РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Справа № 903/926/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Саврій В.А. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1 (довіреність №б/н від 11.01.2016 року)

відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №448/03 від 04.05.2016 року)

розглянувши апеляційну скаргу позивача - Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 31.05.16 року у справі №903/926/15 (головуючий суддя Дем'як В.М., суддя Пахолок В.А., суддя Костюк С.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Волинського центрального відділення Львівської філії АТ "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Луцьккондитер"

про стягнення 1 935 889, 20грн.

Судом розяснено представникам сторін права та обовязки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 31 травня 2016 року у справі №903/926/15 (головуючий суддя Дем'як В.М., суддя Пахолок В.А., суддя Костюк С.В.) за позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (надалі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Луцьккондитер" (надалі відповідач) про стягнення 1935889,20 грн. було частково задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Луцьккондитер" про розстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у справі №903/926/15. Виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у справі №903/926/15 розстрочено строком до 30.11.2016 року відповідно до графіку: червень 2016 року 20000,00 грн.; липень 2016 року 20000,00 грн.; серпень 2016 року 20000,00 грн.; вересень 2016 року 50000,00 грн.; жовтень 2016 року 50000,00 грн.; листопад 2016 року 1775889,20грн..

Вказана ухвала обґрунтована тим, що оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що наведені боржником обставини підтверджують винятковість випадку та виступають обставинами, необхідними для розстрочення виконання рішення суду від 19.05.2016 року, що забезпечить його виконання в цілому та не порушить при цьому права інших осіб.

Не погоджуючись з прийнятою судом першої інстанції ухвалою, позивач Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить повністю скасувати ухвалу від 31 травня 2016 року про розстрочку виконання рішення у справі №903/926/15 за позовом АТ "Брокбізнесбанк" до ТОВ "ТД "Луцьккондитер" про стягнення та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання про розстрочку виконання рішення. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на порушення господарським судом Волинської області норм матеріального та процесуального права, а також на невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду, обставинам справи. Зокрема, апелянт зазначає, що як на час закінчення строку кредитування, так і за весь час розгляду справи в суді відповідачем не сплачувалась заборгованість за кредитним договором. Крім того, після звернення АТ "Брокбізнесбанк" до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, ТОВ "ТД "Луцьккондитер" звернувся до суду з позовом про визнання недійсним кредитного договору. Вищенаведені дії, а також звернення відповідача до суду з заявою про розстрочку виконання рішення є нічим іншим, як спробою уникнути виконання зобов'язань за кредитним договором. В основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання. При вирішенні питання про розстрочку виконання рішення, суд має враховувати матеріальні інтереси обох сторін. Однак, всупереч наведеному, суд при винесенні оскаржуваної ухвали прийняв до уваги виключно необґрунтовані доводи відповідача, при цьому судом залишено без уваги те, що постановою Правління Національного банку України №339 від 10.06.2014 року відкликано банківську ліцензію та розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк". Відповідно до Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11.06.2014 року, призначено уповноважено особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_3. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №103 від 21.05.2015 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" строком на один рік до 10.06.2016 року включно та продовжено строки повноважень уповноваженої особи. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №896 від 02.06.2016 року продовжено строк здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк" строком на два роки до 10.06.2018 року включно та продовжено строки повноважень уповноваженої особи. Отже, АТ "Брокбізнесбанк" на даний час перебуває на стадії ліквідаційної процедури, у зв'язку із анулюванням банківської ліцензії та не здійсненням банківської діяльності, має обмежене фінансування, невиконання ж позичальниками банку своїх зобов'язань за кредитними договорами призводить до зменшення ліквідаційної маси банку, що в свою чергу призводить до порушення прав вкладників та інших кредиторів банку. На підтвердження своїх доводів відповідачем подано суду контракти від 2015 року та повідомлено суду, що контрагенти відповідача не повертають дебіторську заборгованість і що відповідач вживає заходів щодо повернення заборгованості, проте відповідачем до суду не подано доказів щодо вжиття таких заходів. Тяжке фінансове становище відповідача не є винятковою обставиною, яка в розумінні статей 83, 121 ГПК України може бути підставою для розстрочки виконання рішення суду, а також слугувати підставою для звільнення боржника від виконання взятих на себе зобов'язань.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 14 червня 2016 року у справі №903/926/15 апеляційну скаргу позивача було прийнято до провадження та призначено дату судового засідання на 29 червня 2016 року.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 29 червня 2016 року на підставі розпорядження керівника апарату Рівненського апеляційного господарського суду, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді - члена колегії Огородніка К.М. у період з 29 червня 2016 року по 13 липня 2016 року включно та відповідно до пункту 2.3.25 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та пункту 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, було внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Саврій В.А., суддя Дужич С.П.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав. В судовому засіданні представник ТОВ "ТД "Луцьккондитер" проти апеляційної скарги заперечив, вважає ухвалу місцевого господарського суду законною та обґрунтованою, а тому просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Безпосередньо в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у справі №903/926/15 постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер (43000, м. Луцьк, вул. Володимирська,57А, ) на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк (03057, м.Київ, проспект Перемоги,41, ) 1 935 889,20 грн., в т.ч.: 677 000,92 грн. заборгованість по кредиту, 324677,17 грн. заборгованість за процентами, 293427,24 грн. пеня за прострочення сплати кредиту, 93015,24 грн. пеня за прострочення сплати процентів, 20556,76 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (по кредиту), 6391,53 грн. 3% річних за неправомірне користування чужими грошовими коштами (по процентах), 340385,98 грн.- індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по кредиту, 94554,31 грн. - індекс інфляції за прострочення сплати заборгованості по процентах, 38880,05 грн. штраф за порушення п.4.2.3 додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 9000 грн. штраф за порушення п. 4.2.5. а) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 2000 грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. б) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 9000 грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. в) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р., 27000 грн. - штраф за порушення п. 4.2.5. а) додаткової угоди №4 від 22.04.2013р. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер (43000, м. Луцьк, вул. Володимирська,57А, ) судовий збір в розмірі 29038,34 грн. в доход Державного бюджету України.

