ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" червня 2016 р. Справа № 5023/2138/11

вх. № 2138/11

Суддя Усатий В.О.

Без участі представників сторін.

розглянувши : ФОП ОСОБА_1, м. Харків

до ФОП ОСОБА_1, м. Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 05.04.2011 р. ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатора арбітражного керуючого Фоміна Г.В.

Ухвалою суду від 29.07.2014 р. враховуючи неналежне виконання ліквідатором Фоміна Г.В. покладених на нього обов"язків усунено його від виконання обов"язків ліквідатора ФОП ОСОБА_1, призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

15.06.2016 р. до суду від ОСОБА_4 надійшла апеляційна скарга на ухвалу суду від 29.07.2014 р. про усунення арбітражного керуючого Фоміна Г.В. від виконання обов"язків ліквідатора ФОП ОСОБА_1 та призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Татіщева О.Є.

Статтею 41 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом, які превалюють, як спеціальні норми права, у застосуванні над загальними нормами ГПК України.

Згідно із частиною 1 ст. 5 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України 1992р.) (далі - Закон) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Пункт 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Названа конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Таким чином, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, у відповідності до вказаного Закону, ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Господарський процесуальний кодекс України містить імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити прийняті господарським судом рішення в апеляційному чи касаційному порядку.

За змістом ч. 1 ст. 91 ГПК України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Ухвали місцевого господарського суду оскаржуються в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду лише у випадках, передбачених статтею 106 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 після публікації оголошення про визнання боржника банкрутом не скористався процесуальним правом і не звертався до боржника з кредиторськими вимогами у встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_4не зазначив та не довів належними та допустимими доказами, що оскаржувана ухвала господарського суду порушує права та або охоронювані законом інтереси скаржника. Також, суд зазначає, що оскаржуваною ухвалою від 29.07.2014р. господарського суду Харківської області не визначалися права та обов'язки апелянта.

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_4 подана до господарського суду Харківської області 15.06.2016р. за вх. № 990.

Отже, на момент звернення ОСОБА_4 з апеляційною скаргою (15.06.2016 р.), ухвала господарського суду Харківської області від 29.07.2014 р. у справі № 5023/2138/11, вже двічі переглянута в апеляційному порядку (постанова Харківського апеляційного господарського суду від 23.12.2015р. та ухвала Харківського апеляційного господарського суду від 28.01.2016 р. про відмову у прийнятті поданої ОСОБА_4 апеляційної скраги на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2014р).

За вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є України, кожний має захист на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Таким чином, зловживання процесуальними правами, спрямоване на свідоме невиправлене затягування судового процесу, порушує права інших учасників цього процесу та вимоги названих Конвенції і Кодексу.

Враховуючи повторне подання ОСОБА_4 апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Харківської області від 29.07.2014 р., яке вже переглянута судом апеляційної інстанції, суд вважає ці дії зловживанням процесуальними правами, які спрямовані на свідоме невиправлене затягування судового процесу та порушує права інших учасників цього процесу та вимоги Конвенції і кодексу, суд важає за необхідне повернути ОСОБА_4 апеляційну скаргу (вх. № 990 від 15.06.2016 р.).

Керуючись ст.ст.86,91 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_4 апеляційну скаргу (вх. № 990 від 15.06.2016 р.) на ухвалу суду від 29.07.2014 р. на 10 аркушах, в тому числі, квитанцію № 50061 від 15.06.2016 р. на суму 100,00 грн.

Суддя Усатий В.О.