Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "05" липня 2016 р. Справа № 906/438/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - дов. № 14-81 від 25.04.2016

від відповідача: ОСОБА_2 - дов. № 98 від 04.06.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (м. Овруч Житомирської області)

про стягнення 281678,34 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 281678,34 грн боргу за поставлений природний газ, згідно укладеного договору №13/2670-БО-10 від 28.12.2012, з яких: сума основного боргу в розмірі 0, 24 грн; пеня в розмірі 68992,37 грн; 3% річних у розмірі 24917,45 грн; інфляційні втрати в розмірі 187768,28 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні основний борг в сумі 0,24 грн визнала, просила щодо стягнення пені застосувати строк позовної давності.

Представник позивача вказав на п.9.3 договору, згідно якої строк позовної давності щодо стягнення пені встановлений тривалістю 5 років.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає, що позовна давність до стягнення пені не підлягає застосуванню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (постачальник/позивач) та Комунальним підприємством "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (покупець/відповідач) укладений договір № 13/26708-БО-10 купівлі-продажу природного газу (надалі - договір) (а.с. 13-20).

За умовами п.1.1 договору позивач зобов'язаний передати у власність відповідачу у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКГ ЗЕД 2711 21 00 00, а відповідач зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.1 договору позивач передає відповідачу з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 1120 тис. куб.м.

Пунктами 3.3, 3.4 договору встановлено, що підставою для остаточних розрахунків є акт приймання-передачі газу у відповідному місяці продажу.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за газ здійснюється виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно з п.7.2 договору у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками. Договір діє в частині поставки газу до 31.12.2013, а в частині розрахунків до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Згідно з цим договором позивач передав у власність покупцю протягом січня- квітня, жовтня - грудня 2013 імпортований природний газ на загальну суму 2942564,73 грн, що підтверджується актами прийому - передачі природного газу, а саме: за січень 2013 на суму 699810,48 грн, за лютий 2013 на суму 549446,19 грн, за березень 2013 на суму 584101,53 грн, за квітень 2013 на суму 157286,97 грн, за жовтень 2013 на суму 210090,71 грн, за листопад 2013 на суму 272692,34 грн та за грудень 2013 на суму 469136,51 грн (а.с.21, 23, 25-29).

В результаті неналежного виконання зобов'язання щодо оплати за природній газ, у відповідача перед позивачем рахується заборгованість в сумі 0,24 грн, що не заперечується відповідачем.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини, завдання майнової (матеріальної) шкоди.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

Згідно ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Станом на день прийняття рішення у справі заборгованість відповідача перед позивачем не змінилася та становить 0,24 грн.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 0,24 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

За порушення умов договору, позивачем нараховано за період з 14.02.2013 по 13.07.2014 пеню в сумі 68992,37 грн, за період з 14.02.2013 по 29.02.2016 3% річних в сумі 24917,45 грн та за період з листопада 2013 по січень 2016 інфляційних втрат в сумі 187768,28 грн інфляційних нарахувань.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Зі змісту ст.610 Цивільного кодексу України випливає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже, порушення відповідачем строків оплати за переданий природний газ, є порушенням зобов'язання, що відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України тягне за собою правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплату неустойки.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1. умов цього договору він зобов'язується сплатити продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

З огляду на вимоги ч.1 ст. 4-7 і ст. 43 ГПК України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується (п.1.12 Постанови пленуму ВГСУ № 14 від 17.12.2013).

Розмір пені (подвійна облікова ставка НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня) та період її нарахування (не більше шести місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане) повинні відповідати приписам ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ч.6 ст. 232, ч. 2 ст. 343 ГК України, оскільки інше не передбачено договором №13/2670-БО-10.

Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Також, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Однак, суд не погоджується з наведеними позивачем розрахунками, а саме з зазначеними позивачем періодами нарахування пені та річних, оскільки ним нараховувались річні по день часткових проплат включно. Також, невірно нараховані інфляційні втрати.

Відповідно п. 3.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються о к р е м о за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає м і с я ц ь.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3.2 постанови).

Враховуючи вищевикладене, господарським судом здійснено перерахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Пеня, яка підлягає стягненню становить:

- по заборгованості за січень 2013: на суму 699810,48 грн за період з 14.02.2013 по 27.02.2013 в розмірі 4026,31 грн; на суму 54970,99 грн за період з 01.03.2013 по 10.03.2013 в розмірі 203,32 грн; на суму 45077,99 грн за період з 11.03.2013 по 17.03.2013 в розмірі 111,15 грн; на суму 23227,99 грн за період з 18.03.2013 по 25.03.2013 в розмірі 66,82 грн.

- по заборгованості за лютий 2013: на суму 549446,19 грн за період з 14.03.2013 по 25.03.2013 в розмірі 2709,60 грн; на суму 536974,18 грн за період з 26.03.2013 по 28.03.2013 в розмірі 441,35 грн; на суму 132809,18 грн за період з 29.03.2013 по 29.04.2013 в розмірі 1691,95 грн.

- по заборгованості за березень 2013: на суму 584101,53 грн за період з 14.04.2013 по 29.04.2013 в розмірі 3840,67 грн; на суму 416043,71 грн за період з 30.04.2013 по 30.05.2013 в розмірі 5129,31 грн; на суму 318143,71 грн за період з 31.05.2013 по 26.06.2013 в розмірі 3251,17 грн; на суму 289443,71 грн за період з 27.06.2013 по 19.08.2013 в розмірі 5828,52 грн; на суму 265943,71 грн за період з 20.08.2013 по 28.08.2013 в розмірі 757,76 грн; на суму 254823,71 грн за період з 29.08.2013 по 13.10.2013 в розмірі 4084,16 грн.

- по заборгованості за квітень 2013: на суму 157286,97 грн за період з 14.05.2013 по 13.11.2013 в розмірі 10816,17 грн.

- по заборгованості за жовтень 2013: на суму 210090,71 грн за період з 14.11.2013 по 01.12.2013 в розмірі 1346,88 грн; на суму 186901,39 грн за період з 03.12.2013 по 12.12.2013 в розмірі 599,11 грн; на суму 178201,39 грн за період з 13.12.2013 по 18.12.2013 в розмірі 317,35 грн; на суму 168181,39 грн за період з 19.12.2013 по 25.12.2013 в розмірі 359,40 грн.

- по заборгованості за листопад 2013: на суму 272692,34 грн за період з 14.12.2013 по 25.12.2013 в розмірі 1165,48 грн; на суму 54673,73 грн за період з 27.12.2013 по 29.12.2013 в розмірі 38,95 грн.

- по заборгованості за грудень 2013: на суму 455910,24 грн за період з 14.01.2014 по 29.01.2014 в розмірі 2598,06 грн; на суму 233400,24 грн за період з 31.01.2014 по 13.07.2014 в розмірі 17003,05 грн.

Отже, загальна сума пені, яка підлягає стягненню становить 66386,54 грн.

3% річних які підлягають стягненню становлять:

- по заборгованості за січень 2013: на суму 699810,48 грн за період з 14.02.2013 по 27.02.2013 в розмірі 805,26 грн; на суму 54970,99 грн за період з 01.03.2013 по 10.03.2013 в розмірі 40,66 грн; на суму 45077,99 грн за період з 11.03.2013 по 17.03.2013 в розмірі 22,23 грн; на суму 23227,99 грн за період з 18.03.2013 по 25.03.2013 в розмірі 13,36 грн.

- по заборгованості за лютий 2013: на суму 549446,19 грн за період з 14.03.2013 по 25.03.2013 в розмірі 541,92 грн; на суму 536974,18 грн за період з 26.03.2013 по 28.03.2013 в розмірі 88,27 грн; на суму 132809,18 грн за період з 29.03.2013 по 29.04.2013 в розмірі 338,39 грн.

- по заборгованості за березень 2013: на суму 584101,53 грн за період з 14.04.2013 по 29.04.2013 в розмірі 768,13 грн; на суму 416043,71 грн за період з 30.04.2013 по 30.05.2013 в розмірі 1025,86 грн; на суму 318143,71 грн за період з 31.05.2013 по 26.06.2013 в розмірі 679,87 грн; на суму 289443,71 грн за період з 27.06.2013 по 19.08.2013 в розмірі 1260,86 грн; на суму 265943,71 грн за період з 20.08.2013 по 28.08.2013 в розмірі 174,87 грн; на суму 254823,71 грн за період з 29.08.2013 по 23.10.2013 в розмірі 1151,94 грн; на суму 241823,71 грн за період з 24.10.2013 по 30.10.2013 в розмірі 119,26 грн; на суму 146063,71 грн за період з 01.11.2013 по 04.11.2013 в розмірі 36,02 грн; на суму 106973,71 грн за період з 05.11.2013 по 24.11.2013 в розмірі 167,06 грн; на суму 82133,71 грн за період з 25.11.2013 по 28.11.2013 в розмірі 20,25 грн.

