ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.06.16р. Справа № 904/4184/16

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА"с. Софіївська Борщагівка, Київська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ", м. Дніпро

про стягнення 26404,63 грн.

Суддя Кеся Н.Б.

При секретарі судового засідання Хавіна О.С.

Представники:

Від Позивача: представник ОСОБА_1, довіреність № б/н від 18.04.16 р.

Від Відповідача: представник ОСОБА_2, довіреність № 5 від 24.06.16 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (далі-Позивач) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ" (далі-Позивач), в якому просить господарський суд стягнути з Відповідача на свою користь суму основного боргу в розмірі 26404,63 грн. з яких: 775,60 грн. - 3% річних; 3128,78 грн. - інфляційні витрати; 12500,25грн. - сума пені та судові витрати в розмірі 1378,00 грн. покласти на Відповідача.

В обґрунтування своїх вимог Позивач посилається на невиконання Відповідачем грошових зобов'язань за договором транспортного експедирування в міжнародному сполученні №RC-1243 від 15.06.2015р.

В підтвердження обґрунтованості позовних вимог Позивач надав до позову:

- договір транспортного експедирування в міжнародному сполученні №ЯС-1243 від 15.06.2015 р.;

- заявка б/н від 29.07.2015 р.;

- СМR № 0006; СМR №0007; СМR №0008; СМR №М03491; СМR №0003; СМR №0001; СМR №0004; СМR б/н СZ RМ _АSТRО; СМR №МК 02660; СМR б/н РL 37-700; СМR №0002; СМR №0005;

- рахунок №4435 від 12.08.2015 р.;

- акт здачі-приймання робіт № 4595 від 12.08.2015.;

- рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення;

- претензія ТОВ "ДСВ Логістика" від 19.10.2015 р. №4053;

- банківська виписка по рахунку від 22.03.2016 р.;

- розрахунок ціни позову від 11.05.2016 р.;

- виписка з ЄДРПОУ щодо Позивача;

- статут Позивача;

- довіреність №24 від 18.04.2016 року.

21.06.16р. Позивач подав заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 53), в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з Відповідача на свою користь суму боргу в розмірі 19714,30 грн., з яких: 10000,00 грн. основного борну, 544,25 грн. 3% річних, 1153,81 грн. інфляційних втрат, 8016,24 грн. пені.

До заяви про зменшення позовних вимог Позивач подав (а.с. 54-55):

розрахунок ціни позову;

докази направлення заяви Відповідачу.

Зазначена заява про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду в порядку ст. 22 ГПК України.

Під час судового засідання Відповідач подав заперечення на позовну заяву (а.с. 58-60), в яких вказує про те, що у зв'язку із врегулюванням неузгоджених питань між сторонами договору, Відповідач сплатив основну вартість робіт в сумі 75293,35 грн. 17.11.2015р., що підтверджується копією виписки. Фактично несплаченою залишилась сума у розмірі 10000,00 грн., питання щодо її сплати вирішувалось між сторонами шляхом переговорів. Так, Відповідач погоджується із існуванням суми основного боргу у розмірі 10000,00 грн. та згодний сплатити добровільно, але із сумою нарахування штрафних санкцій у розмірі 16404,63 грн. не погоджується, оскільки Позивачем термін оплати встановлюється в строк до 21.09.15р. включно, а нарахування штрафних санкцій відповідно до п.5.6 Договору починається з дати - 22.09.15р., а не з 20.08.15р. Крім цього Відповідач вважає, що має місце подвійне застосування юридичної відповідальності до Відповідача, що є порушенням вимог чинного законодавства.

До відзиву на позов Відповідач подав (а.с. 61-70):

таблицю встановлення ставки НБУ з офіційного інтернет-представництва НБУ;

копію постанови ВСУ від 21.10.15р. №6-2003цс15; від 24.12.13р. №3-37гс13;

копію довіреності.

В судовому засіданні 30.06.2016 року прийнято вступну та резолютивну частини судового рішення в порядку ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи пояснення представників сторін, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (далі-Експедитор) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ" (далі-Замовник) укладено договір транспортного експедирування в міжнародному сполученні №RC-1243 від 15.06.2015р. (далі-Договір), відповідно до умов якого Експедитор бере на себе зобов'язання за плату і за рахунок ОСОБА_3 організувати виконання визначених договором транспортно-експедиційних послуг у міжнародному сполученні, пов'язаних з перевезенням та митним оформленням вантажу (далі-Послуг) у відповідності х умовами, узгодженими Сторонами у Заявках до даного Договору, які є невід'ємною частиною Договору, а ОСОБА_3 зобов'язався оплачувати надані Експедитором послуги (п. 1.1 Договору).

Послуги щодо кожного окремого перевезення надаються Експедитором на підставі укладеної сторонами заявки. За фактом надання послуг сторони складають та підписують акт приймання-передачі наданих послуг. Подання транспортного засобу до місця завантаження є складовою частиною надання послуг (пп.пп.2.1.1-2..1.3 Договору).

Згідно з п.4.1.8 Договору у термін 5-ти робочих днів з моменту виконання своїх зобов'язань, Експедитор надає ОСОБА_3 два примірники ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг, рахунок-фактуру на оплату наданих послуг та податкову накладну. За окремою вимогою ОСОБА_3 Експедитор надсилає за допомогою електронних засобів обміну інформацією електронну копію Міжнародної товаро-транспортної накладної (СМК.). Надісланий ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг має бути підписаний останнім та надісланий Експедитору протягом 10 (десяти) робочих днів з дати його надіслання ОСОБА_3. У випадку відсутності у вказаний термін підписаного ОСОБА_3 приймання-передачі наданих послуг, такий ОСОБА_3 вважається підписаним ОСОБА_3, а послуги по ньому виконані Експедитором належним чином в повному обсязі.

