КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа№ 910/19767/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Чорногуза М.Г.

При секретарі судового засідання Степанці О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача - Конохова Г.С., довіреність №180 від 26.01.2016 року,

Горбаченко В.В., довіреність №55 від 13.01.2016 року,

Кудлай О.Г., довіреність №48 від 12.01.2016 року,

від відповідача - Костюк С.Ю., довіреність №13 від 21.03.2016 року,

Дригало Л.Б., довіреність №17 від 25.05.2016 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко"

на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року

у справі №910/19767/15 (суддя Прокопенко Л.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА", м. Біла Церква

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко", м. Київ

про стягнення 45 151,44 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" про стягнення 45 151,44 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 позовні вимоги задоволено повністю. Суд вирішив стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" заборгованість за скид до міської каналізації стічних вод з перевищенням концентрації забруднюючих речовин у розмірі 32 792 грн. 96 коп., пеню в розмірі 6468 грн. 75 коп., інфляційні втрати в розмірі 5566 грн. 29 коп., 3% річних в розмірі 323 грн. 44 коп., судовий збір в розмірі 1827 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведено, а відповідачем не спростовано наявність заборгованості за скид до міської каналізації стічних вод з перевищенням концентрації забруднюючих речовин в розмірі 32 792,96 грн. Враховуючи встановлений факт наявності заборгованості, судом першої інстанції також стягнуто штрафні санкції.

Не погодившись із вказаним рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю "Долівенко" подало до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15, та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що місцевим господарським судом було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.01.2016 року у справі № 910/19767/15 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі № 910/19767/15 прийнято до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя Агрикова О.В., судді Рудченко С.Г., Чорногуз М.Г.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року, у зв'язку із перебуванням судді Рудченко С.Г. на лікарняному, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Агрикова О.В., судді: Жук Г.А., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року по справі №910/19767/15 прийнято до провадження у визначеному складі суддів.

03.02.2016 року позивач подав через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив залишити апеляційну скаргу відповідача на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Крім того, 03.02.2016 року скаржник подав через канцелярію суду клопотання про призначення судової інженерно-екологічної експертизи.

Колегія суддів клопотання апелянта про призначення судової інженерно-екологічної експертизи відхилила в зв'язку із необґрунтованістю та безпідставністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2016 року відкладено розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 на 24.02.2016 року.

22.02.2016 року до канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про призначення судової інженерно-екологічної експертизи.

Також, 22.02.2016 року до канцелярії суду надійшло клопотання відповідача про долучення додаткових доказів на виконання вимог суду.

В судовому засіданні 24.02.2016 року представники сторін надали усні пояснення по суті спору, відповідач підтримав клопотання про призначення у справі судової інженерно-екологічної експертизи, позивач заперечував проти його задоволення.

Розглянувши матеріали справи та додатково надані відповідачем докази, суд дійшов висновку про необхідність призначення у справі судової інженерно-екологічної експертизи, проведення якої необхідно доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз з метою встановлення чи є результати лабораторних досліджень позивача, якими встановлено перевищення концентрації забруднюючих речовин у стічних водах відповідача, достовірними та чи можуть вони бути підставою для нарахування плати за скид забруднюючих речовин, яку вимагає стягнути позивач.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року призначено у справі №910/19767/15 судову інженерно-екологічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

На вирішення експерта поставлено такі питання:

1) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик, стосовно загальної мінералізації (сухого залишку, розчинених речовин) ТОВ "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року із контрольного колодязя об`єкту ТОВ "Долівенко" за адресою вул. Пушкінська, 47 у м. Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

2) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик, стосовно ХСК ТОВ "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року із контрольного колодязя об`єкту ТОВ "Долівенко" за адресою вул. Пушкінська, 47 у м. Біла Церква, та 25.02.2015 року із контрольного колодязя об`єкту ТОВ "Долівенко" за адресою вул. Леваневського, 17а у м. Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

3) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик стосовно БСК5 TOB "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул.Пушкінська, 47 у м. Біла Церква, та 25.02.2015 із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул.. Леваневського, 17а у м. Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

4) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик стосовно фосфатів TOB "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року з контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко"*за адресою вул.Пушкінська,47 у м.Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

5) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик стосовно нітритів TOB "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул.Пушкінська, 47 у м. Біла Церква, та 25.02.2015 із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул. Леваневського, 17а у м. Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

6) Чи з дотриманням встановлених відповідних нормативів і методик стосовно СПАР (АПАР) TOB "Білоцерківвода" здійснено відбір проб вод 24.02.2015 року із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул. Пушкінська, 47 у м. Біла Церква, та 25.02.2015 із контрольного колодязя об'єкту TOB "Долівенко" за адресою вул. Леваневського, 17а у м. Біла Церква, проведено їх зберігання, дослідження та встановлення результатів цього дослідження, якщо ні, то які нормативи та методики при цьому порушено?

7) Чи підтверджуються вихідні дані, які використано TOB "Білоцерківвода" для розрахунку плати за скид наднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію м. Біла Церква за період із^ грудня 2014 року по лютий 2015 року?

8) Чи підтверджуються розрахунки плати за скид наднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію м. Біла Церква за період із грудня 2014 року по лютий 2015 року, які виконано TOB "Білоцерківвода"?

29.03.2016 року на адресу Київського апеляційного господарського суду надійшов супровідний лист Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (т.в.о. - Т.Д. Голікової) №3752-16 від 22.03.2016 року про направлення матеріалів справи №910/19767/15 в двох томах на адресу суду у зв`язку із неможливістю проведення судової інженерно-екологічної експертизи.

Як зазначено у вказаному листі, оскільки минув період часу встановлений для виконання альтернативних лабораторних досліджень, судові експерти Київського НДІСЕ не мають змоги провести самостійні лабораторні дослідження для встановлення концентрацій хімічних речовин та інших показників якості води, які є предметом спору та, відповідно, вихідними даними для проведення експертних досліджень за винесеними на експертизу питаннями.

Відповідно до п.2.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 № 1350/5), експерту забороняється вибирати вихідні дані для проведення експертизи, якщо вони відображені в наданих йому матеріалах неоднозначно.

Разом з тим, дослідження по питанням №№ 1-6 щодо дотримання встановлених відповідних нормативів та методик при відборі проб води (на предмет визначення в них відповідних забруднюючих речовин), їх зберіганні та дослідженні, а також встановленні результатів цих досліджень, не вбачається за можливе, оскільки зазначені питання мають правовий характер і виходять за межі спеціальних знань експерта, а відповідно до п.2.3 вищевказаної Інструкції "експерту забороняється вирішувати питання, які виходять за межі спеціальних знань експерта та з'ясування питань права і надавати оцінку законності проведення процедур, регламентованих нормативно-правовими актами".

Оскільки питання №№ 7-8 частково взаємопов'язані з результатами, отриманими під час дослідження питань №№ 1-6, подальше проведення дослідження по зазначеним питанням є недоцільним, відповідно не доцільно підтверджувати достовірність вихідних даних за результатами проведених лабораторних досліджень, а отже не вбачається за можливе провести розрахунок плати за скид наднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію м. Біла Церква Київської області.

Разом з тим, відповідно до п. 11.2-11.3 розділу II та п.8.2-8.3 розділу VIII Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5 (зі змінами, в редакції наказу Міністерства юстиції України від 27.07.2015 № 1350/5), питання № 8 не відноситься до завдань судової інженерно-екологічної та екологічної експертиз.

Отже, враховуючи вищевикладене, т.в.о. директора Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року про призначення судової інженерно-екологічної експертизи залишено без виконання, а надані для проведення експертного дослідження матеріали справи №910/19767/15 в двох томах повернуто на адресу суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2016 року у справі №910/19767/15 поновлено провадження та призначено її розгляд на 20.04.2016 року.

20.04.2016 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду від відповідача надішли додаткові документи, які останній просив долучити їх до матеріалів справи, крім того відповідачем подано письмові пояснення, в яких скаржник говорить, що недотримання національних стандартів і методик при дослідженні проб стічних вод дає підстави вважати надані позивачем акти відбору проб стічних вод та протоколи їх дослідження неналежними доказами перевищення відповідачем показників забруднення у стічних водах.

