ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"23" червня 2016 р. Справа № 926/640/15

За позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області

до державного підприємства Чернівецьке лісове господарство, с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області

про примусове виконання обовязку в натурі

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача ОСОБА_2, дов. від 15.04.2015 р.

Відповідача ОСОБА_3, дов. № 7 від 06.01.2016 р., ОСОБА_4, дов. № 284 від 29.04.2016 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про примусове виконання зобовязання в натурі, а саме: виконати умови договору № 225/2012 від 26.07.2012 р., поставивши позивачеві 65 м3 лісопродукції на загальну суму 41250,00 грн., у тому числі:

- 15 м3 пиловника дуба 1-го сорту діаметром 26-35 см, довжиною 1-6 метра, за ціною 1300,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 19500,00 грн.,

- 25 м3 техсировини дуба діаметром 50 см більше, довжиною 1-2 метра, за ціною 470,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 11750,00 грн.,

- 10 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см, довжиною 1-2 метра, за ціною 400,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 4000,00 грн.,

- 15 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см, довжиною 1-3 метра за ціною 400,00 грн. за 1м3 на загальну суму 6000,00 грн.

Ухвалою від 05.06.2015 р. судом прийнято заяву позивача про зменшення позовних вимог (а.с. 48), в якій з урахуванням часткової поставки йому техсировини дуба в кількості 15,88 м3 діаметром 26-35 см ФОП ОСОБА_1 просить зобовязати відповідача поставити йому в натурі 49,12 м3 лісопродукції на загальну суму 34898 грн., у тому числі:

- 15 м3 пиловника дуба 1-го сорту діаметром 26-35 см, довжиною 1-6 метра, за ціною 1300,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 19500,00 грн.,

- 25 м3 техсировини дуба діаметром 50 см більше, довжиною 1-2 метра, за ціною 470,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 11750,00 грн.,

- 9,12 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см, довжиною 1-2 метра, за ціною 400,00 грн. за 1 м3 на загальну суму 3648,00 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивач став переможцем публічних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3-го кварталу 2012 року (лоти 137, 142, 144), в звязку з чим між ним і відповідачем було укладено договір № 225/2012 від 26.07.2012 р. купівлі-продажу необробленої деревини, за умовами якого відповідач зобовязався поставити йому товар у загальній кількості 65 м3 на загальну суму 41250,00 грн. Однак, зазначено в позовній заяві з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.06.2015 р., відповідач неналежним чином виконав умови договору, поставив позивачеві всього 15,88 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см, у звязку з чим позивач просить зобовязати ДП Чернівецьке лісове господарство поставити йому решту лісопродукції у кількості, асортименті та по ціні згідно з договором № 225/2012 від 26.07.2012 р.

Рішенням господарського суду від 15.06.2015 р. позов ФОП ОСОБА_1 задоволено з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 05.06.2015 р., зобовязано державне підприємство Чернівецьке лісове господарство виконати в натурі умови договору № 225/2012 від 26.07.2012 р. шляхом здійснення поставки товару фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 49,12 м.куб. лісопродукції на загальну суму 34898 грн., у тому числі: 15 м.куб. пиловника дуба 1-го сорту діаметром 26 - 35см., довжиною 1 - 6 м за ціною 1300 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 19500 грн.; 25 м.куб. техсировини дуба діаметром 50 см і більше, довжиною 1-2 метра за ціною 470 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 11750 грн.; 9,12 м.куб. техсировини дуба діаметром 26 - 35см., довжиною 1-2 метра за ціною 400 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 3648 грн.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 р. відмовлено в задоволенні апеляційної скарги ДП Чернівецькие лісове господарство, рішення господарського суду Чернівецької області від 15.06.2015 р. у справі № 926/640/15 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2016 р. рішення місцевого та апеляційного судів у справі № 926/640/15 скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Скасовуючи постановлені у справі судові рішення місцевого та апеляційного господарських судів Вищий господарський суд України в постанові від 17.02.2016 р. зазначив, що суди попередніх інстанцій не дали оцінку та не зясували, яка сума гарантійного внеску перерахована Покупцем на рахунок Біржі для участі в аукціоні та зарахована продавцю в якості частини за проданий товар, не встановили, чи укладалася між сторонами додаткова угода з огляду на закінчення строку дії договору 30.09.2012 р., та чи не вносилися зміни до договору.

