КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа№ 910/2240/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Сітайло Л.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників сторін:

від позивача не з'явились.

від відповідача: не з'явились.

від третьої особи: не з'явились.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОТ"

на рішення

Господарського суду міста Києва

від 06.04.2016 року

у справі № 910/2240/16 (суддя Селівон А.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОТ"

до Комунального підприємства "Київський метрополітен"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація)

про визнання продовженим (пролонгованим) договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року у задоволені позовних відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРОТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.05.2016 р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРОТ" на рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року у справі №910/2240/16 прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження.

Розпорядженням начальника відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду № 09-52/2387/16 від 21.06.2016 р. справу № 910/2240/16, у зв'язку із перебуванням судді Пашкіної С.А., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, відповідно до підпунктів 2.3.25, 2.3.49 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 21.06.2016 р., справу № 910/2240/16 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя: Баранець О.М., судді: Мальченко А.О., Сітайло Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського від 21.06.2016 року прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/2240/16.

В судове засідання 21.06.2016 року представники позивача, відповідача та третьої особи не з'явилися.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представників позивача, відповідача та третьої особи враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 30 квітня 2010 р. між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (відповідач у справі, орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОТ" (позивач у справі, орендар за договором) укладено договір оренди №24-Упр(Ор)-10 (далі - Договір), відповідно до умов якого орендодавець на підставі рішення Київради №860/860 від 18.12.2008 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно - частину вестибюлю (переходу), визначену відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря (далі - об'єкт оренди), за адресою: станція метро "Шулявська", для торгівлі непродовольчими товарами.

Об'єктом оренди є частина вестибюлю (переходу), визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП "ПІ Укрметротунельпроект", тимчасово огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 10,0 кв.м, згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.2 Договору вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим 20.01.2010 звітом про експертну (незалежну) оцінку станом на 30.11.2009 становить 54 988,00 грн. без ПДВ.

Об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства "Київський метрополітен" (п. 2.4. Договору).

Розділами 3-8 Договору сторони визначили орендну плату, узгодили обов'язки, права та відповідальність сторін, відновлення об'єкта оренди та умови його повернення, особливі умови тощо.

Відповідно до п. 9.1 Договір цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради №860/860 від 18.12.2008 діє з 01.05.2010 до 29.04.2013 (2 роки 364 дні).

При цьому, пунктом 9.2. Договору сторони погодили, що усі зміни та доповнення до цього Договору оформляються в письмовій формі і вступають в силу з моменту підписання їх сторонами.

Вказаний Договір підписаний представником орендодавця, орендарем особисто та скріплений печатками сторін, а також погоджено з Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської радим (Київської міської адміністрації).

Окрім цього, 30 квітня 2010 року між Комунальним підприємством "Київський метрополітен" (відповідач у справі, орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГРОТ" (позивач у справі, орендар за договором) укладено додаткову угоду № 1-748 до Договору, згідно якої сторони прийшли до згоди п. 3.4. Договору викласти в новій редакції: "Додатково орендар сплачує орендодавцю разом з орендною платою податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України.

Також орендар відшкодовує орендодавцю витрати на утримання об'єкта оренди за окремим договором, укладеним з орендодавцем".

Окрім цього вказаною Додатковою угодою № 1-748 сторони внесли зміни до п. 5.2. Договору, доповнивши його словами: "Також сторони домовились, що при невиконанні орендарем умов цього договору орендодавець має право до усунення порушень припинити подачу електроенергії".

Також сторони домовились, що орендар протягом 20 календарних днів після підписання цієї додаткової угоди зобов'язується укласти з орендодавцем окремий договір на відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна".

Зазначена Додаткова угода № 1-748 від 30.04.2010 р. підписана уповноваженими представниками орендаря та орендодавця та скріплена печатками сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1, 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування державним майном є договір оренди.

Укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором найму (оренди), який підпадає під правове регулювання норм глави 58 Цивільного кодексу України та §5 глави 30 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). В силу частини 6 названої статті до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічне визначення договору оренди міститься і в ст. 759 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Статуту Комунального підприємства "Київський метрополітен" підприємство належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва на підставі розпоряджень Кабінету Міністрів України №464-р від 30.06.1998 та Київської міської державної адміністрації №2155 від 28.10.1998 "Про зарахування майна державного підприємства у комунальну власність територіальної громади м. Києва" і підпорядковано виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з пунктом 5.2 Статуту майно підприємства є комунальною власністю територіальної громади м. Києва та закріплено за ним на праві господарського відання.