Також, 20.04.2016 року, до загального відділу канцелярії Київського апеляційного господарського суду надійшло клопотання відповідача про повторне призначення судової експертизи. В обґрунтування вказаного клопотання апелянт зазначає, що для оцінки проведених позивачем досліджень проб стічних вод, які встановлені у протоколах проведених аналізів №268 від 02.03.2015 року та №269 від 03.03.2015 року, на відповідність вимогам затверджених методик проведення досліджень, а також для визначення відповідності процесу відбору та проводження з пробами стічних вод вимогам Національних стандартів України, необхідні спеціальні знання.

За результатами обговорення даного клопотання суд, керуючись ст.ст. 41, 101 ГПК України, відхилив клопотання апелянта про призначення повторної судової експертизи у справі.

Крім того, 20.04.2016 року через загальний відділ канцелярії Київського апеляційного господарського суду позивач надав письмові пояснення, в яких він вважає твердження відповідача про те, що робочі проби були відібрані з мулу на дні колодязів, що в свою чергу призвело до некоректності показників вимірювання забруднюючих речовин хибними.

У судовому засіданні 20.04.2016 року відповідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 18.05.2016 року.

16.05.2016 року позивач подав до канцелярії суду заперечення на клопотання відповідача про повторне призначення судової експертизи.

У зв'язку з перебуванням судді Жук Г.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відпустці, відповідно до пп. 2.3.25, 2.3.49 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п. 5.1, Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Київському апеляційному господарському суді, затверджених рішенням зборів суддів від 03.02.2016 року, автоматизованою системою здійснено заміну судді Жук Г.А. у складі визначеної колегії для розгляду вказаної вище справи, про що сформовано протокол.

Відповідно до протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Агрикової О.В. (головуючий), Сулім В.В., Чорногуз М.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.05.2016 року прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року по справі №910/19767/15 прийнято до провадження у визначеному складі суддів.

У судовому засіданні 18.05.2016 року відповідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 22.06.2016 року.

22.06.2016 року відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення в яких зазначив, що вважає обставини на які посилається позивач, як на підставу своїх позовних вимог задоволенню не підлягають та просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання 22.06.2016 року з`явились представники позивача та відповідача, надали усні пояснення по суті спору та відповіли на запитання суду.

Відповідач просив задовольнити клопотання про повторне призначення судової експертизи, позивач в свою чергу заперечував проти задоволення клопотання про повторне призначення судової експертизи.

Щодо клопотання відповідача про повторне призначення судової експертизи колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2016 року призначено у справі №910/19767/15 судову інженерно-екологічну експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення судової експертизи.

Відповідно до листа №3752-16 від 22.03.2016 року Київського науково-дослідного інституту судових експертиз проведення судової інженерно-екологічної експертизи у даній справі є неможливим, оскільки минув період часу встановлений для виконання альтернативних лабораторних досліджень, судові експерти Київського НДІСЕ не мають змоги провести самостійні лабораторні дослідження для встановлення концентрацій хімічних речовин та інших показників якості води, які є предметом спору та, відповідно, вихідними даними для проведення експертних досліджень за винесеними на експертизу питаннями.

Тому, виходячи із вищевикладеного колегія суддів розцінює клопотання відповідача про повторне при значення судової експертизи, як намагання затягнути судовий процес.

Відповідно ст. 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами та зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Пунктом 12 Постанови Пленуму № 4 від 23.03.2012 „Про деякі питання практики призначення судової експертизи" встановлено, що господарським судам необхідно також враховувати, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України № 910/11896/15; № 905/3114/13, № 910/2314/15-г, № 906/808/15, № 910/17936/14, № 910/8882/15.

Враховуючи вище викладене колегія суддів дійшла висновку, що в задоволенні клопотання про призначення експертизи слід відмовити.

В силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі „Смірнова проти України").

