РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016Справа №910/4406/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Дочірнього підприємства "Комунальне підприємство "Маяк"

про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод в розмірі 149 239,59 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Паламаренко Ю.А., за довіреністю;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі - позивач) до Дочірнього підприємства "Комунальне підприємство "Маяк" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання питної води та приймання стічних вод в розмірі 149 239,59 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.03.2016 було порушено провадження у справі № 910/4406/16, розгляд справи призначено на 13.04.2016.

12.04.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

13.04.2016 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 13.04.2016 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4406/16 позивач виконав частково.

У судове засідання 13.04.2016 представник відповідача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4406/16 відповідач не виконав.

Розглянувши у судовому засіданні 13.04.2016 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку із його необґрунтованістю.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.04.2016 розгляд справи було відкладено на 18.05.2016.

29.04.2016 представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва були подані документи на виконання вимог ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4406/16.

У судове засідання 18.05.2016 представник позивача з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4406/16 позивач виконав.

У судовому засіданні 18.05.2016 представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання 18.05.2016 не з'явився, вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 16.03.2016 про порушення провадження у справі № 910/4406/16 відповідач не виконав.

Відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи.

Крім того, дослідивши наявні у матеріалах справи документи, суд дійшов висновку про необхідність витребування нових доказів.

Враховуючи неявку представника відповідача у судове засідання 18.05.2016, неподання відповідачем витребуваних судом документів та необхідність витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 01.06.2016.

20.05.2016 представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва була подана заява про видачу копії ухвали суду.

27.05.2016 представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

01.06.2016 представником позивача через відділ діловодства господарського суду міста Києва були подані письмові пояснення по суті спору.

У судове засідання 01.06.2016 представник позивача з'явився, представник відповідача не з'явився.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, зобов'язує сторони, інші підприємства, установи, організації, державні та інші органи, їх посадових осіб виконати певні дії (звірити розрахунки, провести огляд доказів у місці їх знаходження тощо); витребує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору, чи знайомиться з такими матеріалами безпосередньо в місці їх знаходження.

З огляду на вищенаведене, у судовому засіданні 01.06.2016, суд дійшов висновку про необхідність витребування письмової інформації у Публічного акціонерного товариства «Київенерго», необхідної для повного та всебічного дослідження обставин справи.

01.06.2016 розгляд справи було відкладено на 15.06.2016.

У судове засідання 15.06.2016 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 15.06.2016 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений.

Відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2003 між Відкритим акціонерним товариством «Акціонерна компанія «Київводоканал» (в подальшому перейменоване на Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал», далі - позивач, постачальник) та Дочірнім підприємством «Комунальне підприємство «Маяк» (далі - відповідач, абонент) було укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 01793/2-05 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник забезпечує постачання питної води, якість якої відповідає ДОСТу 2874-82 «Вода питна» та приймає каналізаційні стоки, які не перевищують гранично-допустимих концентрацій шкідливих речовин.

Згідно з п. п. а п. 2.2 Договору абонент сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими у порядку, передбаченому чинним законодавством.

Пунктом 3.1. Договору визначено, що кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показників водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представниками абонента.

Згідно з п. 3.3. Договору кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, згідно із показниками водолічильника та інших способів визначення об'ємів стоків, що потрапляють у міську каналізацію у відповідності з п. 21.2 Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у містах і селищах України.

Відповідно до п. 3.6. Договору щомісячно постачальник виставляє платіжну вимогу за надані послуги згідно цього Договору. Оплата проводиться шляхом зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника.

У своїй позовній заяві позивач зазначає про те, що на момент звернення до суду заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2013 по 31.12.2015 складає 91 515,57 грн.

У якості доказів наявності у відповідача заборгованості за поставлену воду та прийняті стоки позивачем були надані суду Акти про зняття показників водолічильників, розшифровки рахунків абонента, довідку з ПАТ «Радикал Банк», дебетово-інформаційні повідомлення.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правила користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27 червня 2008 р. N 190 (далі - Правила), визначають порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України. Ці Правила є обов'язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об'єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод (п. 1.1. Правил).

Згідно з п. 3.7 Правил розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 3.13 Правил суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення. Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Отже, відповідач зобов'язаний оплачувати надані послуги з постачання питної води та її водовідведення, на підставі Договору.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо наявності заборгованості за Договором в розмірі 91 515,57 грн.

Здійснивши перерахунок розміру заборгованості за Договором, з урахуванням вищенаведеного, судом встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за послуги з постачання питної води та приймання стічних вод за період з 01.04.2013 по 31.12.2015 складає 91 515,57 грн, відтак позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь штраф в розмірі 9 151,56 грн, 3% річних в розмірі 3 229,21 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 343,25 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 4.1 Договору за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 10 % від несплаченої суми.

Судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підляє стягненню штраф в розмірі 9 151,56 грн.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 3% річних в розмірі 3 229,21 грн та інфляційні втрати в розмірі 45 343,25 грн.

Поданий позивачем розгорнутий розрахунок позовних вимог разом із клопотанням № 1359/12 від 27.05.2016 судом до уваги не береться, з огляду на те, що він містить інші суми 3% річних та інфляційних втрат, ніж ті, що були заявлені позивачем при поданні позову, при цьому, позивачем не подавалось жодної заяви про зменшення або збільшення розміру позовних вимог, в розумінні статті 22 ГПК України.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за Договором, з урахуванням 3 % річних, інфляційних втрат та штрафу, в загальному розмірі 149 239,59 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача, оскільки позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Комунальне підприємство "Маяк" (04073, м. Київ, Московський проспект, будинок 8; ідентифікаційний код: 23168794) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, будинок 1-А; ідентифікаційний код: 03327664) заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення в розмірі 91 515 (дев'яносто одна тисяча п'ятсот п'ятнадцять) грн 57 коп., штраф в розмірі 9 151 (дев'ять тисяч сто п'ятдесят одна) грн 56 коп., 3 % річних в розмірі 3 229 (три тисячі двісті двадцять дев'ять) грн 21 коп., інфляційні втрати в розмірі 45 343 (сорок п'ять тисяч триста сорок три) грн 25 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 238 (дві тисячі двісті тридцять вісім) грн 59 коп.

Повне рішення складено 24.06.2016.

Суддя О.В. Нечай