УХВАЛА

15.06.2016Справа № 37/418

За скаргоюПублічного акціонерного товариства «Універсал Банк»
на діїстаршого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О.
щодовиконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418

У справі

за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-КОЛОР»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2

2) Товариство з обмеженою відповідальністю «Гальйота»

про стягнення 549 202,15 доларів США (еквівалент 4 380 985,55 грн. по курсу НБУ станом на 31.10.2011 р.)

Суддя І.О. Андреїшина

Представники учасників судового процесу:

від стягувача (скаржника): Мізунський А.І.

від боржника: не з'явився

від ВДВС: Мостович Р.Л.

Обставини справи:

12.05.2016 р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418.

Відповідно до частини 1 ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Встановлений у частині першій статті 1212 Господарського процесуального кодексу України десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК України може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2016 р. розгляд скарги призначено в судовому засіданні за участю представників учасників судового процесу на 15.06.2016 р., зобов'язано їх надати певні документи та пояснення.

Представник стягувача в судовому засіданні 15.06.2016 р. підтримав подану ним скаргу та просив її задовольнити.

Представник ВДВС в судовому засіданні 15.06.2016 р. надав суду письмові пояснення, які залучено до матеріалів справи.

Представник боржника в судове засідання 15.06.2016 р. не з'явився, про поважні причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, вимог ухвали суду від 24.05.2016 р. не виконав.

Відповідно до ч. 2 статті 1212 ГПК України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення боржника про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

Розглянувши подані матеріали справи, заслухавши пояснення представників стягувача та ВДВС, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-КОЛОР» про стягнення заборгованості за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 р. та додатковою угодою BL1611/KL+ від 13.02.08 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 р. в розмірі 287 527,12 доларів США, та додатковою угодою № BL5194/1611/К+ від 12.06.08 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 р. в розмірі 126 302,56 доларів США, та за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1676 від 13.02.08 р. та індивідуальною угодою № BL1676/К-1 від 13.02.08 р. в розмірі 135 372,47 доларів США.

Ухвалою суду від 07.11.11 р. було порушено провадження у справі № 37/418 та призначено її розгляд на 23.11.11 року, залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_2, зобов'язано учасників судового процесу надати певні документи.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418 позовні вимоги задоволено повністю: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕГА-КОЛОР» на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 р. і додатковою угодою № BL1611/КТ+ від 13.02.08 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 року в сумі 287 527,12 доларів США, заборгованість за додатковою угодою № BL5194/1611/К+ від 12.06.08 р. до генерального договору про надання кредитних послуг № BL1611 від 13.02.08 року в сумі 126 302,56 доларів США, заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № BL1676 від 13.02.08 року та індивідуальною угодою № BL1676/К-1 від 13.02.08 року в сумі 135 372,47 доларів США, 3 196,69 доларів США витрат на оплату державного мита та 236,00 грн. витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом м. Києва 06.02.2012 р. видано відповідний наказ.

12.05.2016 р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва надійшла скарга Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418, згідно з якою скаржник просить суд:

- визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича щодо винесення постанови ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн.;

- скасувати постанову ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн.

Скаржник обґрунтовує подану скаргу наступним.

ПАТ «Універсал Банк» звернулося до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в порядку ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сума зобов'язань становить більше 10 мільйонів гривень, із заявою про примусове виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37,418 від 06.02.2012 р.

21.04.2016 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О., керуючись ст. 21, 23, п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», було винесено постанову ВП № 50907441, згідно з якою відмовлено у відкритті виконавчого провадження, посилаючись на те, що заяву про відкриття виконавчого провадження подано представником ПАТ «Універсал Банк» - ОСОБА_5 При цьому, до заяви додано ксерокопію довіреності на представництво інтересів стягувача, завірену особистим підписом ОСОБА_6, повноваження якого на засвідчення документів не зазначені у копії довіреності та не додано жодних документів, що підтверджують його повноваження.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Таким чином, на думку скаржника, посилання державного виконавця на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», як на правову підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження є необґрунтованими та безпідставними.