За результатами автоматичного розподілу справ справу № 926/640/15 передано до провадження судді Гончаруку О.В.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 02.03.2016 р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.03.2016 р.

У подальшому розгляд справи відкладався ухвалами від 17.03.2016 р. на 31.03.2016 р., від 31.03.2016 р. на 19.04.2016 р., ухвалою від 19.04.2016 р. на 04.05.2016 р.

Відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 04.05.2016 р. про передачу справи № 926/640/15 на повторний автоматичний розподіл у звязку з перебуванням судді Гончарука О.В. у відпустці протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2016 р. справу № 926/640/15 передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

У відзиві на позов від 15.05.2015 р. відповідач проти позову заперечив з тих підстав, що станом на червень 2014 року кредиторська заборгованість відповідача перед позивачем становила 59533,90 грн., в рахунок її погашення підприємство відпустило ФОП ОСОБА_1 лісопродукцію на суму 11997,70 грн., а на решту суми запропонувало отримати лісопродукцію в Садгірському лісництві, у жовтні 2014 та лютому 2015 року ОСОБА_1 підприємство відпустило лісопродукцію на загальну суму 45772,03 грн., що з урахуванням попередньої заборгованості перед підприємцем ОСОБА_1 та сплати ним ще 1965,50 грн. у жовтні 2014 р. зменшило кредиторську заборгованість підприємства перед позивачем до суми 2874,93 грн. станом на травень 2015 року, тому вимоги останнього про зобовязання відповідача до примусового виконання зобовязання в натурі є безпідставними (а.с. 25-27).

У ході нового розгляду справи відповідач подав новий відзив на позов від 16.03.2016 р., в якому зазначив, що за умовами укладеного з позивачем договору той мав сплатити за лісопродукцію передоплату в розмірі 100%, всього підприємство отримало від позивача з урахуванням сплаченого на рахунок біржі гарантійного внеску 1650,00 грн., а відпустило техсировини на суму 6352,00 грн., на даний час строк дії договору закінчився, сторони його не поновили та не продовжили, у звязку з чим між сторонами припинилися зобовязальні правовідносини і позивач не вправі вимагати зобовязати відповідача виконати умови договору (а.с. 157-162).

У судовому засіданні 04.05.2016 р. представник позивача подав клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи, в звязку з чим у судовому засіданні оголошувалася перерва до 15-00 год. 24.05.2016 р.

Ухвалою від 24.05.2016 р. у задоволенні клопотання про призначення бухгалтерської експертизи відмовлено, в звязку з поданням представником позивача додаткових документів розгляд справи в судовому засіданні відкладено за клопотанням представника відповідача на 09.06.2016 р., зобовязано сторони провести звірку розрахунків за період починаючи з квітня 2009 року, акт звірки за результатами звірки та підтверджуючі документи надати суду.

08.06.2016 р. від ДП Чернівецький лісгосп надійшли додаткові пояснення і докази по справі (а.с. 221- 255).

Представник позивача в судове засідання 09.06.2016 р. не зявився через хворобу, надіслав клопотання про відкладення розгляду справи, в звязку з чим ухвалою від 09.06.2016 р. розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 23.06.2016 р. за участю представників сторін.

22.06.2016 р. від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення та докази (а.с. 262-269).