- по заборгованості за квітень 2013: на суму 157286,97 грн за період з 14.05.2013 по 28.11.2013 в розмірі 2572,61 грн; на суму 22820,68 грн за період з 29.11.2013 по 01.12.2013 в розмірі 3,75 грн.

- по заборгованості за жовтень 2013: на суму 210090,71 грн за період з 14.11.2013 по 01.12.2013 в розмірі 310,82 грн; на суму 186901,39 грн за період з 03.12.2013 по 12.12.2013 в розмірі 138,26 грн; на суму 178201,39 грн за період з 13.12.2013 по 18.12.2013 в розмірі 73,23 грн; на суму 168181,39 грн за період з 19.12.2013 по 25.12.2013 в розмірі 82,94 грн.

- по заборгованості за листопад 2013: на суму 272692,34 грн за період з 14.12.2013 по 25.12.2013 в розмірі 268,96 грн; на суму 54673,73 грн за період з 27.12.2013 по 29.12.2013 в розмірі 8,99 грн.

- по заборгованості за грудень 2013: на суму 455910,24 грн за період з 14.01.2014 по 29.01.2014 в розмірі 599,55 грн; на суму 233400,24 грн за період з 31.01.2014 по 07.12.2014 в розмірі 11616,34 грн.

Отже, загальна сума 3% річних, яка підлягає стягненню становить 22929,06 грн.

Інфляційні втрати, які підлягають стягненню становлять:

- по заборгованості за грудень 2013: на суму боргу 233400,24 грн - за лютий 2014 в сумі 1400,40 грн, за березень 2014 в сумі 5134,81 грн, за квітень 2014 в сумі 7702,21 грн, за травень 2014 в сумі 8869,21 грн, за червень 2014 в сумі 2334,00 грн, за липень 2014 в сумі 933,60 грн, за серпень 2014 в сумі 1867,20 грн, за вересень 2014 в сумі 6768,61 грн, за жовтень 2014 в сумі 5601,61 грн, за листопад 2014 в сумі 4434,60 грн, за грудень 2014 в сумі 7002,01 грн, за січень 2015 в сумі 7235,41 грн, за лютий 2015 в сумі 12370,21 грн, за березень 2015 в сумі 25207,23 грн, за квітень 2015 в сумі 32676,03 грн, за травень 2015 в сумі 5134,81 грн, за червень 2015 в сумі 933,60 грн, за липень 2015 в сумі -2334,00 грн, за серпень 2015 в сумі -1867,20 грн, за вересень 2015 в сумі 5368,21 грн, за жовтень 2015 в сумі -3034,20 грн, за листопад 2015 в сумі 4668,01 грн.

Щодо інфляційних по заборгованості за жовтень 2013 та листопад 2013, то вони не підлягають нарахуванню, оскільки заборгованість відповідачем була погашена до кінця місяця, в якому малося відбутися нарахування.

Отже, загальна сума інфляційних втрат, яка підлягає стягненню становить 138406,37 грн.

Враховуючи викладене в частині стягнення 2605,83 грн пені, 1988,39 грн 3% річних та 49361,91 грн інфляційних втрат слід відмовити, як необґрунтовані.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 0,24 грн боргу; 66386,54 грн пені; 22929,06 грн 3% річних; 138406,37 грн інфляційних втрат. В решті позову відмовити.

Витрати щодо сплати судового збору, відповідно до ч.5 ст. 49 ГПК України, покладаються на сторін спору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Керуючись ст. 32-33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Комунальник" Овруцької міської ради Житомирської області (11106, Житомирська область, м. Овруч, вул. Франка, 5-А, код 03343829) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, 6, код 20077720):

- 0,24 грн боргу;

- 66386,54 грн пені;

- 22929,06 грн 3% річних;

- 138406,37 грн інфляційних втрат;

- 3415,84 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.07.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк:

1- у справу.