КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 910/32852/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Ропій Л.М.

Калатай Н.Ф.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Лизуненко С.О., дов. від 01.02.2016 №40,

від відповідача Майстренко Є.І., дов. від 21.03.2016 б/н,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл»

на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 (підписане 09.03.2016)

у справі №910/32852/15 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Юніон Стандард Банк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ Банк» Біла І.В.

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл»

про стягнення 547 808,22 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Юніон Стандард Банк» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ Банк» Біла І.В. (далі - ПАТ «ЮСБ» від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ Банк» Біла І.В., або позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» (далі - ТОВ «Кепітал Стайл», або відповідач) про стягнення частини наявної заборгованості за кредитним договором від 25.08.2015 №64/08-15, а саме 50% від суми простроченої заборгованості за процентами, які нараховані за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 в сумі 547 808,22 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32852/15 позов задоволено повністю.

Стягнуто з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за процентами в сумі 547 808, 22 грн та 8 217, 12 грн витрат по сплаті судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що факт наявності боргу у відповідача за кредитним договором в частині стягнення простроченої заборгованості за процентами належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що, незважаючи на заперечення відповідача проти позовних вимог саме з тих підстав, що підпис на кредитній угоді є підробленим, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертиз, чим порушив принцип змагальності сторін, і позбавив відповідача можливості зібрати докази в обґрунтування своїх заперечень.

При цьому представником відповідача у засіданні суду заявлялось не лише про підроблення підписів на банківських документах, а і про ймовірні шахрайські дії з боку невстановлених осіб позивача, оскільки кошти на банківському рахунку відповідача було того ж дня переведено на інші невідомі рахунки без відома відповідача. Тобто, відповідачем фактично повідомлено про злочин, який вчинено невстановленими працівниками позивача.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 06.06.2016 №09-52/2077/16 «Щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ» відповідно до абзацу 1 підпункту 2.3.50, пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 910/32852/15 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Алданової С.О. на лікарняному.

Відповідно до Протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.06.2016 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (судді-доповідача) Алданової С.О. на лікарняному сформовано новий склад колегії суддів: головуючий суддя Рябуха В.І., судді Ропій Л.М., Калатай Н.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.06.2016 прийнято апеляційну скаргу ТОВ «Кепітал Стайл» на рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32852/15 до свого провадження, розгляд скарги призначено на 29.06.2016. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

Доказом належного повідомлення сторін про час і місце розгляду апеляційної скарги є повідомлення про вручення поштових відправлень (ухвали суду від 07.06.2016) - 09.06.2016 (позивачу та представнику відповідача), -14.06.2016 (відповідачу), які долучене до матеріалів справи.

У судовому засіданні 29.06.2016 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 скасувати, постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача заперечив доводи апеляційної скарги, просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Клопотання ТОВ «Кепітал Стайл» про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/6105/16 задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання відповідач вказує на те, що стягнення заборгованості за кредитним договором від 25.08.2015 №64/08-15 у даній справі неможливе без вирішення питання про дійсність вказаного вище правочину у справі №910/6105/16. На підтвердження існування пов'язаної справи ТОВ «Кепітал Стайл» надано ухвалу Господарського суду Одеської області від 18.04.2016 про порушення провадження у справі №910/6105/16 за позовом ТОВ «Кепітал Стайл» до ПАТ «ЮСБ» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ Банк» про визнання кредитного договору недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Колегія суддів зазначає, що зупинення провадження у справі про стягнення коштів до вирішення справи, предметом якої є визнання недійсним кредитного договору, на підставі якого заявлені вимоги про стягнення коштів, є правом, а не обов'язком суду, і вирішуючи питання про зупинення провадження у справі, суд має враховувати обставини конкретної справи.

Оскільки господарський суд не позбавлений можливості при розгляді справи по суті заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості у зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за кредитним договором надати правову оцінку правочину, на підставі якого заявлено цей позов, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для зупинення провадження у даній справі.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.08.2015 між Публічним акціонерним товариством «Юніон Стандард Банк» (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» (позичальник) укладено договір про відкриття кредитної лінії №64/08-15 (далі - договір), за умовами якого банк відповідно до положень та на умовах цього договору відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію (кредитна лінія, або кредит) у розмірі 50 000 000 грн, позичальник повертає банку кредит та сплачує проценти за користування кредитом на умовах, що передбачені цим кредитним договором.

Відповідно до п.1.2 договору строк користування кредитом: з 25.08.2015 по 23.08.2016.

Проценти за користування кредитом встановлюються у розмірі: 30% річних від суми заборгованості за цим кредитом (п.1.3 договору).

Банк надає позичальнику кредит на умовах забезпеченості кредиту, строковості, повернення та платності (п.1.4 договору).