Отже, оскільки орендоване майно є комунальною власністю, то відносини сторін даного Договору регулюються також Законом України "Про оренду державного та комунального майна, який є спеціальним законом з питань оренди комунального майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до умов Договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього Договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. У разі не підписання акта приймання-передачі в силу вступає рішення Київради.(п. 4.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, у відповідності до умов Договору відповідач передав, а позивач прийняв у користування нерухоме майно - частину вестибюлю станції метро "Шулявська", визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском), загальною площею 10,0 кв.м. (об'єкт оренди), що підтверджується відповідним належним чином оформленим Актом приймання-передачі майна в оренду від 01.05.2010, підписаним обома сторонами без зауважень (додаток №1 до Договору).

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про визнання Договору продовженим до 28.04.2016 року. При цьому в обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що ним не було отримано протягом одного місяця з дати закінчення спірного Договору, тобто до 29.05.13 р., від відповідача або власника майна жодних заяв про небажання продовжувати дію договору оренди, а тому з огляду на наявність підстав, керуючись приписами статті 764 Цивільного кодексу України вважає спірний Договір таким, що продовжив свою дію на той самий термін - 2 роки 364 календарних дні, а саме, до 28.04.2016 року.

У відповідності до ст. 124, пунктів 2, 3, 4 частини 2 ст. 129 Конституції України, ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України, основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Доказів визнання недійсним Договору оренди №24-Упр(Ор)-10 від 30.04.2010 та Додатової угоди до нього або їх окремих положень суду не надано.

Будь-які заперечення щодо порядку укладення та досягнення згоди по всіх істотних умовах спірного Договору оренди на час його підписання з боку орендаря, орендодавця та Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) відсутні.

За змістом частини 1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Відповідно до частини 2 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Як зазначалось вище, за умовами п. 9.1 Договір цей договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами і відповідно до рішення Київської міської ради №860/860 від 18.12.2008 діє з 01.05.2010 до 29.04.2013 (2 роки 364 дні).

За умовами п.9.5 Договору останній припиняється в разі: невиконання істотних умов договору або порушення його; закінчення строку, на який його було укладено; банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди.

Разом з тим, за умовами пункту 9.3. Договору після закінчення строку дії цього Договору його дія може бути продовжена на підставі рішення Київради.

В свою чергу матеріали справи не містять доказів фактичного укладення сторонами додаткових угод про зміну умов Договору щодо його терміну дії або про припинення Договору у зв'язку із закінченням терміну його дії або з інших підстав.

Згідно приписів ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Вказана стаття кореспондується зі ст. 764 ЦК України, в якій зазначено, що у разі, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку дії договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Таким чином, бажання наймача продовжувати відносин найму висловлюється конклюдентними діями - шляхом продовження користування майном після закінчення строку договору найму. Що ж стосується наймодавця, то підставою для продовження відносин найму є його згода, яка виражається у відсутності заперечень та вимоги до наймача повернути орендоване майно протягом одного місяця після закінчення строку дії Договору найму. Якщо протягом цього строку наймодавець заявить про своє бажання припинити відносити найму, наймач зобов'язаний буде повернути йому майно у строки та в порядку, передбаченому Договором.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

За приписами ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Відповідно до ст. 631 Цивільного кодексу України час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору, є строком дії останнього.

Статтею 763 Цивільного кодексу України передбачено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно визначення ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відтак якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. При цьому такі заперечення можуть бути висловлені останнім, як до закінчення терміну дії договору оренди, так і протягом одного місяця після закінчення дії цього строку.

За змістом положень ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 4 ст. 284 Господарського кодексу України волевиявлення орендодавця про припинення договору повинно бути виражене у відповідній заяві, адресованій орендареві.

Крім того, відповідно до роз'яснень Вищого господарського суду України, викладені в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №12 від 29.05.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що зі змісту статей 759, 763 та 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

За умовами 4.14 Договору орендар після припинення дії договору оренди та у разі відмови у продовженні договору оренди зобов'язаний протягом 10 календарних днів передати майно по акту приймання - передачі орендодавцю. У разі невиконання пункту 4.14 в силу вступає рішення Київради. При цьому оплата по договору нараховується орендодавцем та сплачується орендарем додати фактичного повернення об'єкта оренди та підписання акту прийому - передачі.

Так, як стверджував позивач в позовній заяві та відповідачем не заперечувалось, ТОВ "Грот" з метою продовження терміну дії договору оренди на наступний термін Листом №12-04/13 від 12.04.2013 звернулось до відповідача із заявою про зміну істотних умов договору.