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України №1-5/45 від 25.01.2006, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання „розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, 12.08.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Долівенко" (споживач) було укладено господарський договір №9278 про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (т. 1, а.с. 33-36).

У відповідності до п. 1.1. вказаного договору Позивач зобов'язується надавати Відповідачу послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення у необхідних обсягах та відповідної якості, а Відповідач зобов'язується своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги за встановленим тарифом у строки і на умовах, передбачених Договором.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі п. 2.1. Правил приймання стічних вод, п.п. 2.1.3, 2.2.4, місцевих Правил приймання стічних вод, 25.02.2015 року з контрольного колодязя (далі КК) на об'єкті ТОВ "Долівенко" за адресою м. Біла Церква, вул. Леваневського, 17а у присутності начальника авто майстерні відповідача Гордієнка С.І. та 24 лютого 2015 року з КК на об'єкті за адресою м. Біла Церква, вул. Пушкінська 47 у присутності головного інженера ТОВ "Долівенко" Цалюка В.В. представниками ТОВ "БІЛОЦЕРКІВВОДА", було проведено відбір проб стічних вод для визначення вмісту забруднюючих речовин, що скидаються підприємством із стічними водами в каналізаційну мережу м. Біла Церква, про що складено відповідні Акти (т.1, а.с. 42-43).

Вказані Акти підписані представниками відповідача без зауважень.

За результатами лабораторних досліджень відібраних проб, проведеним хіміко- технологічною лабораторією стічних вод ТОВ "Б1ЛОЦЕРК1ВВОДА" було складено Протоколи проведення аналізів №268 від 02.03.2015 року (т. 1, а.с. 44) та №269 від 03.03.2015 року (т.1, а.с. 45).

З вказаних протоколів вбачається, що у стічних водах, які скидаються Відповідачем до міської каналізаційної мережі, міститься забруднюючі речовини у концентраціях, які перевищують допустимі, встановлені місцевими Правилами приймання стічних вод.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач факсограмою №1-04/08-673 (т.1, а.с. 58) та факсограмою №1-04/08-674 від 06 березня 2015 року (т.1, а.с. 59) повідомив Відповідача про перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах відповідача на об'єктах розташованих по вул. Пушкінській, 47 та вул. Леваневського, 17а відповідно, а також про результати хімічного аналізу відібраних проб.

18.03.2015 року на адресу Відповідача було направлено розрахунок плати за скид наднормативних забруднень, а також Рахунок № 12 від 16.03.2015 року (т.1, а.с. 53), який, у відповідності до приписів п. 8.12.22 місцевих Правил приймання стічних вод, мав бути оплачений протягом 10 днів після його отримання.

Спір у справі, на думку позивача, виник у зв'язку з тим, що відповідачем, всупереч вимог норм чинного законодавства не було погашено існуючої заборгованості за скид наднормативних забруднень у встановлений строк.

Колегією суддів встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з п.п. 5.5.20, 5.5.21 Договору, Відповідач має забезпечити якість стічних вод, які потрапляють до міської каналізації відповідно до норм допустимих концентрацій забруднюючих речовин, визначених Додатком № 3 до Договору, а також виключити можливість скиду стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій забруднюючих речовин.

Відповідно до пункту 2.1. місцевих Правил приймання стічних вод Водоканал має право контролювати якість стічних вод шляхом здійснення раптового відбору проб стічних вод, що скидаються Підприємствами до системи каналізації міста, а також пред'являти Підприємствам у встановленому порядку рахунки за скид понаднормативних забруднень із застосуванням коефіцієнта кратності, який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень.

Водоканал здійснює контроль за витратою та якістю стічних вод, що скидають Підприємства (п.7.5. Правил приймання стічних вод).

З метою контролю якості стічних вод Підприємств Водоканал здійснює відбір разових проб. Виявлені в цих пробах перевищення допустимої концентрації (далі - ДК) забруднюючих речовин у стічних водах є підставою для нарахування плати за скид понаднормативних забруднень. Відбір контрольних проб стічних вод Підприємств виконується уповноваженими представниками Водоканалу, що фіксується у спеціальному журналі або акті, який підписують як представники Водоканалу, так і представник Підприємства-абонента (п.7.8. Правил приймання стічних вод).