Згідно з п.2.6 договору позичальник зобов'язаний повернути одержаний кредит у строки, передбачені п.1.2 договору, але не пізніше 23.08.2016, сплатити нараховані відсотки та комісії за цим договором зі своїх поточних рахунків, шляхом перерахування грошових коштів на позичковий рахунок та рахунки нарахованих відсотків та комісій відповідно до встановлених строків.

Пунктом 2.10 договору передбачено, що позичальник зобов'язаний протягом наступного місяця за звітним, сплатити відсотки за користування кредитом шляхом перерахування грошових коштів на рахунок №2068 в ПАТ «ЮСБ Банк», МФО 305987.

Остаточний розрахунок за відсотками проводиться одночасно з поверненням кредиту у строки, що зазначені в цьому кредитному договорі. При розрахунку відсотків враховується кількість днів в місяці за фактичну кількість днів в році 365/366 днів. Відсотки за користування кредитом нараховуються згідно з п.1.3 з дня списання коштів з позичкового рахунка позичальника до моменту погашення кредиту. При розрахунку відсотків день надання та погашення кредиту вважається як один день, при цьому день надання кредиту включається до розрахунку, а день погашення кредиту - не включається. У випадку прострочення погашення кредиту відсотки нараховуються на суму заборгованості за кредитом і за період прострочення до моменту погашення кредиту відповідно до цього кредитного договору (п.п.2.10.1).

Відповідно до п.9.1 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до повного погашення кредиту, сплати відсотків за ним, плати за обслуговування кредиту. Можливих штрафних санкцій і до повного виконання усіх умов даного кредитного договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є кредитним договором.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як встановлено судом першої інстанції, банком перераховано на рахунок позичальника кредитні кошти у загальному розмірі 48 000 000 грн ІІ траншами - 25.08.2015 в сумі 43 000 000 грн та 22.09.2015 в сумі 5 000 000 грн, що підтверджується виписками з особового рахунка за період з 25.08.2015 по 20.12.2015 та за період з 22.09.2015 по 20.12.2015.

З виписки з особового рахунка за період з 25.08.2015 (а.с.47) вбачається, що грошові кошти були перераховані ТОВ «Кепітал Стайл» за товари та послуги за наступними договорами: від 18.08.2015 №03/08-Т (попередня сплата за товар (щебінь), від 17.08.2015 №02/08-Т (попередня сплата за товар (цемент), від 18.08.2015 №04/08-Т попередня сплата за товар (плити ДПС), від 17.08.2015 №01/08-Т попередня сплата за товар (пісок), від 20.08.2015 №07/08-П авансовий платіж за послуги (купівля керамзиту), від 20.08.2015 №08/08-П авансовий платіж за послуги (купівлі профнастилу), від 19.08.2015 №06/08-П авансовий платіж за послуги (купівля стендових 3D панелей), від 19.08.2015 №05/08-П (авансовий платіж за послуги (купівля газобетону).

Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Стаття 1050 ЦК України визначає, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з п.2.19 договору банк має право вимагати повернення суми заборгованості за даним кредитним договором (кредиту, відсотків за кредитом, плати за обслуговування кредиту, пені та штрафів) в разу порушення боржником будь-яких умов цього кредитного договору.

У п.5.5 договору передбачено, що банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту, сплати належних відсотків і передбаченої даним договором пені та штрафів, а також відшкодування завданих збитків, заподіяних банку в результаті невиконання чи неналежного виконання позичальником умов даного кредитного договору, погіршення фінансового стану позичальника або невідповідність його фінансового стану вимогам банку, позичальник зобов'язаний повернути банку кредит, сплатити належні відсотки, пеню та штрафи, та інші витрати, пов'язані з виконанням цього кредитного договору, а також відшкодувати завдані банку збитки, зокрема, у випадку, якщо позичальник порушує строки повернення кредиту та/або відсотків за кредит.

Постановою Правління Національного банку України від 02.10.2015 № 665/БТ віднесено ПАТ «Юніон Стандарт Банк» до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 02.10.2015 №182 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Юніон Стандарт Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» розпочато процедуру виведення ПАТ «Юніон Стандарт Банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на три місяці з 03.10.2015 по 02.01.2016 (включно). Призначено уповноваженою особо Фонду гарантування вкладів фізичних та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ «ЮСБ Банк», визначені Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», статтями 37-39 Закону провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Білій І.В. строком на три місяці з 03.10.2015 по 02.01.2016 (включно).

13.11.2015 ПАТ «Юніон Стандард Банк» звернулось до позичальника (ТОВ «Кепітал Стайл») з вимогою за вих. №526, в якій просило сплатити заборгованість по кредитному договору. Вимога підписана Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Український бізнес банк» Білою І.В. та скріплена печаткою банку.

