ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"04" липня 2016 р.Справа № 922/1536/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Добрелі Н.С.

при секретарі судового засідання Сланова М.Ю.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго" м. Харків
до Об'єднання співвласників багатоквартирних будинків "Колос" , с. Протокопівка
про стягнення 4359,30 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 01-16юр/3220 від 25.04.2016 року;

відповідача - не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернулась до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків "Колос" про стягнення заборгованості за неналежне виконання умов договору про постачання електричної енергії № 53582 в розмірі 4359,30 грн., з яких 3997,92 грн. сума основного боргу, 338,26 грн. пені та 23,12 грн. 3% річних. Судові витрати позивач просить суд покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2016 року було прийнято вказану позовну заяву, порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 06.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 06.06.2016 року розгляд справи було відкладено на 21.06.2016 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.06.2016 року розгляд справи було відкладено на 04.07.2016 року.

Через канцелярію господарського суду Харківської області 30.06.2016 року представник позивача надав заяву (вх. № 21249) про припинення провадження у справі, у зв`язку зі сплатою відповідачем суми боргу.

Представник позивача в судовому засіданні 04.07.2016 року зазначив про сплату відповідачем боргу, просив суд припинити провадження у справі, судовий збір покласти на відповідача.

Представник відповідача в судове засідання 04.07.2016 року не зявився, документів, витребуваних судом та відзиву на позов, не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглядати справу за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Розглянувши матеріали справи та надані представниками сторін докази в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, вислухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

22 грудня 2005 року між АК «Харківобленерго» (позивач) та Об'єднанням співвласників багатоквартирних будинків Колос (відповідач) укладено договір про постачання електричної енергії № 53582, пролонгований відповідно до п. 9.11 на 2016 рік.

Відповідно до Закону України «Про електроенергетику» від 08.06.2000 року №1812-ІІІ (зі змінами та доповненнями) та «Правил користування електричною енергією», затвердженими Постановою НКРЕ України від 31.07.1996 р. № 28 (зі змінами та доповненнями) (далі «Правила»), Договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем, та визначає зміст правових відносин, прав та обовязків сторін.

Таким чином, Договір № 53582 визначає погодження його умов обома сторонами.

Діючим законодавством, а саме статтею 526 ЦК України, визначено, що договірні зобовязання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк відповідно до вказівок Закону та Договору.

Відповідно до п. 7 ст. 276 ГК України оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов Договору, п.2.1.2 якого передбачено, що постачальник електричної енергії зобовязується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 Договору, з урахуванням розділів 6, 7 Договору, відповідно до додатка 1 «Договірні величини споживання» та додатка 2 «Порядок розрахунків».

Також відповідно до п. 2.2.5 Договору споживач зобовязаний своєчасно сплачувати постачальнику вартість спожитої електричної енергії та інші нарахування. Згідно з п. 5 додатка 2 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі рахунку, який виставляється постачальником електричної енергії на основі даних про фактичне споживання електричної енергії. Відповідно до п. 5 додатка 2 до Договору споживач повинен отримати рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором та здійснив у період з жовтня 2015 року по березень 2016 року постачання електричної енергії на суму 3331,60 грн., про відповідач порушив умови договору не здійснив вчасного розрахунку за спожиту електричну енергію.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору, у відповідача утворився борг перед позивачем, що складає 3997,92 грн. (з яких 3331,60 грн. сума боргу за електричну енергію та 666,32 грн. ПДВ 20%).

Крім того, позивачем було нараховано відповідачу 3% річних в сумі 23,12 грн. за період з грудня 2015 року по березень 2016 року та пеню в сумі 338,26 грн. за період з грудня 2015 року по березень 2016 року.

Як вбачається з матеріалів справи, після порушення провадження у справі, відповідачем було оплачено заборгованість в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням від 10.06.2016 року на суму 3997,92 грн. та платіжним дорученням від 13.06.2016 року на суму 1084,24 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини та розглянувши заяву позивача про припинення провадження у справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18, Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Відповідно до ч.1 п.1.1. ст. 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи те, що відповідачем під час розгляду справи №922/1536/16 було сплачено заборгованість в повному обсязі в сумі 4359,30 грн., всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази оплат, суд прийшов до висновку, що клопотання позивача про припинення провадження у справі підлягає задоволенню, а провадження у справі № 922/1536/16 підлягає припиненню на підставі ч.1 п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України за відсутністю предмета спору.

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 6 Закону України Про судовий збір розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства.

Згідно положень процесуального закону, повернення судових витрат у випадку припинення провадження у справі (ст. 80 ГПК України), можливе саме у випадку коли спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, оскільки в такому випадку відсутній об'єкт справляння судового збору згідно вимог закону.

У всіх інших випадках застосування статті 80 ГПК України, суд має вирішити питання про розподіл між сторонами господарських витрат, тобто про покладення таких витрат або на позивача, або на відповідача у справі.

Відповідно до ч. 2 статті 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно з п. 4.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.03.2013 р. № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, що в разі коли спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Зазначена норма виступає процесуальною санкцією, яка застосовується господарським судом незалежно від того, чи заявлялося відповідне клопотання заінтересованою стороною. Зокрема, якщо зменшення позивачем розміру позовних вимог пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині покладається на відповідача.

Отже, якщо наслідком припинення провадження у справі стали дії відповідача (сплата боргу після звернення позивача з позовом до суду), здійснені судові витрати покладаються на нього.

Як вбачається з наданих сторонами документів, спір між сторонами було врегульовано внаслідок сплати відповідачем боргу, проте і виник він внаслідок неправильних дій останнього, враховуючи це та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 49, ч.1. п.1.1 ст.80, ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/1536/16припинити .

Стягнути з Об`єднання співвласників багатоквартирних будинків «Колос» (62361, Харківська область, м. Дергачі, вул. Леніна, 68, п/р НОМЕР_1 Дергачівське ВАТ Ощадбанк, м. Дергачі, МФО 350114, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 149, п/р 5 в АТ «ОСОБА_2 Аваль», м. Київ, МФО 380805, ) 1378,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Суддя ОСОБА_3

922/1536/16