РІШЕННЯ

21 червня 2016 року Справа № 913/602/16

Провадження №18/913/602/16

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський Краситель», м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 2570021,79 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 за дов. від 04.01.2016 № 25;

від відповідача: ОСОБА_2 за дов. від 01.02.2016 № 1.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача:

- боргу в сумі 1.059.017,55 грн. за спожиту в липні 2015 р., вересні 2015 р. - березні 2016 р. активну електроенергію, поставлену відповідачу за договором про постачання електричної енергії від 31.05.2012 № 44-2;

- боргу в сумі 689546,85 грн. по компенсації послуг з перетікання реактивної електроенергії;

- інфляційних нарахувань в сумі 180194,34 грн., трьох відсотків річних в сумі 122313,18 грн. та пені в сумі 518949,87 грн. за прострочення платежів.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 03.06.2016 № 08/04-15 позивач зменшив розмір позовних вимог про стягнення боргу за активну електроенергію до суми 966782,13 грн., збільшив розмір позовних вимог: про стягнення заборгованості по компенсації послуг з перетікання реактивної електроенергії до суми 717961,17 грн.; інфляційних нарахувань до суми 352640,97 грн.; трьох відсотків річних до суми 122531,14 грн. та пені до суми 632048,30 грн.

Після зміни розміру позовних вимог всього заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 2791963,71 грн.

Заявою про збільшення розміру позовних вимог від 17.06.2016 б/н позивач збільшив розмір позовних вимог: про стягнення боргу за активну електроенергію до суми 1.023.600,33 грн. (за період: липень 2015 р., жовтень 2015 р. травень 2016 р.); про стягнення заборгованості по компенсації послуг з перетікання реактивної електроенергії до суми 771076,63 грн.; інфляційних нарахувань до суми 359032,19 грн.; трьох відсотків річних до суми 127134,67 грн. та пені до суми 633692,52 грн.

Після зміни розміру позовних вимог всього заявлено до стягнення грошові кошти в сумі 2.914.536,34 грн.

Відповідач відзивами на позовну заяву від 06.06.2016 № 148/218 та від 17.06.2016 № 150/218 проти позову не заперечував зазначивши, що він знаходиться у важкому фінансовому стані і тому просить зменшити заявлені до стягнення інфляційні нарахування, три відсотки річних та пеню на 50 %.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору про постачання електричної енергії від 31.05.2012 № 44-2 (з додатками до нього), укладеному між сторонами за позовом, позивач в період: липень 2015 р., жовтень 2015 р. травень 2016 р. поставив відповідачу активну електроенергію на загальну суму 1.471.817,78 грн. та в період: липень 2015 р. травень 2016 р. реактивну електроенергію на суму 771076,63 грн, що підтверджується двосторонніми актами приймання-передачі товарної продукції, звітами відповідача про використану електроенергію, які оформлені належним чином, та не заперечується відповідачем (завірені копії вказаних документів залучено до матеріалів справи).

Відповідно до п. 9. Порядку розрахунків, який є додатком до договору про постачання електричної енергії, відповідач зобовязався здійснити остаточний розрахунок за спожиту активну електроенергію та оплату за перетікання реактивної електроенергії на підставі наданих Постачальником рахунків протягом 5 операційних днів починаючи з наступного дня після їх отримання.

У порушення умов договору відповідач своєчасно виставлені позивачем рахунки не оплатив, його борг по оплаті вартості спожитої активної електроенергії за період: липень 2015 р., жовтень 2015 р. травень 2016 р. складає 1.023.600,33 грн., за реактивну електроенергію (за період: липень 2015 р. травень 2016 р.) 771076,63 грн., що підтверджується вищевказаними матеріалами справи, розрахунком позивача, доданим до його заяви про збільшення розміру позовних вимог від 17.06.2016 б/н, та не заперечується відповідачем у відзивах на позовну заяву від 06.06.2016 № 148/218 та від 17.06.2016 № 150/218.

Статтею 714 Цивільного кодексу України встановлено:

« 1. За договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

2. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

3. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.».