У судовому засіданні 23.06.2016 р. представник позивача подав для залучення до матеріалі справи підписані сторонами акти звірок розрахунків станом на 30.05.2016 р. та станом на 02.06.2016 р., усно пояснив, що всупереч умовам укладеного між сторонами договору № 225/2012 від 26.07.2012 р. відповідач не виставив позивачеві рахунку-фактури на оплату партій лісопродукції відповідно до графіку поставки до договору, чим унеможливив ФОП ОСОБА_1 здійснити передоплату в обумовленому порядку, в той же час позивач сплатив відповідачеві 17 тис. грн. і гарантійний внесок, тому має право вимагати від відповідача виконання договору в повному обсязі, просить позов задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні 23.06.2016 р. проти позову заперечили, пояснили, що між сторонами існують довготривалі господарські відносини з купівлі-продажу лісопродукції та інших товарів, позивач, зазвичай, сплачував кошти за деревину без зазначення підстави платежу (договір, накладна тощо), тому такі кошти могли зараховуватися в будь-яку поставку, 17 тис. грн., про які вказував представник позивача, ФОП ОСОБА_1 перерахував лісгоспу задовго до укладення спірного договору, однак вони за згодою позивача були розцінені як передоплата за договором № 225/2012 від 26.07.2012 р. і тому, враховуючи сплату гарантійного внеску, відповідач на виконання вказаного договору поставив позивачеві 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн. Представники відповідача пояснили, що на залишок від платежу в розмірі 17 тис. грн. лісгосп поставив відповідачеві деревину по іншому договору, на даний час ФОП ОСОБА_1 має кредиторську заборгованість перед лісгоспом в розмірі 2874,93 грн., тому, враховуючи, що поставка лісопродукції по договору мала відбуватися на умовах повної передоплати, а така позивачем не здійснена, підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

26.07.2012 р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 став переможцем публічних торгів із продажу ресурсів необробленої деревини заготівлі 3-го кварталу 2012 року (лоти 137, 142, 144, а.с. 19-21). У звязку з цим між ним та державним підприємством Чернівецьке лісове господарство був укладений договір № 225/2012 від 26.07.2012 р. купівлі-продажу необробленої деревини (далі договір купівлі-продажу № 225/2012, а.с. 10-12).

Згідно з пунктом 4.1 договору купівлі-продажу № 225/2012 продавець (відповідач) зобовязався поставити покупцю (позивачеві), а покупець оплатити і прийняти товар у загальній кількості 65 м.куб. на загальну суму 41250 грн., у тому числі в наступному асортименті та за цінами: 15 м.куб пиловника дуба 1-го сорту діаметром 26 - 35см., довжиною 1 - 6 м за ціною 1300 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 19500 грн., 25 м.куб. техсировини дуба діаметром 50см і більше, довжиною 1-2 метра за ціною 470 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 11750 грн., 25 м.куб. техсировини дуба діаметром 26 - 35см., довжиною 1-2 метра за ціною 400 грн. за 1 м.куб. на загальну суму 10000 грн.

Поставка товару по даному договору здійснюється згідно щомісячного графіку поставок, який є невідємною частиною даного договору, на умовах франко-склад продавця. (Додаток № 1). Місячна партія становить пропорційну частину загальної кількості товару, що забезпечує рівномірну поставку та погоджується сторонами графіком поставки (п. 5.1 Договору). Прийом-передача товару здійснюється на складі продавця за умовами франко-склад продавця (п. 6.1 договору).

Згідно з п. 6.2 договору купівлі-продажу № 225/2012 не пізніше ніж за 2 доби до передачі товару продавець повідомляє покупця про дату та місце поставки.

Відповідно до п. 7.1 договору купівлі-продажу № 225/2012 платіж (передоплата 100% вартості) здійснюється шляхом банківського переказу коштів на розрахунковий рахунок продавця за кожну партію товару, згідно виставленого рахунку-фактури на протязі 5 календарних днів з дати предявлення рахунку до сплати. Сума гарантійного внеску, перерахована покупцем на рахунок біржі для участі в аукціоні з продажу ресурсів необробленої деревини, зараховується продавцю в якості частини оплати за проданий товар (п. 7.2 договору). Покупець зобовязаний здійснювати попередню оплату за кожну партію товару на протязі 5-ти календарних днів з дати предявлення рахунку до сплати, а продавець зобовязаний передати товар покупцю після сплати рахунку-фактури на протязі 3-х календарних днів відповідно до погодженого графіку поставки (пункти 8.1, 8.3, 8.4 договору).

Строк дії договору купівлі-продажу № 225/2012 сторони визначили з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р.

Згідно з Додатком № 1 до договору Графік поставки необробленої деревини поставка мала здійснюватися:

- в липні 2012 року 20 куб. м. вартістю 13750 грн.;

- в серпні 2012 року 20 куб. м. вартістю 13750 грн.;

- у вересні 2012 року 25 куб. м. вартістю 13750 грн. (а.с. 12 на звороті)

З матеріалів справи вбачається, що за участь в аукціоні, за результатами якого ФОП ОСОБА_1 став переможцем по лотах 137, 142, 144, позивач сплатив Буковинській універсальній біржі 1432,50 грн. гарантійного внеску, які зараховуються у вартість лісопродукції, що підлягала поставці за договором купівлі-продажу № 225/2012 (а.с. 182).