Розглянувши подану ПАТ «Універсал Банк» скаргу на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418, господарський суд дійшов висновку про її обгрунтованість, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадової особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19. Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

За приписами ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі: 1) пропуску встановленого строку пред'явлення документів до виконання; 2) неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; 3) якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання; 4) пред'явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби не за місцем або не за підвідомчістю виконання рішення; 5) якщо не закінчилася відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення; 6) невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону; 6 1) офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; 7) якщо виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою, крім виконавчих документів про стягнення аліментів та інших періодичних платежів; 8) наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову протягом трьох робочих днів, а за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - не пізніше наступного робочого дня з дня надходження виконавчого документа і не пізніше наступного дня надсилає її заявникові разом з виконавчим документом.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 частини першої цієї статті державний виконавець роз'яснює заявникові право на звернення до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність з вимогами статті 18 цього Закону.

Постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження може бути оскаржена заявником у десятиденний строк з дня її надходження у порядку, встановленому цим Законом.

У разі відмови у відкритті виконавчого провадження на підставі пункту 6 1 частини першої цієї статті державний виконавець у постанові зазначає найменування господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника, номер справи про банкрутство, а також роз'яснює стягувачу його право звернутися до цього суду з відповідною заявою для задоволення своїх вимог під час ліквідаційної процедури спільно з іншими кредиторами.

Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено необхідності представнику за довіреністю. Який звертається в інтересах довірителя до виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження, завіряти копію довіреності, яку надає на підтвердження власних повноважень. Обставини, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження, у мотивувальній частині постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмова в прийнятті до провадження виконавчого документа) не зазначені.

Відповідно до п. 3 постанови № 6 від 07.02.2014 р. пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах (із змінами і доповненнями, внесенимипостановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Згідно з п. 21 постанови № 6 від 07.02.2014 р. пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах (із змінами і доповненнями, внесеними постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 4), державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку для пред'явлення виконавчих документів до виконання; неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 Закону України «Про виконавче провадження»; неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших, передбачених законодавством, обставин, які виключають можливість здійснення виконавчого провадження тощо (стаття 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому вимоги до виконавчого документа є єдиними і визначені статтею 18 Закону про виконавче провадження. Іншими нормативно-правовими актами може бути встановлено додаткові вимоги до виконавчого документа, проте звуження цих вимог не допускається.

Перевіряючи додержання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд має враховувати як положення статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», так і інші акти законодавства, якими врегульовано це питання. При цьому відповідно до пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 04 листопада 2010 року № 2677-VI «Про внесення змін до Закону України «Про виконавче провадження» та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред'являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Наведений у статті 17 Закону України «Про виконавче провадження» перелік виконавчих документів, що виконуються державною виконавчою службою та виданих на підставі судових рішень, ухвалених відповідно до ЦПК, є вичерпним.

До інших обставин, що можуть бути підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, можна віднести, наприклад, звернення за виконанням рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з порушенням вимог статей 35, 36 Закону України від 24 лютого 1994 року № 4002-ХІІ «Про міжнародний комерційний арбітраж» щодо попереднього звернення стягувача до компетентного суду з клопотанням про визнання й виконання рішення зазначеного третейського суду.

При невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», заявникові роз'яснюється право на звернення до суду, який видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність до закону.

При цьому, жодна із зазначених у ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» підстав не передбачає та не надає права державному виконавцю відмовити у відкритті виконавчого провадження та повернути виконавчий документ стягувачу у зв'язку з наданням до заяви про примусове виконання рішення суду копії нотаріальної довіреності, виданої на особу. Що підписала таку заяву та завіреної печаткою ПАТ «Універсал Банк» (постанова ВГСУ № 908/857/14 від 17.12.2014 р.)

