ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" липня 2016 р. Справа № 914/1293/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Орищин Г.В.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Львівського обласного підприємства «Агротехобмін» (надалі ТзОВ ЛОП «Агротехобмін») б/н від 03.06.2016р. (вх. № 01-05/2817/16 від 09.06.2016р.)

на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2016р.

у справі № 914/1293/16

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-дослідницьке виробниче підприємство «Джерело» (надалі ТзОВ «НДВП «Джерело»)

до відповідача-1: ТзОВ ЛОП «Агротехобмін»

до відповідача-2: Управління природних ресурсів та регулювання земельних відносин департаменту містобудування Львівської міської ради

про встановлення земельного сервітуту,

за участю:

від позивача: Максимів Р.Й. - представник (довіреність б/н від 01.02.2016р.);

від відповідача-1: Гай О.О. - представник (довіреність № 03/21 від 21.06.2016р.)

від відповідача-2: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16 (суддя Долінська О.З.) задоволено заяву ТзОВ «НДВП «Джерело» (вх.№2585/16 від 13.05.2016р.) про забезпечення позову. Вжито заходів до забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: до вирішення справи № 914/1293/16 по суті заборонено ТзОВ ЛОП "Агротехобмін" та третім особам з відома відповідача-1 - ТзОВ ЛОП "Агротехобмін", вчиняти будь-які дії щодо закриття проходу та проїзду до території та майна, яке знаходиться на земельній ділянці площею 1,2990 га., яка розташована в селі Холодновітка на вул. Кільцевій, 5г Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :02:001:0526, проїзд (прохід) до якої проходить через земельну ділянку по вул.Городоцькій, 367 у м. Львові, яка знаходиться на праві постійного користування землею у відповідача-1.

Ухвала суду мотивована тим, що захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних додаткових зусиль та витрат і таким чином знівелюється функція можливого рішення по справі в разі задоволення позовних вимог, як інструмента поновлення порушених прав позивача.

Відповідач-1 подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з винесеною ухвалою, вважає, що суд порушив норми процесуального права. Стверджує, що, задоволивши заяву про забезпечення позову, суд фактично вирішив спір по суті, оскільки такий спосіб забезпечення дає позивачу право користуватись чужою земельною ділянкою для проходу (проїзду), тобто за змістом обмежень такі відповідають позовним вимогам у вигляді встановлення сервітуту. Звертає увагу на те, що забороняючи закривати в'їзд на території, суд поставив під загрозу майно відповідача-1. Просить скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16 в частині задоволення заяви позивача про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову, відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

22.06.2016р. позивач подав заяву за № 22/6-1 від 22.06.2016р. (вх. № 01-04/4534/16 від 22.06.2016р.) про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТзОВ ЛОП «Агротехобмін» на ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16, в якій звертає увагу на те, що апеляційна скарга підписана неуповноваженою особою - ОСОБА_4, що діяла на підставі договору про надання правової допомоги від 26.05.2016р., укладеного з ТзОВ ЛОП «Агротехобмін» в особі директора ОСОБА_5. Вказує, що згідно даних спеціального витягу з ЄДРЮОФОПГФ керівником (директором) вказаного Товариства з 25.11.2010р. є ОСОБА_6, у зв'язку з чим вважає, що дане апеляційне провадження помилково порушено.

Представник відповідача-1 заперечив проти доводів представника позивача та наголосив, що згідно наданої суду довіреності він є уповноваженим представником ТзОВ ЛОП «Агротехобмін». Юридична особа, яку він представляє в апеляційному господарському суді, висловила свою волю на підтримання даної апеляційної скарги.

Відповідач-2 не забезпечив явки в судове засідання уповноваженого представника, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 24.06.2016р.

Колегія суддів, порадившись, вирішила відхилити клопотання позивача, з огляду на його безпідставність та необґрунтованість, при цьому враховано ту обставину, що в судове засідання з'явився уповноважений представник апелянта Гай О.О. (довіреність №03/21 від 21.06.2016р.) та підтвердив волевиявлення ТзОВ ЛОП «Агротехобмін» на підтримання доводів апеляційної скарги.

Позивач та відповідач-2 не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник апелянта просив скасувати ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16 в частині задоволення заяви позивача про забезпечення позову та вжиття заходів забезпечення позову, відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову. Наголосив, що до виникнення конфлікту з позивачем спірні прохід та проїзд були вільними.

Представник позивача просив залишити без змін оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу - без задоволення. Пояснив, що через земельну ділянку по вул. Городоцькій, 367 у м. Львові існує єдиний прохід та проїзд транспортних засобів до земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності. Раніше цей прохід та проїзд був вільним. Конфліктні ситуації виникли через блокування в'їзду автомобілями МП «Сніжинка», керівником якого є співвласник відповідача-1 ОСОБА_5.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16 з врахуванням такого.

Як вбачається з матеріалів оскарження ухвали та копій державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №545613, виданого ТзОВ «НДВП «Джерело» 05.04.2011р. і державного акту на право постійного користування землею серії ЛВ №30512002, виданого Львівському державному підприємству «Агротехобмін» 06.09.1994р., належна позивачу земельна ділянка площею 1,2990 га., яка розташована на вул. Кільцевій, 5г в селі Холодновітка Пустомитівського району Львівської області, межує із земельною ділянкою загальною площею 2,4 га по вул. Городоцькій, 367 у м. Львові (а.с.19-20, 138-141).

Згідно технічного паспорта, складеного 15.03.2001р. Львівським обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки на земельній ділянці позивача знаходиться об'єкт нерухомості - ангар склад, площею 475,9 кв.м, придбаний позивачем на підставі договору купівлі-продажу від 21.12.2009р., що у комплексі з виробничими потужностями забезпечує господарську діяльність Товариства (а.с.21-22, 41-43).