При виявленні перевищення ДК забруднень, установлених договором або місцевими Правилами приймання, Водоканал після закінчення аналізу направляє Підприємству повідомлення про виявлене перевищення ДК забруднень (листом або телефонограмою) у термін, визначений місцевими Правилами приймання, але не більше 15 днів. Протягом шестимісячного терміну після виявлення перевищення ДК Водоканал згідно з Господарським процесуальним кодексом України направляє Підприємству претензію, до якої додаються: копія акта про відбір проби, копія результатів аналізу стічних вод, розрахунок величини додаткової плати за скид стічних вод (передаються лише ті документи, що відсутні на Підприємстві) (п.7.10. Правил приймання стічних вод).

Пунктом 4.5 Договору сторони дійшли згоди про те, що у разі перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин у стічних водах споживач здійснює оплату за послуги водовідведення згідно наданого виконавцем рахунку із застосуванням коефіцієнта кратності у відповідності до вимог "Правил приймання стічних вод підприємств у систему каналізації м. Біла Церква", затверджених рішенням виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №424 від 25.12.2013 року.

Матеріалми справи підтверджується, що за результатами лабораторних досліджень відібраних проб, проведеним хіміко-технологічною лабораторією стічних вод товариства з обмеженою відповідальністю «Білоцерківвода» було встановлено, що у стічних водах, які скидаються відповідачем до міської каналізаційної мережі, міститься забруднюючі речовини у концентраціях, які перевищують допустимі, встановлені місцевими Правилами приймання стічних вод, що підтверджується Протоколами проведення аналізів №268 від 02.03.2015 року та №269 від 03.03.2015 року.

У відповідності до п. 9.6. місцевих Правил приймання стічних вод та п. 3.6. Інструкції про встановлення та стягнення плати за скид промислових та інших стічних вод у системи каналізації населених пунктів, затвердженої Наказом Держбуду України 19 лютого 2002 року N 37 - період, за який стягується плата за скид Підприємством стічних вод з перевищенням допустимих концентрацій, установлений разовим аналізом, становить три місяці (місяця, у якому відібрана проба, та двох попередніх місяців). Підвищена плата стягується за весь обсяг стічних вод, скинутих Підприємством за цей період з даного об'єкта.

Згідно пункту 3.7. Договору, кількість стічних вод, що надходить до каналізаційних мереж, визначається за обсягом води, використаної споживачем з комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, або згідно показників приладів обліку стічних вод, опломбованих і зареєстрованих виконавцем.

Відповідно до розрахунку розмір плати за скид наднормативних забруднень за вказаний період, як зазначив позивач, склав 32 792,96 грн. з ПДВ (т.1, а.с. 55).

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивачем відібрано проби води, складено акт про відбір проб, що підписаний без зауважень сторонами, проведено лабораторні дослідження відібраних проб, факсограмами повідомлено відповідача про результати проведених аналізів та направлено відповідачу розрахунок плати за скид наднормативних забруднень.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Колегією суддів встановлено, що відповідачем, всупереч вимог договору та норм чинного законодавства України, не сплачено заборгованість за скид до міської каналізації стічних вод з перевищенням концентрації забруднюючих речовин у розмірі 32 792,96 грн.

Доводи відповідача про неналежність доказів позивача щодо встановленого перевищення норм забруднюючих речовин у пробах води колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає необґрунтованими виходячи з наступного.

Дії позивача по відібранню проб відповідають приписам законодавства, а посилання відповідача на порушення процедури їх відбору, зберігання і транспортування є недоведеними і не спростовують встановленого судами факту перевищення забруднюючих речовин в воді, що скидалась відповідачем.

Крім того, відбір проб проводився у присутності працівника відповідача і акт відбору був ним підписаний без зауважень.

