донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

21.06.2016 справа №905/3385/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
за участю представників сторін від позивача від відповідача не з'явився; не з'явився;
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ
на рішення господарського судуДонецької області
від18.02.2016 р. (підписано 18.02.2016 р.)
у справі№ 905/3385/15 (суддя Левшина Г.В.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область
простягнення попередньої оплати в сумі 63 334,00 грн.
за зустрічним позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область
простягнення пені в розмірі 27 231,50 грн.
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року до господарського суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ (Позивач) із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область (Відповідач) про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 25.12.2015р. прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область до Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ про стягнення пені в розмірі 27 231,50 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 18.02.2016 р. у задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить спірне рішення господарського суду скасувати в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог і прийняти нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги заявник посилається на те, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права України, а висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що товарно-транспортна накладна не є належним доказом на підтвердження повідомлення відповідачем позивача про готовність товару до його передачі.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 06.06.2016р. розгляд справи відкладався до 21.06.2016р.

Розпорядженням керівника апарату Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2016р. № 599 призначено повторний автоматизований розподіл справи, змінено склад судової колегії, суддю Бойченка К.І. через перебування у відпустці було змінено на суддю Радіонову О.О.

Представники сторін в судове засідання не з'явилися, про причини неявки не повідомили, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників сторін, які не скористалися правом участі в судовому засіданні, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.12.2013р. між сторонами був підписаний договір поставки №241/13-ДрМЗ (далі Договір), за умовами п. 1.1 якого відповідач зобовязався передати в обумовлені цим договором строки позивачу лом чорних металів (далі по тексту металобрухт), а позивач прийняти вказаний металобрухт та сплатити за нього узгоджену ціну. Металобрухт, що поставляється, є відходами, отриманими в результаті виробничої діяльності відповідача.

Згідно п. 10.2 Договору, він набирає чинності з дати його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань, але не пізніше 31 грудня 2014р.

Відповідно до п. 2.1 Договору, обєм, строк, місце поставки, ціна (шляхом ринкових котирувань) та загальна вартість поставки визначається сторонами в специфікаціях, які є складовою і невідємною частиною цього договору, та підписуються не пізніше 25-го числа місяця, попереднього місяцю відвантаження.

За змістом п. 3.1 Договору, оплата металобрухту здійснюється в національній валюті України, у безготівковому порядку впродовж 3-х банківських днів з моменту виставляння рахунку відповідачем у розмірі 100% попередньої оплати, на підставі виписаного відповідачем рахунку на оплату, на розрахунковий рахунок постачальника.

Згідно п. 5 Договору, якість та кількість відвантаженого металобрухту, визначені при відправленні відповідачем, є остаточними та відбиваються в приймально-здавальних актах форми № 69.

Сторонами були підписані Специфікації до Договору на загальну суму 472 850,00грн., якими сторони погодили поставку металобрухту із зазначенням його найменування, кількісних та якісних показників, ціни, строків поставки:

- згідно специфікації №1 від 05.12.2013р. брухт сталевий легковагий вид 501, 35тн, на загальну суму 79 100,00 грн. без ПДВ в строк до 14.12.2013р. Умови оплати: шляхом 100% попередньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку;

- згідно специфікації №2 від 09.01.2014р. брухт сталевий легковагий вид 501, 35 тн, на загальну суму 75 250,00 грн. без ПДВ в строк до 24.01.2014р. Умови оплати: шляхом 100% попередньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку;

- згідно специфікації №3 від 03.03.2014р. стружка сталева вид 503, 100 тн, на загальну суму 185 000,00 грн. без ПДВ в строк до 18.03.2014р. Умови оплати: шляхом 100% попередньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку;

- згідно специфікації №4 від 03.03.2014р. (з урахуванням письмових пояснень позивача від 18.02.2016р.) брухт сталевий легковагий вид 501, 50 тн, на загальну суму 133 500,00 грн. без ПДВ, термін поставки: липень 2014р. Умови оплати: шляхом 100% попередньої оплати протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку.

Базові умови поставки за всіма Специфікаціями: EXW згідно положень "Інкотермс" в редакції 2000р.

Специфікації підписані обома сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств.

На виконання умов Договору, позивачем, згідно наявних в матеріалах справи платіжних доручень від 09.12.2013р., №36 від 20.01.2014р., №108 від 06.02.2014р., №74 від 12.03.2014р., №63 від 07.03.2014р. та банківської виписки від 25.07.2014р., було здійснено передоплату на загальну суму 414 100,00 грн.

З наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних №000169 від 09.12.2013р., №000170 від 10.12.2013р., №000184 від 17.12.2013р., №000030 від 21.01.2014р., №000082 від 07.02.2014р., №000191 від 13.03.2014р., №000200 від 17.03.2014р., №000225 від 24.03.2014р., №000226 від 24.03.2014р., №000262 від 31.03.2014р. та товарно-транспортних накладних №000169 від 09.12.2013р., №000170 від 10.12.2013р., №000184 від 17.12.2013р., №000030 від 21.01.2014р., №000082 від 07.02.2014р., №000191 від 13.03.2014р., №000200 від 17.03.2014р., №000226 від 24.03.2014р., №000225 від 24.03.2014р., №00262 від 31.03.2014р., №000988 від 09.10.2014р., вбачається, що відповідачем було передано, а позивачем прийнято товар на загальну суму 350 766,00 грн.