На виконання рішення від 19.05.2016 року господарським судом Волинської області було видано наказ №903/926/15-1 від 31.05.2016 року та наказ №903/926/15-2 від 31.05.2016 року про його примусове виконання.

25.05.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю Торговий Дім Луцьккондитер звернулося до місцевого господарського суду із заявою про розстрочку виконання рішення господарського суду від 19.05.2016 року відповідно до статті 121 ГПК України та статті 36 Закону України Про виконавче провадження.

В обґрунтування підстав для розстрочення рішення посилається на неможливість виконати рішення суду про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства Брокбізнесбанк у звязку із важким фінансовим становищем. Зазначає, що разом з тим, ситуація яка склалась із фактичним виконанням даного рішення поставила підприємство перед загрозою банкрутства. Боржник доводить, що виконати рішення суду можливо за умови поетапної виплати заборгованості. Негайне виконання вище наведеного рішення неминуче призведе до неплатоспроможності ТОВ Торговий дім Луцьккондитер та припинення господарської діяльності, так як сума заявлена до стягнення відповідно до рішення господарського суду є досить велика та становить 2011930,70грн. На ТОВ Торговий дім Луцьккондитер на сьогоднішній момент, згідно штатного розпису підприємства працює понад 70 працівників, яким внаслідок такої ситуації яка склалась з позивачем ПАТ Брокбізнесбанк загрожує звільнення, так як коштів для оплати їх праці не буде у відповідача. Контрагенти Відповідача ТОВ Торговий дім Луцьккондитер належним чином не виконують перед Боржником грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості у сумі 2 528 000 грн. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів з своїх дебіторів, процедура стягнення на сьогоднішній день триває, кошти нажаль ще не сплачені. За рахунок стягнення боргу 2528000 грн. мають намір погасити заборгованість перед ПАТ Брокбізнесбанк. Враховуючи дані доводи, відповідач просив розстрочити виконання рішення господарського суду Волинської області від 19 травня 2016 року у справі №903/926/15 за наступним графіком погашення заборгованості: 15 червня 2016 року 10000,00 грн.; 16 липня 2016 року 10000,00 грн.; 16 серпня 2016 року 10000,00 грн.; 16 вересня 2016 року 50000,00 грн.; 17 жовтня 2016 року 50000,00 грн.; 17 листопада 2016 року 50000,00 грн.; 18 грудня 2016 року 50000,00 грн.; 18 січня 2017 року 50000,00 грн.; 18 лютого 2017 року 50000,00 грн.; 21 березня 2017 року 50000,00 грн.; 21 квітня 2017 року 550000,00 грн.; 22 травня 2017 року 550000,00 грн.; 22 червня 2017 року 531930,70 грн.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд Волинської області ухвалою від 31 травня 2016 року у справі №903/926/15 частково задоволив заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Луцьккондитер" про розстрочення виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у справі №903/926/15. Виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.05.2016 року у справі №903/926/15 розстрочив строком до 30.11.2016 року відповідно до графіку: червень 2016 року 20000,00 грн.; липень 2016 року 20000,00 грн.; серпень 2016 року 20000,00 грн.; вересень 2016 року 50000,00 грн.; жовтень 2016 року 50000,00 грн.; листопад 2016 року 1775889,20 грн..