За таких обставин, посилання старшого державного виконавця на п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», як на правову підставу для відмови у відкритті виконавчого провадження є необґрунтованими та безпідставними, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про задоволення вимог скаржника щодо визнання незаконними дій старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича щодо винесення постанови ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн., та про скасування постанови ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження, винесеної старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О.

У відповідності до п. 9.13. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому, господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

У п. 32 інформаційного листа від 29.06.2010 р. № 01-08/369 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" Вищий господарський суд України на запитання, чи вправі господарський суд за результатами розгляду скарг на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби скасовувати їх постанови та інші акти або має визнавати їх недійсними; чи може господарський суд відмовити в задоволенні відповідної скарги лише з тієї підстави, що вона містить вимогу про скасування постанови, іншого акта Державної виконавчої служби, а не про визнання такої постанови (акта) недійсною, дав таку відповідь. Вимога скаржника щодо скасування постанови чи іншого акта органу Державної виконавчої служби за своєю правовою природою тотожна вимозі про визнання їх недійсними. Тому у господарського суду відсутні правові підстави для відмови в задоволенні скарги лише з тієї причини, що в ній зазначається про скасування відповідної постанови (акта), а не про визнання його недійсним.

Стосовно вимоги скаржника про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн., господарський суд зазначає наступне.

Частинами 1 і 2 статті 83 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що контроль за своєчасністю, правильністю і повнотою виконання рішень державним виконавцем здійснюють начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а також керівник вищестоящого органу державної виконавчої служби; начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, визнати недійсним складений державним виконавцем акт, зобов'язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

У відповідності до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.03 р. № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 1212 ГПК. Виходячи зі змісту ст. 24824 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених Законом України «Про виконавче провадження»), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ПАТ «Універсал Банк» не надало суду належних доказів звернення до керівництва Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, а також зважаючи на те, що господарський суд не наділений повноваженнями щодо зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» вжити дії, спрямовані на відкриття виконавчого провадження, то у Господарського суду м. Києва відсутні правові підстави для задоволення скарги ПАТ «Універсал Банк» в частині зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Задовольнити скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала О.О. щодо виконання рішення Господарського суду м. Києва від 18.01.2012 р. у справі № 37/418 частково.

2. Визнати незаконними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедала Олександра Олександровича щодо винесення постанови ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн.

3. Скасувати постанову ВП № 50907441 від 21.04.2016 р. про відмову у відкриті виконавчого провадження, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Канцедалом О.О..

4. Відмовити у задоволенні скарги ПАТ «Універсал Банк» в частині зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва № 37/418 від 06.02.2012 р. про стягнення з ТОВ «ВЕГА-КОЛОР» на користь ПАТ «Універсал Банк» 7 552 398,84 доларів США та 236,00 грн.

5. Примірники даної ухвали направити учасникам судового процесу та органу державної виконавчої служби.

Суддя І.О. Андреїшина

Інформацію щодо руху справи можна отримати в інформаційному центрі Господарського суду міста Києва за тел. 284-18-98 та на інформаційному сайті http://www.reyestr.court.gov.ua

Учасники процесу мають можливість отримувати процесуальні документи в електронному вигляді паралельно з документами у паперовому вигляді.

Для отримання процесуальних документів в електронному вигляді потрібно:

1. Зареєструватися в системі обміну електронними документами між судом та учасниками судового процесу (завести поштову скриньку електронного суду), розміщеній на офіційному веб-порталі судової влади України за адресою: mail.gov.ua.

2. Подати до суду заявку про отримання процесуальних документів в електронному вигляді, яку необхідно роздрукувати на офіційному веб-порталі судової влади України у вищевказаному розділі. Процесуальні документи у відповідній справі, що видані після дати подання вказаної Заявки до суду, будуть надходити в електронному вигляді на зареєстровану електронну адресу учасника судового процесу в домені mail.gov.ua, зазначену в Заявці.