Факт поставки продукції відповідачем та отримання її позивачем сторонами не оспорюється.

Позивачем 02.09.2015р. на адресу відповідача була направлена письмова претензія № 08/31-3 від 31.08.2015р. про повернення суми попередньої оплати 63 334,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення до листа, копії яких наявні в матеріалах справи (а.с. 30-31).

Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та виконання.

Предметом даного позову є вимога позивача про повернення сплаченої відповідачу суми передоплати у розмірі 63 334,00 грн. через поставку металобрухту в обсязі меншому ніж було зазначено у Специфікаціях та обумовлено сторонами.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 664 ЦК України, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент, зокрема, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

За змістом ч. 3 зазначеної норми, товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Як вбачається з матеріалів справи, вимогами Специфікацій сторони встановили, що базові умови поставки приймаються EXW згідно положень "Інкотермс" в редакції 2000р.

За змістом п.п. 9.1, 11, 17, А.4, А7 Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс" Міжнародної торгової палати, що введені в дію з 01.01.2000 р., передбачено, що термін "франко-завод" (група EXW) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов'язання щодо поставки в момент, коли він надав товар у розпорядження покупця на площах свого підприємства чи в іншому названому місці (наприклад, на заводі, фабриці, складі тощо). Продавець зобов'язаний дати покупцю достатнє повідомлення щодо часу і місця, коли і де товар буде наданий у розпорядження останнього.

Будь-яких доказів того, що відповідачем повідомлено позивача про готовність товару до передачі на складі відповідача в розумінні ст. 664 ЦК України, Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів "Інкотермс" Міжнародної торгової палати, що введені в дію з 01.01.2000 р. не надано, позивачем зазначений факт заперечується.

Судова колегія не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки відомості щодо кількості відпущеного товару співпадають з відомостями отриманого товару, зазначеними у перелічених вище видаткових накладних, то позивач погодився з місцем та строком поставки, які були узгоджені сторонами у специфікаціях, а також був належно проінформований щодо них та не мав будь-яких труднощів, пов'язаних з обраним способом прийняття поставок. Цей висновок є безпідставним та таким, що протирічить вищенаведеним вимогам закону.

Доводи відповідача, що в товарно-транспортних накладних наявна графа "виписано", в якій зазначено більшу кількість товару, ніж в графі "відпущено", що свідчить про готовність про передачу більшої кількості товару, також не базується на вимогах закону та Договору, оскільки, по-перше, за змістом п.п. 10.12, 10.13, 11.1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна накладна свідчить про кількість переданого та прийнятого товару, по-друге: визначення "виписано" не передбачено нормами правового регулювання, також за своїм змістом не може бути трактовано як підтвердження доводів відповідача щодо виконання ним вищенаведених вимог закону до Договору.

Отже судова колегія вважає доведеними та обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн., що складає суму оплаченої, але не отриманої продукції (недопоставку), строк поставки якої сплинув.

Зазначена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі вимог ст. 691 ч. 2 ЦК України.

За таких підстав рішення господарського суду в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог підлягає скасуванню через недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав доведеними.

Разом з тим, висновок суду щодо відмови в задоволенні зустрічних позовних вимог про стягнення пені в розмірі 27 231,50 грн. є вірним, оскільки відповідачем не доведено факту порушення позивачем умов Договору №241/13-ДрМЗ від 05.12.2013р. (зокрема, специфікації №4 від 21.07.2014р.) щодо своєчасної оплати товару, тобто, за відсутністю доказів невиконання або неналежного виконання позивачем своїх зобов`язань, які тягнуть за собою можливість застосування певного виду відповідальності, оскільки відповідачем не надано доказів направлення на адресу позивача рахунку-фактури №п від 21.07.2014р.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Донецької області від 18.02.2016 року у справі № 905/3385/15 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача суми попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн. через недоведеність обставин, що мають значення для справи, а також в частині розподілу судових витрат.

В скасованій частині слід прийняти нове рішення, яким задовольнити первісні позовні вимоги, стягнувши з відповідача на користь позивача суму попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.02.2016 року у справі № 905/3385/15 слід залишити без змін.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати слід покласти на сторони пропорційно задоволених позовних вимог, стягнувши з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 218,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 339,80 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 18.02.2016 року у справі № 905/3385/15 скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ суми попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн.

В скасованій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод", м. Дружківка, Донецька область про стягнення суми попередньої оплати в розмірі 63 334,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гірничі машини Дружківський машинобудівний завод" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Леніна, буд. 7, код ЄДРПО 37696092) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Альфамет" (01601, м. Київ, вул. Гоголівська, буд. 22-24, код ЄДРПО 30536590) передоплату в сумі 63 334,00 грн., судовий збір за подання позовної заяви в сумі 1 218,00 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 339,80 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.02.2016 року у справі № 905/3385/15 залишити без змін.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В. Стойка

Судді О.О. Радіонова

ОСОБА_3

Надр. 5 прим

1 позивачу

2 відповідачу

3 до справи

4 ДАГС

5 ГС