Розмір плати за надані Експедитором послуги при кожному окремому перевезенні та митному оформленні вантажів визначається у Заявці до Договору. Платежі здійснюються ОСОБА_3 у національній валюті України згідно наданих Експедитором рахунках-фактурах протягом 7 календарних днів з дати виставлення відповідного рахунку-фактури (п.п. 6.1, 6.2 Договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31.12.2016 року. Якщо жодна із сторін за два місяці до закінчення строку дії договору не попередить іншу сторону про розірвання договору, то строк чинності цього договору вважається продовженим на кожен наступний календарний рік (п. 9.1 Договору).

Так, під час виконання договору сторонами узгоджено заявку б/н від 29.07.2015 р. на організацію міжнародних перевезень автомобільним транспортом (а.с. 13), по маршруту I, CZ, SLO, F-UA, транспортним засобом АР0021АТ, (водій ОСОБА_4І.). Доставці підлягало ресторанне обладнання. За умовами заявки сума доручення складає 3300 Євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ. Строк доставки: протягом 7 робочих днів з моменту завантаження.

Факт здійснення перевезення за вказаною заявкою підтверджується міжнародними накладними СМR (а.с.14-25).

Позивач виставив на оплату рахунок №4435 від 12.08.2015 року на суму 85293,35 грн. (а.с. 26), який Відповідачем оплачений частково у розмірі 75293,35 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 31-33), внаслідок чого у останнього виникла заборгованість в сумі 10000,00 грн. основного боргу, яка Відповідачем не заперечується.

За несвоєчасну оплату послуг Експедитора, ОСОБА_3 сплачує Експедитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за весь період прострочення без обмеження в шість місяців (п. 5.6 Договору).

Згідно з розрахунком Позивача сума пені складає 8016,24 грн., яка нарахована за період з 22.09.2015р. по 11.05.2016р. Сума пені розрахована на суму боргу з правильним визначенням періоду прострочення та правильним застосуванням розміру облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочки.

На підставі ст. 625 ЦК України Позивач нарахував Відповідачу суму 544,25 грн. 3% річних, яка нарахована за період з 22.09.2015р. по 11.05.2016р. та 1153,81 грн. інфляційних втрат за період з жовтня2015 р. по квітень 2016р. Нараховані Позивачем 3% річних та інфляційні втрати відповідають вимогам чинного законодавства.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав. Факт надання послуг з перевезення Відповідачем не заперечується. Зважаючи на встановлені обставини, суд задовольняє позов з таких підстав.

Згідно з частиною першою ст. 316 ГК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Обставини справи свідчать про те, що між сторонами мають місце правовідносини з надання послуг по перевезенню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається в письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства. Перевізники зобов'язані забезпечувати вантажовідправників бланками перевізних документів згідно з правилами здійснення відповідних перевезень.

Частиною 6 статті 315 ГК України передбачено, що відносно спорів, пов'язаних з міждержавними перевезеннями вантажів, порядок пред'явлення позовів та строки позовної давності встановлюються транспортними кодексами чи статутами або міжнародними договорами, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України.

Оскільки зазначені в заявці місце прийняття вантажу для перевезення і місце, передбачене для доставки, знаходяться у двох різних країнах, на спірні правовідносини сторін поширюються положення Конвенції про договір міжнародного дорожнього перевезення вантажів (КДПВ), що підписана в Женеві 19.05.1956 року. Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" від 01.08.2006 року Україна приєдналася до цієї Конвенції.

Недотримання Позивачем вимог зазначеної Конвенції при поданні позову судом не встановлено.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 530 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі, стягнення збитків та застосування штрафних санкцій.

Враховуючи те, що матеріалами справи доводиться невиконання Відповідачем договірних (майново-господарських) зобов'язань перед Позивачем з оплати наданих на його замовлення послуг, чим порушено умови укладеного з Позивачем договору-заявки та вищевказаних приписів діючого законодавства, тому позовні вимоги Позивача про примусове стягнення з Відповідача суми основного боргу у розмірі 10000,00 грн., інфляційних втрат у розмірі 1153,81 грн., 3% річних у розмірі 544,25 грн. та 8016,24 грн. пені - є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Заперечення Відповідача про те, що має місце подвійне застосування юридичної відповідальності до Відповідача, не доводиться матеріалами справи, оскільки інфляційні, 3% річних та пеня є різними видами юридичної відповідальності за невиконання грошових зобов'язань.

За результатами розгляду справи судові витрати у справі покладаються на Відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 4, 20, 32-33, 36, 43, 44, 49, 82-85, 115-117 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ІМПЕРІЯ ТОРГІВЛІ" (49000, м.Дніпропетровськ, вул.Караваєва, 39, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДСВ ЛОГІСТИКА" (юридична адреса:08131, Київська область, Києво-Святошинський район, с.Софіївська Борщагівка, вул.Мала Кільцева, буд.10/1, літ. В, фактична адреса: 03680, м.Київ, вул.Сім'ї Сосніних, 7, літера "Д", ) суму боргу в розмірі 19714,30 грн., з яких: 10000,00 грн. основного борну, 544,25 грн. 3% річних, 1153,81 грн. інфляційних втрат, 8016,24 грн. пені та 1378,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя ОСОБА_5

Повне рішення складено-01.07.16р.