ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.06.16р. Справа № 904/3231/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут"

до Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти"

про стягнення заборгованості за постачання газу в сумі 701 780,77грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № б/н від 01.02.16р.

Відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 654 986,55 грн. основного боргу, 43 799,69 грн. пені, 2 994,53 грн. 3 % річних.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав.

Відповідач повідомлений належним чином про розгляд справи, про що свідчать наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень № 257 та 103.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

27.08.15р. сторонами укладено Договір № 2015/ТП-БО-01418 на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів (далі Договір), за п.1.1 якого Постачальник (Позивач) постачає природний газ (згідно з Державним класифікатором продукції та послуг ДК 016-2010 код 06.20.1 Газ природний) (далі Газ) Споживачеві (Відповідачеві) в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строки, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Пунктом 10.1. Договору встановлено, що Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31.12.15р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

У Додатковій угоді від 30.12.15р. сторони виклали у новій редакції п.10.1 Договору: цей договір набуває чинності з дати його підписання та діє до 31.03.16р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення…"

Згідно з п.2.5. Договору за підсумками розрахункового періоду Споживач протягом двох робочих днів підписує та скріплює печаткою з Газорозподільним підприємством акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, який є підставою для оформлення актів приймання-передачі газу між відповідними субєктами ринку природного газу, у двох примірниках, один з яких повертає Газорозподільному підприємству. Акт про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору.

Відповідно до п.3.6. Договору послуги з постачання газу підтверджуються підписаними Постачальником та Споживачем актом приймання-передачі газу, що оформлюється на підставі акту про фактичний обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, підписаного Споживачем та Газорозподільним підприємством відповідно до п.2.5. розділу ІІ Договору.

На виконання умов Договору, протягом січня - березня 2016р. Позивач поставив Відповідачеві природного газу на загальну суму 654 986,55 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу (акт приймання-передачі №ДОЗ00004808 від 31.01.16р., за яким у січні 2016р. спожито 45 751,00 м3 газу на суму 365 839,63 грн.; акт приймання-передачі №ДОЗ00010649 від 29.02.16р., за яким у лютому 2016р. спожито 21 434,00 м3 газу на суму 171 393,12 грн.; акт приймання-передачі №ДОЗ00015620 від 31.03.16р., за яким у березні 2016р. спожито 14 726,00 м3 газу на суму 117 753,80 грн.).

Пунктом 4.6 Договору передбачено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється Споживачем на умовах щомісячної 100% попередньої оплати договірного обсягу постачання газу, визначеного в додатку 3 до Договору, не пізніше ніж за три робочих дні до початку розрахункового періоду.

Згідно з п.4.6.2 Договору у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 7 числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п.5.3.1. Договору Споживач зобовязаний виконувати умови Договору. Оплачувати Постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором (п.5.3.5. Договору).

Споживач зобовязаний самостійно обмежити (припинити) відбір газу у випадках: перевищення добової норми та/або місячного підтвердженого обсягу без узгодження з Постачальником (п.5.3.9 Договору).

За даним Позивача, не спростованими Відповідачем, останній не розрахувався за поставлений у січні березні 2016р. природний газ.

Пунктом 6.2.2 Договору визначено, що у разу порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом ІV Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочки платежу.

З посиланням на п. 6.2.2. Договору, на прострочений борг Відповідача Позивач нарахував пеню 43 799,69 грн. за період прострочення з 08.02.16р. по 21.04.16р.

Крім того, з посиланням на ч. 2 ст. 625 ЦК України, на прострочений борг Відповідача Позивачем нараховані 3% річних - 2 994,53 грн. за період з 08.02.16р. по 21.04.16р.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарським судом встановлено, що Позивач при нарахуванні пені й річних на прострочену суму не врахував, що оскільки 07 лютого 2016р. припало на вихідний день неділю, то прострочка зобовязання з оплати за спожитий у січні 2016р. газ у Відповідача почалася з 09.02.16р., 07 березня 2016р. - вихідний у звязку з святом 08 березня, то прострочка зобовязання з оплати за спожитий у лютому 2016р. газ у Відповідача почалася 09.03.16р. За таких обставин, за перерахунком суду 3% річних з простроченої суми становлять 2 883,62 грн., пеня 41 926,62 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, стягненню підлягають 654 986,55 грн. - основного боргу, 41 926,62грн. - пені, 2 883,62 грн. 3% річних, решта позовних вимог задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частковою.

Стягнути з Державного професійно-технічного навчального закладу "Дніпропетровський центр професійно-технічної освіти", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Алтайська, 6 а, (код 02541409) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, 2, (код 39572642) 654 986,55 грн. основного боргу, 41 926,62 грн. пені, 2 883,62 грн. 3% річних, 10 496,95 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту, якщо не буде оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено__________________