Комунальне підприємство "Київський метрополітен" листом №11-03/346 від 30.04.2013, копія якого наявна в матеріалах справи, повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Грот" про закінчення терміну дії договору 29.04.13 р. та відмову від продовження Договору оренди, а також вимагало згідно п. 4.14 Договору протягом 10 календарних днів з моменту отримання даного повідомлення звільнити об'єкт оренди від тимчасових огороджуючих конструкцій (кіосків) та передати орендоване майно за актом приймання-передачі майна КП "Київський метрополітен".

Факт надсилання вказаного листа на адресу ТОВ "Грот" та отримання його останнім 03.05.2013 р. підтверджується наданими відповідачем копіями фіскального чеку № 7970 від 01.05.2013 р. та рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 076.

Отже, з огляду на вищенаведене, відповідач висловив свої заперечення проти продовження Договору на новий строк, що виразилося у його поведінці, вчиненій ним в активній однозначній формі, доведеній до відповідача шляхом надіслання вказаного листа, тобто орендодавцем за спірним правочином було у передбаченому чинним законодавством України порядку висловлено свій намір щодо припинення з орендарем правовідносин, що виникли на підставі Договору оренди №24-Упр(Ор)-10 від 30.04.2010.

Таким чином встановлено факт дотримання орендодавцем порядку повідомлення орендаря про свої заперечення щодо поновлення спірного договору оренди на новий строк.

В свою чергу доказів передачі орендованого майна орендодавцю за актом приймання - передачі за умови припинення дії Договору в зв'язку із закінченням строку, на якій його було укладено, та відмовою орендодавця від продовження останнього, матеріали справи не містять.

Разом з тим, позивач зазначав, що Комунальне підприємство "Київський метрополітен" за спірним Договором є лише отримувачем коштів та не мало повноважень приймати рішення про відмову у продовженні договору оренди щодо спірного об'єкту.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 98 від 23.04.03 р. "Про закріплення основних засобів" за Комунальним підприємством "Київський метрополітен" на праві повного господарського відання було закріплено основні засоби, в тому числі, підземний перехід станції метро "Шулявська".

Відповідно до частини 1 ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Предметом діяльності КП "Київський метрополітен" у відповідності до п.3.2 Статуту є, зокрема, надання в оренду приміщень, обладнання іншим підприємствам та установам.

Таким чином, Комунальне підприємство "Київський метрополітен" діяло в межах наданих йому повноважень щодо розпорядження спірним об'єктом оренди.

Таким чином, з огляду на всі фактичні обставини справи, приймаючи до уваги, що орендодавцем за Договором було у передбаченому чинним законодавством України порядку та в межах його повноважень висловлені заперечення проти пролонгації Договору, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що строк дії Договору №24-Упр(Ор)-10 від 30.04.2010 про передачу майна комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передається в оренду, закінчився 29.04.2013 та пролонгованим у відповідності до ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" спірний правочин не був.

При цьому не приймаються до уваги посилання як на доказ правомірності користування відповідачем орендованим майном після закінчення строку дії Договору оренди на Договір № 248Е11 на користування електричною енергією від 01.12.11 р. та Договір на обслуговування електрообладнання № 7Е14 від 01.01.14 р., укладені між Структурним підрозділом "Служба електропостачання" КП "Київський метрополітен" та позивачем, а також доводи позивача щодо позбавлення його можливості використати орендоване майно за призначенням внаслідок відключення його від мережі електропостачання зважаючи на предмет позову у даній справі, яким є визнання продовженим Договору оренди, отже питання щодо правомірності припинення подачі електроенергії в орендоване приміщення не входить до предмету доказування у справі № 910/2240/16, не впливає на вирішення питання щодо наявності або відсутності правових підстав для перебування орендаря у спірному приміщенні та визначення строку дії спірного Договору, та може бути предметом окремого судового розгляду.

Крім того, враховуючи умови Договору та приписи чинного законодавства щодо порядку укладення та продовження дії договорів оренди комунального майна, однією з обов'язкових умов продовження строку дії спірного Договору є наявність відповідного чинного рішення Київської міської ради про надання дозволу на укладення (продовження) договору оренди. Натомість, на час проведення судового засідання 06.04.2016р. сторонами доказів існування відповідного рішення Київської міської ради не надано.

Водночас з висновком суду першої інстанції про те, що позивач при зверненні з позовом неправильно обрав спосіб захисту порушеного права або оспорюваного інтересу, колегія суддів не погоджуєся з огляду на те, що така правова позиція є вірною стосовно випадків, коли між сторонами відсутній спір щодо такого продовження, в той час як в даній справі такий спір існує.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що зазначені у справі обставини в сукупності з встановленим фактом припинення Договору свідчать про безпідставність позовних вимог, а тому позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.04.2016 року у справі №910/2240/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/2240/16 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам та третій особі.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді Л.Г. Сітайло

А.О. Мальченко