Щодо заперечень відповідача, про те, що акти від 24.02.2015 року, 25.02.2015 року, результати вимірювань №268 від 02.03.2015 року та №269 від 03.03.2015 року не є належними доказами перевищення показників забруднення стічних вод, оскільки позивачем не було дотримано Національних стандартів України при відборі стічних вод та їх дослідженні, суд апеляційної інстанції оцінив їх безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами справи, зважаючи на наступне.

Відповідно до п.7.2.2 Місцевих Правил з метою контролю якості стічних вод Підприємств здійснюється відбір разових Проб. Вибіркові разові проби повністю характеризують склад та властивості стічних вод і відповідність фактичних концентрацій забруднювальних речовин допустимим. Виявленні таким чином перевищення допустимих якісних показників є необхідною і достатньою підставою для нарахування додаткової плати.

Відповідно до п.7.2.3 Місцевих Правил пробу для аналізу отримують відбором потрібного об'єму стічних вод (п. 7.2.37) у заданій контрольній точці, котра визначається відповідно до п. 7.1.1 місцевих Правил.

Відібрані 24.02.2015 року та 25.02.2015 року (згідно з Актами відбору Том-1, а.с.42-43) з контрольних колодязів проби стічної води відповідача, а саме їх об'єм, відповідала вимогам п.7.2.37 Місцевих Правил, - зазначена контрольна вибіркова разова проба відбиралась з участю належно підготовленого пробовідбірника в присутності представника Підприємства, була відібрана (завжди відбирається) в загальному об'ємі - 4 літри. Проба для контрольного аналізу передана Відповідачу під розпис. Відповідно до п.7.2.14 Місцевих Правил Проба для головного аналізу передається в хімічну лабораторію (п.7.2.32). Якщо Проби відібрано Водоканалом - головний аналіз проводить лабораторія Водоканалу.

Відібрані проби (Акти від 24.02.2015 року та 25.02.2015 року), транспортувались в атестовану хімбаклабораторію ТОВ "Білоцерківвода" відразу після відбору проб і прийняті на аналіз 24.02.2015 року о 12:30 та 25.02.2015 року о 12:10. Об'єму проб було достатньо для проведення усіх необхідних досліджень.

Лабораторія по контролю за якістю очистки стічних вод на каналізаційних спорудах ТОВ "Білоцерківвода" на час проведення вимірювань спірної проби стічних вод була атестована відповідною метрологічною службою. Зазначений факт позбавляє правових підстав на твердження відповідача про невідповідність та недостовірність результатів вимірювань.

Крім цього, нормативними актами визначений порядок врегулювання розбіжностей у результатах аналізу проб, відібраних водоканалом, і споживачем.

Так, відповідно до п.п. 8.12.10 - 8.12.12 місцевих Правил приймання стічних вод, у випадку розходження результатів аналізу між лабораторіями Водоканалу і Підприємства за ініціативою Підприємства контрольна проба передається для проведення аналізу незалежній лабораторії, атестованій у даній галузі, або в лабораторію Водоканалу. Відкриття проби проводиться у присутності представників незалежної лабораторії, Підприємства та Водоканалу. Відкриття контрольної проби оформлюються відповідним актом (додаток 3 до цих Правил). Лабораторні дослідження контрольної проби стічних вод виконуються за рахунок Підприємства. Підприємство має право вимагати проведення аналізу контрольної проби стічних вод Підприємства протягом терміну зберігання контрольної проби. Про намір провести дослідження контрольної проби Підприємство повідомляє Водоканал у письмовій формі. Контрольна проба маркується, герметично закорковується та опечатується Водоканалом в присутності представника Підприємства і зберігається у відповідних умовах в лабораторії Водоканалу, але не більше семи календарних днів з моменту відбору проби.

Також встановлено, що протягом терміну зберігання контрольної проби, встановленого місцевими Правилами приймання стічних вод, відповідач не звернувся до позивача з вимогою проведення її арбітражного аналізу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що результати дослідження відібраних проб позивачем є достатніми для нарахування відповідачу додаткової плати, а докази, подані відповідачем, не спростовують вказаного висновку, оскільки були ним добуті не у відповідності до встановленого порядку визначення перевищення забруднюючих речовин у воді в разі заперечень відповідача.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено позовні вимоги в частині стягнення основного боргу у сумі 32 792,96 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені у розмірі 6 468,75 грн. колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За приписами частини 6 вказаної статті штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до статей 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» вiд 22.11.1996 № 543/96-ВР платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Разом з тим, слід погодитись із доводами відповідача щодо неправомірного нарахування пені.