У ході розгляду справи представник позивача стверджував, що станом на 01.07.2012 р. сальдо розрахунків з відповідачем становило 46433,44 грн. на користь ФОП ОСОБА_1 по розрахунках відповідача за поставлені йому позивачем запчастини, і цих коштів цілком вистачало для зарахування їх відповідачем як передоплати за продаж лісопродукції по договору купівлі-продажу № 225/2012 від 26.07.2012 р., вартість якої становила 41250,00 грн., проте відповідач поставив йому лише 15,88 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см на суму 6352,00 грн., а решту товару на суму 34898,00 грн. не передав (а.с. 48-50).

Відповідач, натомість, стверджує, що на виконання договору купівлі-продажу поставив позивачеві 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн., у тому числі:

- 15,88 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см на суму 6828,40 грн.,

- 0,62 м3 пиловника дуба ІІ сорту діаметром 26-35 см на суму 725,40 грн.,

- 6,58 м3 пиловника дуба ІІІ сорту діаметром 26-35 см на суму 7040,60 грн.,

- 1,17 м3 пиловника дуба ІІІ сорту діаметром 36-49 см на суму 1427,40 грн., коштів передоплати для поставки решти продукції позивач не сплатив, тому не має права вимагати передачі товару з огляду на умови пунктів 7.1, 8.1 договору.

Представник позивача в свою чергу визнає лише передачу товару 15,88 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см на суму 6828,40 грн., зазначає, що решта вказаної вище лісопродукції пиловника дуба ІІ-ІІІ сорту в кількості 8,37 м3 на суму 9193,00 грн. не може зараховуватися в рахунок поставки по договору купівлі-продажу, оскільки не відповідає умовам договору щодо сорту продукції: так, за договором мав поставлятися пиловник дуба І сорту.

Виконуючи вказівки Вищого господарського суду України в постанові від 17.02.2016 р., суд під час нового розгляду справи дослідив господарські операції з купівлі-продажу лісопродукції та інших товарів між позивачем і відповідачем починаючи з 2009 року та встановив наступне.

На підставі договору № 123/2009 від 09.04.2009 р. ФОП ОСОБА_1 поставив ДП Чернівецьке лісове господарство запасні частини, будматеріали та інші товари на загальну суму 175710,00 грн. (а.с. 196-197, 226-228).

За умовами пункту 2.1 вказаного договору покупець ДП Чернівецький лісгосп, повинен був розрахуватися за запчастини і товар грошовими коштами, однак фактично провів розрахунок частково готівковими коштами, частково лісопродукцією, яку передав позивачеві по товарно-транспортних накладних.

Так, з матеріалів справи видно, що в рахунок оплати запчастин та іншого товару по договору № 123/2009 від 09.04.2009 р. відповідач сплатив ФОП ОСОБА_1 31000 грн. коштами по видаткових касових ордерах № 766 від 29.05.2009 р., № 775 від 01.06.2009 р., б/н від 22.12.2009 р., б/н від 23.12.2009 р. (а.с. 229-232).

Представники ДП Чернівецький лісгосп стверджують, що в якості плати по договору № 123/2009 від 09.04.2009 р. відповідач передав, а позивач прийняв у власність лісопродукцію на загальну суму 144702,46 грн. по товарно-транспортних накладних № 040538 від 20.05.09 р. на суму 9853,18 грн.; № 041112 від 21.05.09 р. на суму 11667,89 грн.; № 045109 від 27.05.09 р. на суму 4403,95 грн.; № 045113 від 27.05.09 р. на суму 4715,95 грн.; № 045217 від 29.05.09 р. на суму 6275,94 грн.; № 041122 від 01.06.09 р. на суму 5255,94 грн.; № 044501 від 09.06.09 р. на суму 9732,82 грн.; № 040563 від 11.06.09 р. на суму 8559,91 грн.; № 045251 від 22.06.09 р. на суму 5819,94 грн.; № 043948 від 15.06.09 р. на суму 18195,13 грн.; № 043947 від 15.06.09 р. на суму 12299,65 грн.; № 043879 від 22.06.09 р. на суму 10163,92 грн.; № 043878 від 22.06.09 р. на суму 10399,22 грн.; № 043946 від 25.06.09 р. на суму 18209,61 грн.; № 059574 від 16.11.10 р. на суму 4161,60 грн.; № 059630 від 24.11 10 на суму 4987,80 грн. (а.с. 233-248).