За твердженням заявника, проти якого не висловив заперечень відповідач, через земельну ділянку по вул. Городоцькій, 367 у м. Львові існує єдиний прохід та проїзд транспортних засобів до земельної ділянки, яка належить позивачу на праві власності. З пояснень представників апелянта і позивача, раніше цей прохід та проїзд був вільним. Конфліктні ситуації виникли через блокування в'їзду автомобілями.

В листі Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №153 від 28.04.2016р. зазначено, що влаштувати інший заїзд з території сільської ради до земельної ділянки позивача немає технічної неможливості (а.с.26).

З матеріалів справи місцевий господарський суд встановив, що відповідач-1 не дотримується вимог добросусідства та блокує доступ позивачу до земельної ділянки та виробничих потужностей за адресою: Львівська обл., Пустомитівський р-н., с.Холодновітка, вул. Кільцева, 5Г, що стало підставою звернення позивача до Залізничного відділу поліції (м. Львів) ГУ Національної поліції у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення від 03.05.2016р., за наслідками розгляду якої порушено кримінальне провадження № 00001358, про що зазначено в листі Залізничного відділу поліції (м. Львів) ГУ Національної поліції у Львівській області № 58/21/38/02-2016 від 12.05.2016 р. (а.с.35).

Підставою звернення до місцевого господарського суду із заявою про вжиття заходів до забезпечення позову (вх. № 2585/16 від 13.05.2016р.) ТзОВ «НДВП «Джерело» вказує чинення відповідачем-1 перешкод у користуванні єдиним проходом (проїздом) через його земельну ділянку до земельної ділянки позивача. Результатом такого конфлікту, як зазначає позивач, стало те, що його орендар ПП "Промдемонтаж" позбавлений також можливості здійснювати свою господарську діяльність і відмовляється сплачувати орендну плату, а це, в свою чергу призводить до зазнання позивачем збитків (а.с.29-32).

При винесенні постанови колегія суддів враховує наступне.

Згідно статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Заходи забезпечення позову є однією з важливих гарантій захисту прав та інтересів громадян і юридичних осіб, передбачених процесуальним законодавством.

У статті 67 Господарського процесуального кодексу України наведено вичерпний перелік заходів забезпечення позову в господарському процесі.

Так, відповідно до частини 1 статті 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Забезпеченню позову притаманні такі ознаки як терміновість, тимчасовий характер та відповідність заявленій вимозі.

В пункті 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" роз'яснено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості (п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову").

Матеріалами оскарження ухвали суду підтверджується, що між сторонами у даній справі виник спір щодо встановлення земельного сервітуту, оскільки через земельну ділянку по вул. Городоцькій, 367 існує єдиний прохід та проїзд транспортних засобів до земельної ділянки позивача.

З аналізу листа Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за №153 від 28.04.2016р. суд встановив, що станом на момент винесення оскаржуваної ухвали влаштувати інший заїзд з території сільської ради до земельної ділянки позивача немає технічної неможливості.

Одночасно судом враховано те, що до виникнення конфлікту спірний прохід та проїзд був вільним. В даний час відповідач-1 не дотримується вимог добросусідства і не дає позивачу та його орендареві можливості користуватись проходом (проїздом) на земельній ділянці загальною площею 2,4 га по вул. Городоцькій, 367 у м. Львові до земельної ділянки площею 1,2990 га, належної позивачу згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №545613 від 05.04.2011р., блокує доступ позивачу до земельної ділянки та виробничих потужностей шляхом загородження його автомобільним транспортом. Колегія суддів констатує, що продовження чинення вищезазначених дій до ухвалення судом рішення по даній справі призведе до заподіяння подальшої шкоди правам, свободам та інтересам позивача.

Відтак, як вірно зазначив суд першої інстанції, захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, оскільки для відновлення своїх порушених прав позивачу доведеться докласти значних додаткових зусиль.

Крім того, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що судовий розгляд у даній справі може тривати у часі, а тому невжиття судом заходів забезпечення позову до вирішення даного спору по суті не запобігатиме настанню події, наслідки якої будуть незворотними.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваною ухвалою суд фактично вирішив спір по суті, а такий спосіб забезпечення дає позивачу право користуватись чужою земельною ділянкою для проходу (проїзду) спростовуються вищеописаними обставинами у справі.

З пояснень представників сторін у судовому засіданні апеляційний господарський суд встановив, що до виникнення спору між сторонами спірний прохід та проїзд були вільними. Отже, твердження скаржника про те, що, забороняючи закривати в'їзд на території, суд поставив під загрозу майно відповідача-1, є помилковим.

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції правомірно та відповідно до вимог процесуального закону задоволив заяву ТзОВ «НДВП «Джерело» (вх.№2585/16 від 13.05.2016р.) про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: до вирішення справи № 914/1293/16 по суті заборонив ТзОВ ЛОП "Агротехобмін" та третім особам з відома відповідача-1 - ТзОВ ЛОП "Агротехобмін", вчиняти будь-які дії щодо закриття проходу та проїзду до території та майна, яке знаходиться на земельній ділянці площею 1,2990 га., яка розташована в селі Холодновітка на вул. Кільцевій, 5г Пустомитівського району Львівської області, кадастровий номер :02:001:0526, проїзд (прохід) до якої проходить через земельну ділянку по вул.Городоцькій, 367 у м.Львові, яка знаходиться на праві постійного користування землею у відповідача-1.

Оскаржувана ухвала місцевого господарського суду від 11.05.2016р. у справі №914/622/14 прийнята у відповідності до норм процесуального права, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись, ст. ст. 43, 66, 67, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу господарського суду Львівської області від 26.05.2016р. у справі №914/1293/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Орищин Г.В.

Юрченко Я.О.