Відповідач вказує на те, що рахунок він взагалі не отримував.

Як встановлено судом першої інстанції 18.03.2015р. позивачем на адресу відповідача направлено розрахунок плати за скид наднормативних забруднень, а також Рахунок №12 від 16.03.2015р.( Т.1, а.с. 47-51), який, у відповідності до приписів п.8.12.22 місцевих Правил приймання стічних вод мав бути оплачений споживачем протягом 10 днів після його отриманим.

Відповідно до підпункту 2 п. 6.1 Договору сторони погодили що за несвоєчасну оплату споживачем наданих послуг позивач має право нараховувати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в розрахунковий період, від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу.

Тому, враховуючи те, що Договором передбачено сплата пені за несвоєчасне внесення платежів за послуги, тобто водопостачання та водовідведення, а не за несплату плати за скид понаднормативних забруднень зі стічними водами у міську каналізацію, яка не є платою за послуги із водовідведення, а має штрафний та компенсаційний характер, адже п. 9.2. Правил приймання стічних вод у підприємств у систему каналізації міста Біла Церква, затверджених Рішенням виконавчого комітету Білоцерківські міської ради №424 від 25.12.2013 року, вказано, що при перевищенні рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах Підприємств, що скидаються у систему каналізації, порівняно з встановленими цими Правилами приймання, Підприємства сплачують Водоканалу плату за скид понаднормативних забруднень, яка нараховується за нормативом плати за очищення 1куб.м стічних вод із вмістом забруднень у межах допустимих концентрацій (Нп ), обсягом скинутих понаднормативно забруднених стічних вод (Упз) та коефіцієнтом кратності (Кк), який враховує рівень небезпеки скинутих забруднень для технологічних процесів очищення стічних вод та екологічного стану водойми.

Враховуючи викладене, колегія суддів відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у сумі 6 468, 75 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 323,44 грн. та інфляційних втрат у сумі 5 566,29 грн. колегія суддів зазначає наступне.

За приписами статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку статті 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Здійснивши перерахунок стягуваної суми, колегія суддів дійшла висновку про його арифметичну правильність. Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних у сумі 323,44 грн. та інфляційних втрат у сумі 5 566,29 грн.

Інші доводи скаржника, наведені в апеляційній скарзі, зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, однак, які не впливають на результат розгляду справи.

Згідно зі ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи зазначене, колегія суддів, керуючись ст. ст. 103, 104 Господарського процесуального кодексу України, частково скасовує рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 в частині стягнення пені у розмірі 6 468, 75 грн. В решті рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати пропорційно задоволених вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2015 року у справі №910/19767/15 скасувати частково.

3. Резолютивну частину рішення господарського суду Київської області від 24.10.2013 року у справі №910/19767/15 викласти в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" (04214, м. Київ, вул. Північна, 6-АІ, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Білоцерківвода" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Гординського, 24, ) заборгованість за скид до міської каналізації стічних вод з перевищенням концентрації забруднюючих речовин у розмірі 32 792 (тридцять дві тисячі сімсот дев'яносто дві) грн. 96 коп., інфляційні втрати в розмірі 5566 ( п'яти тисяч п'ятсот шістдесят шість) грн. 29 коп., 3% річних в розмірі 323 (триста двадцять три) грн. 44 коп., судовий збір в розмірі 1565 ( одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 25 коп.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЛОЦЕРКІВВОДА" (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Гординського, 24, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Долівенко" (04214, м. Київ, вул. Північна, 6-АІ, ) 287 (двісті вісімдесят сім) грн. 93 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Видачу наказів доручити господарському суду міста Києва.

6. Справу №910/19767/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді С.Г. Рудченко

М.Г. Чорногуз