ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 рокуСправа № 912/1865/16
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевська В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1865/16

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Березівка, Олександрійський район, Кіровоградська область

до : Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, м. Кіровоград

про визнання поновленим договору, визнання укладеною додаткової угоди.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - участі не брали.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, в якій просить:

визнати поновленим на той же строк та на тих же умовах договір оренди земельної ділянки від 24 вересня 2010 року, укладений між Олександрійською районною державною адміністрацією та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 площею 35,0 га, кадастровий номер НОМЕР_1 на території Приютівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстрований у Новомиргородському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру", про що у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі по Приютівській селищній раді вчинено запис 10.12.2010 року під № 38;

визнати укладеною між Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого у Новомиргородському відділі Кіровоградської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" 10.12.2010 року під № 38, на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди землі, у редакції, зазначеній позивачем.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався, зокрема, на положення ст. 33 Закону України "Про оренди землі", Закон України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" та зазначив, що відповідач у встановлений частиною п'ятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі" місячний строк не розглянув його звернення про продовження дії договору, а надана відповідь поза межами місячного строку не відповідає законодавству. Вказав на те, що продовжує користуватися земельною ділянкою по закінченню строку відповідного договору, а договір оренди є продовженим за принципом мовчазної згоди.

Ухвалою господарського суду від 10.06.2016 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/1865/16.

Відповідачем згідно наданого до суду відзиву на позов позовні вимоги заперечено повністю з тих підстав, що позивачем не було вчинено всіх необхідних та достатніх дій, передбачених ст. 33 Закону України "Про оренду землі", направлених на укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі, у зв'язку з чим відсутні підстави для визнання поновленим відповідного договору оренди землі.

Розгляд справи відкладався згідно ухвал господарського суду від 24.05.2016 та від 08.06.2016.

В судове засідання 24.06.2016 представники сторін не з'явились, хоча належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Господарський суд вбачає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 24.06.2016 за відсутності представників сторін, враховуючи наступне.

Представник позивача приймав участь в судових засіданнях, які відбулися у даній справі 24.05.2016 і 08.06.2016, та надіслав до суду письмові пояснення від 24.06.2016, в яких просить розглядати справу без участі представника позивача (а.с. 75-76). Окрім того, представником позивача надано до суду 24.06.2016 письмове клопотання про залишення позову без розгляду у зв'язку з неможливістю надати витребувані судом документи (ас. 77).

Відповідач в жодному засіданні, що проводилися у даній справі, участі не приймав, хоча належним чином повідомлений про їх проведення, про причини відсутності представника не повідомив.

Враховуючи викладене та з огляду на те, що участь в судовому засіданні сторін є їх процесуальним правом, а не обов'язком, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 24.06.2016 за відсутності представників сторін та за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

24.09.2010 між Олександрійською районною державною адміністрацією Кіровоградської області (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) укладено договір оренди, за умовами якого в оренду позивача передано земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Приютівської селищної ради, площею 35,00 га (а.с. 12-14).

Договір зареєстровано в Олександрійському районному відділі КРФ ДП "Центр державного земельного кадастру", про що вчинено запис від 10.12.2010 за № 38.

Згідно з пунктом 37 названого договору цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Пунктом 5 договору визначено, що договір укладено на 5 років. Передбачено, що після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

З матеріалів справи слідує, що 19.10.2015 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області через центр надання адміністративних послуг Олександрійської РДА з листом-повідомленням про продовження договору оренди від 24.09.2010 (а.с. 18). До листа-повідомлення позивачем додано проект додаткової угоди.

Надісланий лист-повідомлення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з проектом додаткової угоди розглянуто Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області, про що повідомлено Орендаря листом від 16.12.2015 № ДС-31-11-0.31-11022/22-15 (а.с. 19).

Згідно вказаного листа фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 повідомлено, що її лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі не засвідчено печаткою фізичної особи-підприємця, а до вказаного листа не додано належним чином оформлений проект додаткової угоди, що є порушення ч. 3 ст. 33 Закону України "Про оренду землі". Враховуючи викладене, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило про прийняте рішення про заперечення щодо поновлення договору оренди землі.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась на гарячу лінію Держгеокадастру України із зверненням від 15.01.2016, на яке їй надано відповідь, в якій повідомлено, що про результати розгляду заяви ОСОБА_1 останню повідомлено листом від 16.12.2015 № ДС-31-11-0.31-11022/22-15 та запропоновано звернутись повторно із заявою про поновлення дії договору оренди землі, усунувши недоліки, зазначені у вказаному листі (а.с. 20).

22.03.2016 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 направила Головному управлінню Держгеокадастру у Кіровоградській області проект додаткової угоди до договору оренди землі від 24.09.2010, зареєстрованого 10.12.2010 за № 38 (а.с. 24).

Листом від 27.04.2016 № Р-4698/0-3629/0/6-16 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повідомило, що для подальшого розгляду порушеного питання необхідно надати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та витяг з нормативної грошової оцінки земельної ділянки (а.с. 31).

Позивач, посилаючись на те, що по закінченню строку дії договору оренди землі продовжує користуватися відповідною земельною ділянкою, тоді як відповідач не надіслав на його адресу підписаний текст додаткової угоди про поновлення договору, просить визнати такий договір поновленим, а додаткову угоду укладеною в редакції проекту позивача.

При розгляді справи господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Порядок, умови і правові конструкції поновлення договору оренди землі унормовані у статті 33 Закону України "Про оренду землі".

Так, частинами першою-п'ятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк.

Орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у встановлений цим договором строк, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі.

До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Таким чином, відповідно до положень ст. 33 Закону України "Про оренду землі" реалізація переважного права на поновлення договору оренди землі можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін.

Отже, для застосування частини першої ст. 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди землі необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов'язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив про наявність заперечень щодо поновлення договору та своє рішення.

Відповідний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 23.03.2016 № 6-146цс16.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач з дотриманням строку, встановленого договором оренди, звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області з листом-повідомленням про поновлення договору оренди землі, до якого додано проект додатковою угоди.

Відповідачем вказаний лист з проектом додаткової угоди розглянуто, однак з порушенням місячного строку розгляду, який встановлено частиною п'ятою ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Разом з цим, господарський суд враховує, що частинами першою-п'ятою ст. 33 названого Закону встановлено саме переважне право орендаря, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, на його поновлення після закінчення строку, на який було укладено договір. Переважне право орендарів на поновлення договору оренди поширюється на випадки, коли земля знову передається в оренду.

Отже, переважне право орендаря буде порушене в разі укладення договору оренди з іншим орендарем при дотриманні процедури повідомлення про намір реалізувати переважне право.

Між тим, як слідує з обґрунтувань підстав позову та матеріалів справи, позивач звернувся за захистом свого права на поновлення договору оренди землі за частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренд у землі", а не за захистом переважного права. В матеріалах справи відсутні будь-які відомості про передачу відповідної земельної ділянки в оренду іншій особі та порушення у зв'язку з цим переважного права позивача на поновлення договору оренди землі.

Частиною 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" передбачено іншу підставу поновлення договору оренди, а саме: у тому разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тобто для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користуватися виділеною земельною ділянкою; орендар належним чином виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди.

Відповідний висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 № 3-312гс16.

У справі, що розглядається, встановлено, що позивач при направлені до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області листа від 19.10.2015 додав проект додаткової угоди, якою вносились зміни до укладеного договору оренди землі від 24.09.2010.

Так, згідно вказаного проекту додаткової угоди, примірник якої надано відповідачем (а.с. 70), позивач просив поновити договір оренди землі на 7 років, тобто змінював строк дії договору з 5 років на 7 років. Також вносились зміни стосовно орендної плати.

Тобто, позивач просив змінити істотні умови договору, щодо яких згода між сторонами досягнута не була.

Як передбачено частиною 4 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Проект додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих же самих умовах надіслано позивачем до відповідача лише 22.03.2016, тобто більш ніж через місяць після закінчення строку дії відповідного договору.

Як унормовано приписами частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", поновлення договору оренди землі за вказаною правовою конструкцією можливо лише на той самий строк і тих самих умовах, про що укладається додаткова угода.

При цьому, згідно з частиною 8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Таким чином, нормами законодавства України, які є чинними під час виникнення спірних правовідносин та розгляду справи, прямо встановлена обов'язковість оформлення додаткової угоди до договору оренди землі для оформлення факту його поновлення. Згідно висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 25.05.2016 № 3-312гс16, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів, зокрема, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договору оренди. При цьому, за вимогами частини восьмої наведеної норми додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах та того факту, що його право на укладення додаткової угоди про пролонгацію договору на підставі частини 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" є порушеним, оскільки позивач в межах строків, встановлених ст. 33 Закону України "Про оренду землі" з пропозицією про поновлення договору оренди землі на той самий строк і тих самих умова не звертався, а навпаки при звернені 19.10.2015 просив змінити істотні умови договору. Направлення позивачем лише 22.03.2016 проекту додаткової угоди про поновлення договору оренди землі на тих самих умовах за межами місячного строку, встановленого для укладення додаткової угоди про поновлення договору, не є підставою вважати такий договір поновленим (а.с. 24). Твердження позивача про застосування в даному випадку принципу мовчазної згоди відхиляється господарським судом, так як частинами 6-8 ст. 33 Закону України "Про оренду землі" встановлено обов'язковість укладення додаткової угоди, як підтвердження юридичного факту поновлення договору на той самий строк і на тих самих умовах.

Оскільки додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення на той самий строк і на тих самих умовах не була укладена сторонами у місячний строк, тобто до 10.01.2016, та в межах вказаного строку позивач з проектом відповідної додаткової угоди до відповідача не звертався, господарський суд дійшов висновку, що договір оренди землі між сторонами не поновлений, а припинив свою дію відповідно до положень статті 31 Закону України "Про оренду землі".

Окрім того, відповідь Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про заперечення щодо поновлення договору оренди землі датована 16.12.2015, тобто в межах місячного строку після закінчення строку дії договору оренди землі.

На підставі викладеного господарський суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Клопотання позивача від 24.06.2016 про залишення позову без розгляду господарський суд відхиляє, оскільки ст. 81 Господарського процесуального кодексу України не передбачає залишення позову без розгляду за клопотанням позивача, а подане позивачем клопотання не є відмовою від позову в розумінні п. 4 ч. 1 ст. 80 названого кодексу. При цьому, неподання позивачем витребуваних судом документів, а саме - примірника листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі, який надсилався відповідачеві 19.10.2015 з додатками до нього, не позбавляє господарський суд можливості вирішити спір по суті та прийняти відповідне рішення. До того ж, проект додаткової угоди, який надсилався позивачем листом 19.10.2015, надано до матеріалів справи відповідачем разом з відзивом на позов (а.с. 70).

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у справі.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 29.06.2016.

Суддя В.В.Тимошевська