Як доказ направлення вказаної вимоги відповідачу та отримання її останнім позивач надав реєстр (рекомендовані з повідомленням) та фіскальний чек від 17.11.2015 за №2449.

Вказана вище вимога позивача була залишена позичальником без реагування.

Тобто, банк звернувся до суду з вимогою про часткове (50%) повернення процентів за користування кредитними коштами, нарахованими за період з 01.10.2015 по 31.10.2015.

Частинами 1-3 ст.1056-1 ЦК України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

Колегія суддів, виходячи з умов кредитного договору та положень чинного законодавства, встановила, що визначення розміру процентів за користування кредитом у фіксованому розмірі не суперечить ст.1056-1 ЦК України, оскільки сторони у договорі досягли згоди щодо умов про розмір процентної ставки.

Судом встановлено, що на виконання умов договору відповідач сплачував банку проценти за користування кредитом: 03.09.2015 ТОВ «Кепітал Стайл» перерахувало 21 000 грн, 21.09.2015 - 226 397,26 грн, 01.10.2015 - 36 986,30 грн, 01.10.2015 - 82 000 грн, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 25.08.2015 по 20.12.2015.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги ПАТ «ЮСБ», від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ЮСБ Банк» Біла І.В., в частині стягнення з ТОВ «Кепітал Стайл» 50% простроченої заборгованості по процентах, які нараховані за період з 01.10.2015 по 31.10.2015 в сумі 547 808,22 грн, судом першої інстанції правомірно задоволено.

Заперечення апелянта, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає безпідставними та виходить з такого.

Згідно з ч.ч.1-3 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Частина 2 ст.241 ЦК України встановлює, що наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Враховуючи те, що по-перше, договір підписаний обома сторонами та скріплений печатками як боржника так і банку, а по-друге, у випадку підписання від імені ТОВ «Кепітал Стайл» правочину не директором ОСОБА_6, а іншою особою товариства, вчинення посадовою особою дій (виконання правочину: отримання траншів, перерахування коштів своїм контрагентам за товари та послуги, часткове погашення процентів), свідчить про наступне схвалення цього правочину, а тому місцевим господарським судом правомірно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення почеркознавчої та технічної експертиз.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що згідно з п.1.3 Науково-методичних рекомендацій для проведення досліджень орган (особа), який (яка) призначив(ла) експертизу (залучив(ла) експерта), повинен(на) надати експерту вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

З наявного у справі наказу від 23.02.2016 №23/02-16 та протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Кепітал Стайл» від 23.02.206 вбачається, що директором товариства з 23.02.2016 є Левчук Н.В.

Стосовно заявленого відповідачем клопотання про витребування доказів, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом підставно було відмовлено у його задоволенні, враховуючи встановлені в ході судового розгляду даної справи обставини.

У задоволенні клопотання ТОВ «Кепітал Стайл» про направлення судом, в порядку ст.90 ГПК України, повідомлення прокурору або органу досудового розслідування про ознаки злочинів, передбачених ст.ст.222, 358 КК України судом першої інстанції також обґрунтовано відмовлено. При цьому колегія суддів враховує таке.

Положення ст. 90 ГПК України визначають, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу (ч.1). Якщо при вирішенні господарського спору господарський суд виявить у діяльності працівників підприємств та організацій порушення законності, що містять ознаки кримінального правопорушення, господарський суд надсилає про цей факт повідомлення прокурору або органу досудового розслідування (ч.2).

Тобто, обов'язковою передумовою таких засобів реагування як винесення окремої ухвали та повідомлення є виявлені під час судового розгляду порушення законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, їх працівників чи посадових осіб.

Проте, за наслідками перегляду в апеляційній інстанції оскаржуваного рішення від 25.02.2016 у справі №910/32852/15 колегією суддів не виявлено порушень законності або суттєвих недоліків у діяльності підприємства позивача.

Водночас прийнято до уваги, що держава, яка створює суди апеляційної чи касаційної інстанцій, має забезпечити, щоб особи, які відповідають перед законом, мали можливість користуватись всіма фундаментальними гарантіями статті 6 Конвенції в провадженнях у цих судах. Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обгрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (Рішення Європейського суду з прав людини у справі Пелевін проти України, no. 24402/02, від 20.05.2010).

Виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених скаржником заперечень, з огляду на наявні у справі докази та встановлені судом обставини, доводи апелянта спростовуються наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у даній справі, оскільки воно відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст.99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Стайл» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 25.02.2016 у справі №910/32852/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/32852/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Л.М. Ропій

Н.Ф. Калатай