ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016р. Справа№ 914/4208/15

За позовною заявою: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Бетта-В, м.Львів

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Біля Цитаделі, м.Львів

про стягнення основного боргу в сумі 473 100 грн., 3 % річних 9 618,61 грн., пені -173 365,61 грн., інфляційних втрат 85 313,63 грн.

Головуючий суддя Ділай У.І.,

судді Кітаєва С.Б., Петрашко М.М.

Секретар Климишин Ю.О.

За участі представників:

Від позивача: не зявився.

Від відповідача: ОСОБА_2 - директор

Права і обовязки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини.

Розглядається справа за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Бетта-В до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Біля Цитаделі про стягнення основного боргу в сумі 473 100 грн., 3 % річних 9 618,61 грн., пені -173 365,61 грн., інфляційних втрат 85 313,63 грн.

Ухвалою суду від 11.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 24.12.2015р.

11.12.2015р. від відповідача на електронну адресу суду поступили Пояснення, в яких відповідач доводить до відома суду, що засновниками товариства вирішено звільнити ОСОБА_3 з посади директора зазначеного товариства у звязку із грубим порушенням останнім своїх обовязків директора. Цими ж зборами засновників товариства ОСОБА_2 було призначено на посаду директора ТзОВ Біля Цитаделі.

16.12.2015р. позивачем подано до канцелярії суду Заяву про відкладення розгляду справи, у звязку з тим, що між сторонами тривають переговори з метою мирного врегулювання спору.

24.12.2015р. від відповідача до канцелярії суду поступила Заява про відкладення розгляду справи у звязку з тим, що відповідач не отримав матеріалів позовної заяви з додатками. З наведених підстав відповідач просить задоволити Заяву про ознайомлення з матеріалами справи подану до канцелярії суду 24.12.2015р.

В судовому засіданні 24.12.2015р. представник відповідача просив суд подані клопотання задоволити.

Представник позивача в судовому засіданні 21.01.2016р. усно повідомив про наявність договору про відступлення права вимоги ТзОВ Дельта-Ресурс до ПП ВР Елітбуд.

В судове засідання 21.01.2016р. представник відповідача подав відзив (вх. №2243/16), в якому зазначено, що у зв'язку з укладанням Договору про відступлення права вимоги № 25-11/15 від 25 листопада 2015 року між ПП ВР Елітбуд та ТзОВ Біля цитаделі, останній являється Новим кредитором відносно боржника ПП Дельта-Ресурс. Сума заборгованості складає 1 227 870,00 грн. Також у відзиві вказано, що позивачем не зазначено про ряд банківських операцій та не долучено банківських виписок, котрі свідчать про повернення за Договором поворотної фінансової допомоги ще 151 000 грн. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб підприємців керівником ПП Дельта Ресурс з 01 грудня 2015 року є ОСОБА_4. Однак, позовну заяву, яку було подано 09 грудня 2015 року та заяву про відкладення розгляду справи від 15 грудня 2015 року підписав ОСОБА_5, який на той час не мав права вчиняти будь-яких дій як Директор від імені ПП Дельта Ресурс.

Зважаючи на вищенаведене, в судовому засіданні 21.01.2016р. оголошено перерву до 02.02.2016р.

02.02.2016р. від ТзОВ Бетта-В поступила заява про заміну позивача правонаступником, в якій зазначено, що право вимоги до ТзОВ Біля Цитаделі, яке є предметом даного спору передано від ПП Дельта-Ресурс до ТзОВ Бетта-В на підставі договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.01.2016р.

Згідно приписів ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Як встановлено судом, за договором про відступлення права вимоги (цесії) від 11.01.2016р. первісний кредитор ПП Дельта-Ресурс передає, а Новий кредитор ТзОВ Бетта-В приймає на себе право вимоги до ТзОВ Біля Цитаделі, що належить ПП Дельта-Ресурс, набуте ним на підставі Договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги, укладеного між ПП Дельта-Ресурс та ТзОВ Біля Цитаделі. Заборгованість ТзОВ Біля Цитаделі перед ПП Дельта-Ресурс станом на дату укладення даного Договору становить: основний борг в сумі 473100,00 грн., 3 % річних 11446,20 грн., пені -200 170,29 грн., інфляційних втрат 96285,20 грн.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.01.2016р. передбачено, що право вимоги за вищезазначеним договором переходить повністю, враховуючи основну заборгованість, інфляційні втрати, три проценти річних, штрафні санкції (штраф, пеня), при цьому, як тих, право на нарахування яких виникло на момент укладення даного договору, так і тих, право на нарахування яких виникне в майбутньому.

Представник позивача в судовому засіданні 02.02.2016р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.02.2016р. надав суду усні пояснення по суті спору.

В судовому засіданні 02.02.2016р. винесено ухвалу про заміну позивача ОСОБА_6 підприємство Дельта-Ресурс його правонаступником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Бетта-В

В судовому засіданні 02.02.2016р. оголошено перерву до 04.02.2016р.

Представники сторін в судовому засіданні 04.02.2016р. заявили клопотання про продовження строків вирішення спору в порядку ст. 69 ГПК України, та про відкладення розгляду справи з метою подання доказів для вирішення спору, яке судом задоволено, та винесено ухвалу.

В судовому засіданні 04.02.2016р. оголошено перерву до 18.02.2016р.

09.02.2016р. від представника позивача поступило клопотання (вх.№5350/16) про ознайомлення з матеріалами справи, яке судом задоволено.

15.02.2016р. від відповідача через канцелярію суду поступило клопотання (вх.№6062/16), в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. Окрім, того відповідач заявив клопотання про призначення комплексної судової технічної експертизи та просив суд доручити проведення такої спеціалістам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

17.02.2016р. від представника відповідача через канцелярію суду поступила Заява про долучення доказів до матеріалів справи, а саме копії поштової квитанції та копію статуту ТзОВ Біля Цитаделі.

Представник позивача в судовому засіданні 18.02.2016р. вимоги ухвал суду повністю не виконав.

Представник відповідача в судовому засіданні 18.02.2016р. проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 18.02.2016р. оголошено перерву до 23.02.2016р.

22.02.2016р. від представника відповідача через канцелярію суду поступила заява (вх..№7125/16), в якій зазначено наступне. Експертизу, про яку заявлено у клопотанні від 15.02.2016р., відповідач просив суд доручити спеціалістам Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз, проте останні не займаються проведенням вищезазначеної експертизи, в звязку з чим відповідач просить доручити проведення експертизи Київському експертно-дослідному центру.

22.02.2016р. від представника відповідача через канцелярію суду поступило клопотання (вх.№7021/16) про долучення доказів, а саме копії витягів з кримінального провадження.

23.02.2016р. від представника позивача поступили заперечення (вх..№7158/16) проти призначення експертизи, в яких позивач посилається на те, що перевірка правомірності такого правочину виходить за межі позовних вимог у даній справі.

Відповідач в судовому засіданні 23.02.2016р. підтримав подані клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні 23.02.2016р. проти призначення експертизи заперечив, з підстав наведених у запереченнях (вх.№7158/16).

Ухвалою суду від 23.02.2016р. (Суддя Ділай У.І.) призначено колегіальний розгляд справи № 914/4208/15 у складі трьох суддів.

24.02.2016р. проведено автоматичне визначення складу колегії суддів, згідно із яким визначено наступний склад колегії: головуючий суддя Ділай У.І., судді Мороз Н.В., Кітаєва С.Б.

Ухвалою від 24.02.2016р. колегією суддів розгляд справи призначено на 22.03.2016р.

У звязку із перебуванням у відпустці с. Мороз Н.В. 21.03.2015р. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів визначено нового члена колегії, а саме с. Кидисюка Р.А.

22.03.2016р. за вх..№ 11937/16 від відповідача поступили додаткові пояснення, в яких відповідач заперечує факт підписання договору як основного доказу на підставі якого заявлені позовні вимоги у даній справі. Враховуючи наведене у поясненнях, відповідач просить призначити експертизу.

Представник позивача в судовому засіданні 22.03.2016р. позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 22.03.2016р. надав суду усні пояснення, просив суд задоволити клопотання про призначення експертизи.

Питання про вирішення клопотання суд вирішив відкласти до наступного судового засідання.

Враховуючи новий склад членів колегії, з метою повного та всебічного зясування обставин справи, в судовому засіданні 22.03.2016р. оголошено перерву до 05.04.2016р.

05.04.2016р. від відповідача через канцелярію суду поступило клопотання про призначення комплексної судової технічної експертизи, проведення якої відповідач просить доручити спеціалістам Київського експертно-дослідного центру (01601, м. Київ, пров. Рильський,10, офіс 14). Окрім того відповідач пропонує ряд питань, які необхідно поставити експертам.

В судове засідання 05.04.2016р. представник позивача не зявився.

Представник відповідача в судовому засіданні 05.04.2016р. просив суд розгляд справи відкласти для збору документів для належного проведення експертизи.

Ухвалою від 05.04.2016р. розгляд справи відкладено на 05.05.2016р.

У звязку з відпусткою судді Кидисюка Р.А. протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів визначено нового члена колегії суддів, а саме ОСОБА_7

05.05.2016р. від представника позивача поступило Клопотання про долучення доказів (вх..№19103/16) про долучення протоколу загальних зборів відповідача від 11.11.2015р.

В судовому засіданні 05.05.2016р. представник позивача позовні вимоги підтримав, заперечив проти призначення експертизи.

З метою належного ознайомлення нового члена колегії з матеріалами справи, в судовому засіданні 05.05.2016р. оголошено перерву до 19.05.2016р.

06.05.2016р. від відповідача через канцелярію суду поступило клопотання про призначення комплексної судової технічної експертизи, проведення якої відповідач просить доручити спеціалістам Київського експертно-дослідного центру (01601, м. Київ, пров. Рильський,10, офіс 14). Окрім того відповідач пропонує ряд питань, які необхідно поставити експертам.

19.05.2016р. від відповідача поступила заява про відкладення розгляду справи, у звязку із хворобою представника.

19.05.2016р. від позивача поступили Додаткові заперечення проти призначення експертизи, в яких зазначено наступне. Питання, що запропоновані на експертизу можуть бути підставою для визнання недійним договору позики. Проте таке питання знаходиться поза межами предмету спору. Відповідач визнав наявність основного зобовязання, в тому числі й настання строку вимоги. Єдиним мотивом призначення експертизи є припущення відповідача про вчинення ОСОБА_3 злочину. Окрім того, позивач зазначає, що клопотання відповідача про призначення експертизи є зловживанням процесуальними правами, що спрямовано на умисне затягування судового процесу, що порушує права позивача та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

В судовому засіданні 19.05.2016р. представник позивача підтримав викладене у додаткових запереченнях поданих 19.05.2016р.

Ухвалою суду від 19.05.2016р. розгляд справи відкладено на 02.06.2016р., з підстав зазначених в ухвалі.

Представник позивача в судовому засіданні 02.06.2016р. підтримав позовні вимоги, просив їх задоволити.

Відповідач в судове засідання 02.06.2016р. явку повноважного представника не забезпечив, проте направив на електронну адресу суду заяву, в якій зазначений контррозрахунок штрафних санкцій, а також викладено прохання про відкладення розгляду справи у звязку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника.

Ухвалою від 02.06.2016р. розгляд справи відкладено на 16.06.2016р.

Представник позивача в судове засідання 16.06.2016р. не зявився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, місце та час проведення судового засідання.

В судовому засіданні 16.06.2016р. представник відповідача докази направлення ПП «Дельта ресурс» вимоги про повернення боргу в сумі 1 227 870,00грн. від 06.09.2015р., а також просив зменшити розмір штрафних санкцій.

В процесі розгляду матеріалів справи суд встановив:

Між ПП «Дельта-Ресурс» (первісний кредитор) та відповідачем укладено договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги №2708/1 від 24.08.2014р.

В межах вказаного договору ПП «Дельта-Ресурс» (первісний кредитор) перерахувало на рахунок відповідача грошові кошти на загальну суму 1 197 000,00 грн.

Строк позики сторонами встановлено у два місяці з моменту надходження суми позики на банківський рахунок відповідача.

Відповідач зобов'язань щодо своєчасного повернення позики не виконав, в наслідок чого утворилася заборгованість в сумі 473 100,00 грн.

Окрім того, договором позики передбачено забезпечення виконання зобов'язань відповідача за своєчасне повернення позики у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, за кожен день такого прострочення.

Спір виник внаслідок того, що відповідач не виконав договірних зобов'язань щодо своєчасного повернення позики, ПП «Дельта-Ресурс» (первісний кредитор) звернулося до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 473 100,00 грн. основного боргу, 9 618,61 грн. 3% річних; 173 365,61 грн. пені; 85 313,63 грн. інфляційних втрат.

Під час розгляду позовної заяви господарським судом Львівської області 11.01.2016р. за договором про відступлення права вимоги (цесії) первісний кредитор ПП Дельта-Ресурс передав, а Новий кредитор ТзОВ Бетта-В прийняв на себе право вимоги до ТзОВ Біля Цитаделі, що належить ПП Дельта-Ресурс, набуте ним на підставі Договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги, укладеного між ПП Дельта-Ресурс та ТзОВ Біля Цитаделі. Заборгованість ТзОВ Біля Цитаделі перед ПП Дельта-Ресурс станом на дату укладення даного Договору становила: основний борг в сумі 473100,00 грн., 3 % річних 11446,20 грн., пені -200 170,29 грн., інфляційних втрат 96285,20 грн.

Пунктом 1.2. договору про відступлення права вимоги (цесії) від 11.01.2016р. передбачено, що право вимоги за вищезазначеним договором переходить повністю, враховуючи основну заборгованість, інфляційні втрати, три проценти річних, штрафні санкції (штраф, пеня), при цьому, як тих, право на нарахування яких виникло на момент укладення даного договору, так і тих, право на нарахування яких виникне в майбутньому.

Відтак, судом замінено позивача ОСОБА_6 підприємство Дельта-Ресурс його правонаступником ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Бетта-В.

Відповідач заперечив проти вимог позивача, вважає їх необґрунтованими, з підстав наведених нижче.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру фізичних та юридичних осіб підприємців керівником ПП «Дельта Ресурс» з 01 грудня 2015 року є ОСОБА_8. Однак, позовну заяву яку було подано 09 грудня 2015 року підписав ОСОБА_5 який на той час не мав права вчиняти будь-яких дій як директор від імені ПП «Дельта Ресурс».

У ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Біля цитаделі» наявна заборгованість перед ОСОБА_6 підприємством «Дельта-Ресурс». Дана заборгованість виникла у зв'язку з невиконанням Договору про поворотну фінансову допомогу № 2708/1 від 27.08.2014р.

Проте, у зв'язку з укладанням Договору про відступлення права вимоги № 25-11/15 від 25 листопада 2015 року між ПП «ВР Елітбуд» та ТзОВ «Біля цитаделі», останній є новим кредитором відносно боржника ПП «Дельта-Ресурс». Сума заборгованості складає 1 227 870,00 грн. Відтак, у зв'язку із тим, що ТзОВ «Біля цитаделі» є боржником перед ПП «Дельта-Ресурс» за Договором про поворотну фінансову допомогу № 2708/1 від 27.08.2014р., та з метою припинення зобов'язань, відповідачем було надіслано заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог від 31.12.2015 року.

Також відповідач звернув увагу, що позивачем не зазначено про ряд банківських операцій та не долучено банківських виписок, котрі свідчать про повернення за Договором поворотної фінансової допомоги ще 151 000 грн., а саме: 9 вересня 2014 року - 30 000,00 грн.; 10 вересня 2014 року - 50 000,00 грн.; 11 листопада 2014 року 6000,00 грн.; 09 лютого 2015 року - 95 000,00 грн.

В ході судового розгляду відповідач подавав клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, на вирішення якої поставити наступні питання: 1. В який час, період часу (рік, місяць) виготовлено Договір Позики №2708/1 (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) від 27 серпня 2014 року, укладений між ПП «Дельта-Ресурс» та ТзОВ «Біля цитаделі»; 2. Чи нанесені відтиски печатки ПП «Дельта-Ресурс» та ТзОВ «Біля цитаделі» на Договорі Позики №2708/1 (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) від 27 серпня 2014 року у той час, яким датованій даний Договір; 3. Чи підписано Договір Позики №2708/1 (поворотної безвідсоткової фінансової допомоги) від 27 серпня 2014 року у той час, яким датованій даний Договір.

Щодо укладення Договору поворотної безвідсоткової фінансової допомоги позивач зазначив, що відповідно до платіжних доручень (№ 3 від 20.01.2015 р., № 2 від 22.01.2015 р., № 1 І 27.01.2015 р„ № 2 від 30.01.2015 р. та № 4 від 06.03.2015 р.) ПП «ВР Елітбуд» було перераховано кошти на рахунок ПП «Дельта-Ресурс» у розмірі 1 227 170,00 грн.

Також відповідач подавав клопотання про призначення судової технічної експертизи документів, оскільки заперечує факт підписання саме такого змісту договору як основного доказу, на підставі якого заявлені позовні вимоги у даній справі в частині стягнення основного боргу, пені та штрафних санкцій.

Позивач заперечив проти тверджень відповідача, зазначивши наступне.

У відзиві відповідач покликається на договір позики, що укладений між ПП «ВР Елітбуд» та ПП «Дельта-ресурс». На підтвердження цього покликається на платіжні доручення із призначенням платежу «поворотна безвідсоткова фінансова допомога».

Однак, за твердженням представника позивача, жодних договорів позики ПП «Дельта-ресурс» із ПП «ВР Елітбуд» не укладало. До матеріалів справи не долучено жодного доказу, який би підтверджував волевиявлення ПП «Дельта-ресурс» на укладення договору позики із ПП «ВР Елітбуд». Відтак, відносини позики між вказаними особами відсутні, вимога про повернення позики не має юридичного значення, а договір цесії, укладений між «ВР Елітбуд» та ТзОВ «Біля Цитаделі» стосується неіснуючого права вимоги.

При цьому, позивач звернув увагу на те, що в матеріалах справи міститься вимога про повернення позики від 06.09.2015р., проте відсутні докази пред'явлення такої вимоги (вручення, надсилання засобами поштового зв'язку тощо), відтак, право вимоги у ПП «ВР Елітбуд» до ПП «Дельта-ресурс» щодо повренення позики не виникло.

Крім того, позивач заперечив проти призначення експертизи, посилаючись на приписи ст.204 ЦК України, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відтак, вважає, що саме із такої презумпції має виходити господарський суд, вирішуючи даний спір. Перевірка правомірності такого правочин у виходить за межі позовних вимог у даній справі. Водночас, позивач зазначив, що якщо відповідач вважає, що договір не відповідає вимогам закону, то він вправі був звернутися до суду із зустрічним чи самостійним позовом про визнання такого договору недійсним. Проте наданим правом не скористався.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, позивач та відповідач уклали договір поворотної безпроцентної фінансової допомоги №2708/1 від 24.08.2014р., у звязку з чим набули взаємних прав і обовязків.

За договором позики, згідно визначення ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як встановлено судом, відповідно до умов п. 1.2 договору, сторони визначили, що оскільки між сторонами налагоджуються тісні взаємовигідні ділові стосунки, позика надається відповідачу на безвідсотковій (безплатній) основі.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до умов договору, позивач зобовязувався надати позику, а відповідач повернути позику у визначений спірним договором строк.

Як узгоджено сторонами, строк позики становить два місяці з моменту надходження суми позики на банківський рахунок відповідача (п. 4.1).

Строк дії договору становить до 27.08.2015р. (п. 6.1).

Поданими позивачем та долученими до матеріалів справи копіями документів підтверджено, що позивач свої зобов'язання за спірним договором виконав у повному обсязі, а відповідач порушив взяті на себе договірні зобов'язання щодо своєчасного повернення розміру отриманої позики.

Відповідач дану обставину не заперечив, не спростував доводів викладених у позовній заяві, не надав суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду.

Водночас, як встановлено судом, 25 листопада 2015 року між ПП «ВР Елітбуд» та ТзОВ «Біля цитаделі» укладено договір про відступлення права вимоги № 25-11/15, відповідно до якого останній є новим кредитором відносно боржника ПП «Дельта-Ресурс». Вказаний договір у встановленому законом порядку не оспорювався та не визнавався недійсним.

Відтак, у зв'язку із тим, що ТзОВ «Біля цитаделі» є боржником перед ПП «Дельта-Ресурс» за Договором про поворотну фінансову допомогу № 2708/1 від 27.08.2014р., та з метою припинення зобов'язань, відповідачем було надіслано ПП «Дельта Ресурс» заяву від 31.12.2015 року заяву про зарахування однорідних зустрічних вимог на суму 292 000,00 грн. Скерування даної заяви підтверджується накладною № R0263640 від 06.01.16р.

11.01.2016р. за договором про відступлення права вимоги (цесії) первісний кредитор ПП Дельта-Ресурс передав, а Новий кредитор ТзОВ Бетта-В прийняв на себе право вимоги до ТзОВ Біля Цитаделі, що належить ПП Дельта-Ресурс, набуте ним на підставі Договору поворотної безпроцентної фінансової допомоги, укладеного між ПП Дельта-Ресурс та ТзОВ Біля Цитаделі.

Відповідно до ст.601 ЦК України, зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з ч. 3 ст. 203 ГК України, господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування.

Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Зарахування можливе за наявності таких умов: зустрічність вимог - одночасна участь сторін у двох зобов'язаннях і при цьому кредитор за одним зобов'язанням є боржником в іншому зобов'язанні; однорідність вимог (гроші, однорідні речі); настання строку виконання зобов'язання або визначення строку моментом запитання, або щоб термін виконання не був вказаний взагалі, тобто виконання можна було вимагати в будь-який момент; ясність вимог - відсутність спору відносно характеру зобов'язання, його змісту, умов виконання; звернення з заявою однієї сторони до іншої.

За своєю правовою природою припинення зобов'язання зарахуванням зустрічної вимоги - це одностороння угода, яка оформляється заявою однієї з сторін, і якщо інша сторона не погоджується з проведенням такого зарахування, вона вправі на підставі ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України звернутися за захистом своїх охоронюваних законом прав до господарського суду.

Статтею 204 ЦК України закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення. (Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 06.07.2015р. № 6-301цс15).

Також слід зазначити, що правомірність заяви відповідача про зарахування зустрічних однорідних вимог від 27.11.2015р. як одностороннього правочину, у передбаченому законом порядку не спростовано, оскільки такий правочин не оспорював ся та не визнавався недійсним.

Отже, зарахування зустрічних однорідних вимог як односторонній правочин, є волевиявленням суб'єкта правочину, спрямованим на настання певних правових наслідків у межах двосторонніх правовідносин. Зарахування зустрічних однорідних вимог є способом припинення одночасно двох зобов'язань, в одному з яких одна сторона є кредитором, а інша - боржником, а в другому - навпаки (боржник у першому зобов'язанні є кредитором у другому).

Згідно зі статтею 602 ЦК України не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог, зокрема: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відтак, випадки недопустимості зарахування зустрічних вимог, передбачених статтею 602 ЦК України, за даних обставин відсутні.