Таким чином, зазначають представники відповідача, ДП Чернівецький лісгосп в рахунок оплати запчастин по договору № 123/2009 від 09.04.2009 р. передав ФОП ОСОБА_1 грошові кошти і лісопродукцію на загальну суму 175702,46 грн. (31000 грн. + 144702,46 грн.), несплаченою залишилася сума 7,54 грн. (175710,00 грн. 175702,46 грн.), яку підприємство списало станом на 01.07.2012 року у звязку зі спливом строку позовної давності.

Суд приймає дані пояснення відповідача, оскільки вони підтверджуються наявними у справі доказами первинними документами, які фіксують проведення господарських операцій між сторонами з передачі запчастин, іншого товару, лісопродукції, сплати грошових коштів в рахунок оплати по договору № 123/2009 від 09.04.2009 р. і не спростовані позивачем.

Частково товарно-транспортні накладні по розрахунках за договором № 123/2009 від 09.04.2009 р., які зазначає відповідач, вказані також в реєстрі поставок та оплат позивача на а.с. 195.

При цьому в реєстрі поставок та оплат позивача:

- відсутні накладні на передачу відповідачеві запчастин від 03.07.2009 р. на суму 3500,00 грн. та № 1/10 від 05.10.2019 р. на суму 11000,00 грн.;

- відсутні вказівки на платежі відповідача по видаткових касових ордерах б/н від 22.12.2009 р., б/н від 23.12.2009 р. на загальну суму 11000 грн.;

- відсутні надані відповідачем товарно-транспортні накладні про передачу лісопродукції позивачеві № 043948 від 15.06.09 р. на суму 18195,13 грн.; № 043947 від 15.06.09 р. на суму 12299,65 грн.; № 043879 від 22.06.09 р. на суму 10163,92 грн.; № 043878 від 22.06.09 р. на суму 10399,22 грн.; № 043946 від 25.06.09 р. на суму 18209,61 грн., а всього на суму 69267,63 грн.

- наявні посилання і додані до реєстру товарно-транспортні накладні про отримання позивачем від відповідача лісопродукції, які не вказує відповідач, а саме: ТТН № 041121 від 01.06.2009 р. на суму 8196,31 грн. (у відповідача ТТН № 041122 від 01.06.09 р. на суму 5255,94 грн.), ТТН № 045251 від 22.06.2009 р. на суму 6235,33 грн. (у відповідача ТТН № 045251 від 22.06.09 р. на суму 5819,94 грн.), ТТН № 2502 від 25.02.2010 р. на суму 8950,00 грн.(а.с. 203, 208, 209).

За змістом письмових пояснень ДП Чернівецьке лісове господарство від 21.06.2016 р. товарно-транспортна накладна № 045251 від 22.06.2009 р. виписувалася і лісопродукція відпускалася позивачеві в кількості 14,55 м3 пиловника буку 2 сорту на суму 5819,94 грн., а в другому примірнику виданої ФОП ОСОБА_1 цієї накладної кількість товару15,59 м3 і загальна сума 6235,33 грн. вказані помилково, за даними бухгалтерського обліку по ТТН № 041121 від 01.06.2009 р. відпускалася лісопродукція дрова паливні в кількості 6,0 м3 на загальну суму 840,02 грн. ОСОБА_5, обставин виписування ТТН № 041121 від 01.06.2009 р. на суму 8196,31 грн. ОСОБА_1 зі спливом часу встановити неможливо, товарно-транспортна накладна № 2502 від 25.02.2010 р. не стосується справи, оскільки лісопродукцію по цій ТТН позивачеві відпускав ФОП ОСОБА_6

Таким чином, за сукупністю досліджених первинних документів суд доходить висновку, що станом на 01.07.2012 року відповідач не мав кредиторської заборгованості перед позивачем по розрахунках за запчастини та інші товари, поставлені ФОП ОСОБА_1 по договору № 123/2009 від 09.04.2009 р., яка могла би враховуватися як передоплата по договору купівлі-продажу № 225/2012 від 26.07.2012 р. (а.с. 195).