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до статті 45 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Згідно статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

У відповідності до статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, господарський суд, який видав виконавчий документ, розглядає це питання в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також, не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Пленум Вищого господарського суду України в пункті 7.2 постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року за №9 зазначив, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Пленум Верховного Суду України у пункті 10 Постанови від 26.12.2003 року №14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зауважив, що при вирішенні заяви сторони про розстрочку виконання рішення, зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Визначальним фактором при наданні розстрочки є винятковість цих випадків та їх обєктивний вплив на виконання рішення суду.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець та вищі судові інстанції у будь-якому випадку повязують можливість розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, наведені ТОВ Торговий дім Луцьккондитер обставини є такими, що істотним чином ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь позивача.

Між тим, із матеріалів заяви та доводів представника боржника слідує, що виконати рішення суду про стягнення 1935889,20 грн. на користь ПАТ Брокбізнесбанк в добровільному порядку не має можливості.

Апеляційною інстанцією враховано те, що кондитерська фабрика ТзОВ Торговий дім Луцьккондитер незважаючи на фінансові труднощі зберегла традиції виробництва волинських солодощів та продовжує їх виробництво.

Із копій контрактів №0336/10/15 від 28.07.2015 року, №2 від 04.08.2015 року, які укладені із ТОВ АФВ та ПАТ Конти боржник прогнозує отримати прибуток у вересні жовтні 2016 року, який останній спрямує на погашення заборгованості перед банком.

З дослідженого місцевим господарським судом та перевіреного судом апеляційної інстанції вбачається, що згідно штатного розпису на підприємстві працює понад 70 працівників, яким внаслідок примусового виконання рішення, що включає накладення арешту на рахунки боржника загрожує звільнення, так як кошти для оплати їх праці будуть відсутні.

Крім того, це призведе до блокування роботи боржника та реальну загрозу доведення його до банкрутства.

Разом з тим, судами враховано, що перед боржником існує дебіторська заборгованість у сумі 2 528 000 грн. в т.ч.: Держаний бюджет заборгував більше 900000,00 грн., повернення яких також дозволить виконати рішення суду.

Згідно приписів статей 83, 121-1 ГПК України розстрочення виконання рішення є правом суду першої інстанції яке він реалізовує виключно на підставі дослідження всіх матеріалів та обставин справи в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані стороною докази, що ґрунтуються на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, господарський суд Волинської області дійшов правильного висновку про те, що наведені боржником обставини підтверджують винятковість випадку та виступають обставинами, необхідними для розстрочення виконання рішення суду від 19.05.2016 року, що забезпечить його виконання в цілому та не порушить при цьому права інших осіб.

Колегія суддів апеляційної інстанції також враховує характер спору, вину боржника, його фінансовий стан, інтереси сторони, на користь якої слід сплатити кошти, строки здійснення процедури ліквідації АТ "Брокбізнесбанк". Невідкладне вжиття заходів примусового виконання рішення органами ДВС, таких як накладення арешту на банківські рахунки ТОВ "ТД "Луцьккондитер, зупинення видаткових операцій по банківських рахунках, неминуче призведе до неможливості виконання рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що виконання рішення суду фактично є неможливим та на даний час матиме негативний вплив, що призведе до негативних наслідків для відповідача, а розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, в зв'язку з чим посилання в апеляційній скарзі на порушення судом першої інстанції статті 121 ГПК України є безпідставним.

З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини справи апеляційний господарський суд вважає, що доводи, викладені позивачем в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, оскільки вони спростовуються вищенаведеним і не ґрунтуються на вимогах діючого законодавства, що регулює дані правовідносини.

Враховуючи викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно статті 104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Волинської області від 31.05.16 року у справі №903/926/15 залишити без змін, апеляційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 903/926/15 повернути господарському суду Волинської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Саврій В.А.

Суддя Дужич С.П.