Враховуючи зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 292 000,00грн., згідно заяви ТОВ «Біля цитаделі» від 31.12.2015р. за наявності умов, встановлених статтею 601 ЦК України, та відсутності обставин, передбачених статтею 602 ЦК України, за яких зарахування зустрічних вимог не допускається, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі №914/4208/15 в частині стягнення 292 000,00 грн.

Водночас, слід зазначити про допущені помилки позивачем при здійсненні розрахунку основного боргу. В позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 473 100,00грн. основного боргу, не врахувавши оплат здійснених відповідачем за Договором поворотної фінансової допомоги ще 151 000 грн., а саме: 9 вересня 2014 року - 30 000,00 грн.; 10 вересня 2014 року - 50 000,00 грн.; 09 лютого 2015 року - 95 000,00 грн. на загальну суму 175 000,00грн.

Представник позивача не заперечив проти дійсності повернення фінансової допомоги за вказані вище періоди.

За вказаних обставин, колегія суддів прийшла до висновку відмовити в задоволенні вимог в цій частині.

Натомість, залишок заборгованості відповідача перед позивачем, з врахуванням заяви про зарахування однорідних вимог, становить 6100,00грн. основного боргу, відтак, в цій позовні вимоги слід задоволити.

Клопотання відповідача про зупинення провадження та призначення експертизи, які ґрунтуються на наявності сумнівів дійсності укладення спірного договору, судом відхиляється, оскільки, це не є предметом спору у даній справі.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок долучений до позовної заяви, підстави та правильність нарахування суми 3% річних та інфляційних втрат, відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, за якою боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. Відтак, судом самостійно здійснено перерахунок суми інфляційних втрат та суми 3% річних, відповідно до якого до стягнення з відповідача підлягає 55 235,59грн. інфляційних втрат та 6 174,14грн. 3% річних В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача 173 365,61 грн. пені суд зазначає наступне.

Згідно розділу 7. Договору, у разі непогашення позики після закінчення позики, визначеного у п. 3 цього договору, відповідач зобовязується сплатити суму позики з урахуванням, зокрема, пені у розмірі подвійної облікової ставки від суми несвоєчасно повернутої позики за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 343 ГК України, платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши поданий позивачем розрахунок, підстави та правильність нарахування пені, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. Відтак, судом самостійно здійснено перерахунок суми пені, відповідно до якого до стягнення з відповідача підлягає 88 549,01грн. В решті позовних вимог в цій частині слід відмовити.

Що стосується клопотання представника відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій, то суд керувався таким.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 1 статті 233 ГК України закріплено, що суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно з частиною третьою статті 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника. Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання, суд повинен з'ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін. Майновий стан сторін та соціальна значущість підприємства мають значення для вирішення питання про зменшення пені. При цьому, суд звертає увагу на ту обставину, що позивачем не обґрунтовано завдання йому збитків порушенням зобовязання відповідачем.

Також суд враховує те, що протягом правовідносин, що склались між сторонами, відповідач в основному без надмірного порушення строків виконував взяті зобовязання по поверненню фінансової допомоги. На підставі викладених обставин суд дійшов висновку про можливість зменшити розмір пені за несвоєчасне виконання зобов'язання до 50%, що становить 44 274,50грн.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам. При цьому суд враховує, що в частині зменшення судом розміру пені судовий збір покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення такого розміру.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 4-3, 33, 35, 43, 49, 75, 82-84, 116 ГПК України , суд

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задоволити частково.

2.Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Біля Цитаделі (79058, м. Львів, вул. Миколайчука, 14/69, ідентифікаційний код 33181983) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Бетта-В (79069, м. Львів, вул. Морозна, 14, ідентифікаційний код 32409703) 6100,00грн. основного боргу, 6 174,14грн. 3% річних, 55 235,59грн. інфляційних втрат, 44 274,50грн. пені та 1676,76 судового збору.

3.В частині стягнення 292 000,00грн. провадження припинити.

4.В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

5.Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Повне рішення складено 29.06.2016р.

Суддя Ділай У.І.

Суддя Кітаєва С.Б.,

Суддя Петрашко М.М