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача боргу за активну та реактивну електроенергію підлягають задоволенню відповідно на суму 1.023.600,33 грн. та суму 771076,63 грн.

Відповідач допустив прострочення розрахунків з позивачем, в звязку з чим, на вимогу позивача на підставі п. 4.4.1. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України несе відповідальність у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення, та зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно обґрунтованому, перевіреному судом розрахунку позивача, пеня (в межах 6 місячного строку, починаючи з 11.02.2015 (щодо рахунку за січень 2015 р.) і до 17.06.2016 (щодо рахунку за травень 2016 р.)) складає 633692,52 грн., інфляційні нарахування станом на травень 2016 р. включно складають 359032,19 грн., три проценти річних станом на 17.06.2016 включно 127134,67 грн.

Вимоги про стягнення вказаних інфляційних нарахувань та трьох процентів річних є законними та обґрунтованими і тому, підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені також є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, відповідач у відзивах на позовну заяву від 06.06.2016 № 148/218 та від 17.06.2016 № 150/218 просив зменшити заявлені до стягнення інфляційні нарахування, три відсотки річних та пеню на 50 %.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення інфляційних нарахувань, трьох процентів річних та пені суд дійшов висновку про його часткове задоволення за таких підстав:

Відповідно до п. 3 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

В ч. 3 ст. 551 ЦК України вказано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України також передбачено, що в разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

В п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначається, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен обєктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобовязання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобовязання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобовязання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобовязання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Суд приймає до уваги скрутне фінансове становище відповідача (згідно балансу відповідача станом на 31.12.2015 його збиток складає 113.359.000,00 грн.; станом на 01.01.2015 збиток відповідача складав 110.298.000,00 грн.; оригінал балансу відповідача залучено до матеріалів справи), а також те, що позивач не подав суду заперечень проти зменшення неустойки).

За таких обставин, суд зменшує пеню, яка підлягала до стягнення з відповідача, на 30 % - до суми 443584,76 грн. (633692,52 (100 %) 190107,76 (30 %)).

Таким чином, вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню частково на суму 443584,76 грн.

В решті клопотання відповідача (про зменшення заявлених до стягнення інфляційних нарахувань та трьох процентів річних) не підлягає задоволенню, так як в силу положень ст. ст. 549, 625 ЦК України вказані нарахування не є неустойкою, тоді як в силу приписів ст. 83 ГПК України та ст. 551 ЦК України господарський суд має право зменшувати розмір лише неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 43718,05 грн. підлягають відшкодуванню з відповідача (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 17.06.2016 б/н до стягнення були заявлені грошові кошти в сумі 2914536,34 грн.; 1,5 % від вказаної суми складає 43718,05 грн.).

При предявленні позову платіжним дорученням від 22.04.2016 № 1267 позивачем був сплачений судовий збір в сумі 48000 грн., що на 4281,95 грн. більше, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір» (48000 - 43718,05).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

За клопотанням позивача від 21.06.2016 судовий збір в сумі 4281,95 грн. ухвалою від 21.06.2016 повернено позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, п. 3 ст. 83, ст. ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Рубіжанський Краситель», м. Рубіжне Луганської області, пл. Хіміків, 2, ідентифікаційний код 31443937, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне обєднання», м. Луганськ, квартал Гайового, 35-а, (фактичне місцезнаходження: м. Старобільськ Луганської області, вул. Горького, 123), ідентифікаційний код 31443937, борг за активну електроенергію в сумі 1023600,33 грн. (на п/р із спеціальним режимом використання № 60 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665), борг по компенсації послуг з перетікання реактивної електроенергії в сумі 771076,63 грн., пеню в сумі 443584,76 грн., втрати від інфляції в сумі 359032,19 грн., три проценти річних в сумі 127134,67 грн., судовий збір в сумі 43718,05 грн. (на п/р № 3374 у філії ЛОУ АТ «Ощадбанк» у м. Сєвєродонецьк, МФО 304665); наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

21 червня 2016 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 24 червня 2016 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко