладній (п.4.3 договору).

Відповідно до п.4.4 договору, право власності на товар переходить від постачальника до покупця в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної, що засвідчує факт передачі товару.

Приймання-передача поставленого товару здійснюється в день поставки (п.5.1 договору).

На виконання умов договору позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 76 697,91 грн. (за період з 18.11.2013 року по 31.05.2015 року включно), що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, а саме:

- № 417 від 29.11.2013 року на суму 10 500,00 грн.;

- № 469 від 16.12.2013 року на суму 1 455,00 грн.;

- № 53 від 31.01.2014 року на суму 10 020,00 грн.;

- № 125 від 12.03.2014 року на суму 3 824,55 грн.;

- № 128 від 13.03.2014 року на суму 923,55 грн.;

- № 233 від 05.06.2014 року на суму 1 250,00 грн.;

- № 234 від 05.06.2014 року на суму 1 441,50 грн.;

- № 310 від 11.07.2014 року на суму 5 180,00 грн.;

- № 311 від 11.07.2014 року на суму 1 496,00 грн.;

- № 342 від 31.07.2014 року на суму 1 180,59 грн.;

- № 375 від 01.09.2014 року на суму 31 027,50 грн.;

- № 494 від 16.10.2014 року на суму 1 137,72 грн.;

- № 500 від 17.10.2014 року на суму 1 094,00 грн.;

- № 507 від 21.10.2014 року на суму 2 080,00 грн.;

- № 593 від 18.11.2014 року на суму 2 557,50 грн.;

- № 209 від 31.03.2015 року на суму 1 530,00 грн.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Частинами 1-3 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.3.2 договору, покупець зобов'язується здійснити 100% оплату вартості товару протягом 20 (двадцяти) банківських днів з моменту підписання сторонами видаткової накладної про передачу поставленого товару.

Відповідачем частково сплачено за товар в розмірі 59 532,69 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи банківськими виписками.

Також, в матеріалах справи наявний підписаний та скріплений печатками сторін акт звіряння взаємних розрахунків за період: 01.01.2008-01.11.2015 між товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" та товаристом з обмеженою відповідальністю «ВКФ Тріада», з якого вбачається, що на 01.11.2015 року заборгованість на користь товариством з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" 17 165,22 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором поставки №13-01 від 13.01.2014 року у відповідача перед позивачем в сумі 17 165,22 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та не спростований відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 11 615,39 грн. збільшення вартості товару та в обґрунтування зазначає, що відповідно до п.3.3 договору позивач має право здійснити перерахунок вартості поставленого та неоплаченого товару. На день подання позовної заяви, в результаті такого перерахунку вартість поставленого та неоплаченого відповідачем товару збільшується на 11 615,39 грн. та на підтвердження зазначеного факт надав акт зміни вартості по неоплаченим накладним підписаний ТОВ "Прінт Партнер Україна".

Проте, відповідно до п.3.3 договору, у випадку якщо на дату здійснення покупцем оплати на міжбанківській валютній біржі відбулось збільшення вартості Євро, більш, ніж на 2 % по відношенню до вартості Євро, яка існувала на дату здійснення поставки товару, постачальник має право здійснити перерахунок вартості поставленого та оплаченого покупцем товару, оформивши це складанням Акту зміни ціни, та Розрахунку коригування кількісних та вартісних показників до податкової накладної, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Після підписання документів, зазначених в п.п. 3.3, постачальник виставляє покупцю додатковий рахунок - фактуру, в якому має бути зазначена сума, на яку збільшилась вартість поставленого товару внаслідок збільшення вартості Євро (п.3.3.1 договору).

Згідно з п.3.3.2 договору , додатковий рахунок-фактура оплачується покупцем протягом 10 (десяти) банківськи від дати його отримання покупцем.

Будь-який двосторонній акт зміни ціни підписаний уповноваженими представниками сторін відсутній.

Також, в матеріалах справи відступні докази щодо направлення вищезазначеного акту на адресу відповідача.

Враховуючи вищезазначені пункти договору, вимога позивача щодо стягнення вартості збільшення товару в розмірі 11 615,39 грн. є безпідставною, оскільки перерахування повинно бути здійснено на оплачений товар, а оскільки заборгованість відповідача не сплачена, то встановить розмір збільшення станом на день надходження коштів на поточний рахунок позивача не є можливим.

У зв'язку з простроченням оплати позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 4 280,48 грн., інфляційне збільшення в розмірі 7 552,70 грн. та 3% річних в розмірі 700,68 грн.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Згідно ч. 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Частина 6 статті 232 ГК України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.8.2 договору у випадку порушення строків розрахунку за поставлений товар (п.3.2 даного договору), покупець виплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Розрахунок пені:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
15635.2201.01.2015 - 05.02.20153614.0000 %0.077 %431.79
15635.2206.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %434.36
15635.2204.03.2015 - 30.06.201511930.0000 %0.164 %3058.51
1530.0030.04.2015 - 30.06.20156230.0000 %0.164 %*155.93

Таким чином, за перерахунком суду загальний розмір пені становить 4 080,59 грн. та підлягає частковому задоволенню в розмірі 4 080,59 грн.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 199,89 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок трьох процентів річних:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
15653.2201.01.2015 - 29.04.20151193 %153.10
17165.2230.04.2015 - 12.05.20163793 %534.71
За перерахунком суду загальний розмір трьох процентів річних становить 687,81 грн.

Вимога позивача щодо стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню частково в розмірі 687,81 грн.

В частині стягнення трьох процентів річних в розмірі 12,87 грн. відмовити.

Щодо розрахунку індексу інфляції, то суд зазначає наступне.

В наданому позивачем розрахунку індексу інфляції зазначено період з 01.01.2015 року -12.05.2016 року, проте з наданої таблиці вбачається індекси інфляції за період з січня 2015 року по лютий 2016 року (включно) та його середній показник за період 1,440, тому судом здійснено перерахунок до 29.02.2016 року.

Розрахунок індексу інфляції:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргуСума боргу з врахуванням індексу інфляції
01.01.2015 - 29.04.201515635.221.3715805.3221440.54
30.04.2015 - 29.02.201617165.221.050863.0418028.26
За перерахунком суду загальний розмірі індексу інфляції становить 6 668,36 грн., а тому вимоги позивача щодо стягнення індексу інфляції підлягають задоволенню частково в розмірі 6 668,36 грн.

В частині стягнення індексу інфляції в розмірі 884,34 грн. вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Онтарис" (01133, м. Київ, вулиця Щорса, будинок 26 літера «А», офіс 125, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Прінт Партнер Україна" (79025, Львівська обл., місто Львів, вулиця Сушка, будинок 6, квартира 4, ) основний борг в розмірі 17 165 (сімнадцять тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 22 коп., пеню в розмірі 4 080 (чотири тисячі вісімдесят) грн. 59 коп., три проценти річних в розмірі 687 (шістсот вісімдесят сім) грн. 81 коп., індекс інфляції в розмірі 6 668 (шість тисяч шістсот шістдесят вісім) грн. 36 коп. та судовий збір в розмірі 954 (дев'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 07.07.2016 року.

Суддя С.М. Мудрий