Більше того, в судовому засіданні 23.06.2016 р. представник позивача визнав стан розрахунків з відповідачем, подавши підписані ним акти звірок в редакції ДП Чернівецьке лісове господарство станом на 30.05.2016 р. та 02.06.2016 р., згідно яких сальдо розрахунків виражається в сумі 2874,93 грн. на користь ДП Чернівецьке лісове господарство (а.с. 270-278).

Зясовуючи питання про внесення позивачем передоплати по договору купівлі-продажу № 225/2012, суд встановив, що з матеріалів справи з достовірністю слідує, що в межах договору купівлі-продажу № 225/2012 від 26.07.2012 р. позивач сплатив відповідачеві 1432,50 грн. гарантійного внеску (а.с. 184).

Також по прибуткових касових ордерах позивач сплатив відповідачеві кошти в розмірі 24000 грн. за лісопродукцію без зазначення конкретного договору, відповідно до якого оплачується деревина, а саме:

1) № 797 від 05.07.2012 р. на суму 7000,00 грн.,

2) № 805 від 06.07.2012 р. на суму 10000,00 грн.,

3) № 1091 від 12.09.2012 р. на суму 7000,00 грн. (а.с. 187-189).

Відповідач визнає, що на виконання договору купівлі-продажу № 225/2012 від 26.07.2012 р. ним зараховано 16021,80 грн. із коштів у загальній сумі 18432,50 грн., сплачених позивачем по прибуткових касових ордерах № 797 від 05.07.2012 р. на суму 7000,00 грн. та № 805 від 06.07.2012 р. на суму 10000,00 грн., а також 1432,50 грн. гарантійного внеску (а.с. 213).

З матеріалів справи слідує і не заперечується представником позивача, що 07.09.2012 р. між сторонами було укладено договір купівлі-продажу лісопродукції № 250, в рамках якого відповідач зарахував як передоплату платіж позивача в розмірі 7000,00 грн. по прибутковому касовому ордеру 1091 від 12.09.2012 р.

При цьому, з акту звірки розрахунків станом на 30.05.2016 р. видно, що станом на 17.09.2012 р. позивач, маючи укладені з відповідачем договори купівлі-продажу лісопродукції № 225 від 26.07.2012 р. (спірний у даній справі) та № 250 від 07.09.2012 р., сплатив відповідачеві в цілому кошти в розмірі 30432,50 грн., а отримав від останнього за період з 26.07.2012 р. по 05.11.2012 р. лісопродукції на загальну суму 103596,60 грн., тобто на 73164,10 грн. більше, ніж оплатив (а.с. 270).

Таким чином, за результатами розгляду справи в судовому засіданні суд доходить висновку, що безпосередньо на виконання договору купівлі-продажу № 225/2012 від 26.07.2012 р. позивач сплатив відповідачеві 1432,50 грн. передоплати (гарантійний внесок), а кошти в розмірі 17000 грн., сплачені ФОП ОСОБА_1 по прибуткових касових ордерах № 797 від 05.07.2012 р. та № 805 від 06.07.2012 р. до укладення вказаного договору, можуть бути розцінені як кредиторська заборгованість ДП Чернівецький лісгоп, погасити яку відповідач за згодою позивача міг поставкою лісопродукції, передбаченої договором купівлі-продажу № 225/2012.

Оцінюючи доводи представників відповідача, що на виконання договору купівлі-продажу № 225/2012 ДП Чернівецький лісгосп поставив позивачеві 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн., та заперечення представника позивача, що з вказаної кількості лише 15,88 м3 лісопродукції відповідає умовам договору, а решта 8,37 м3 не може бути зарахована, оскільки не відповідає визначеним договором показникам по сортності, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Статтями 627-629 ЦК України регламентовано, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ст. 509 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст. 193 Господарського кодексу України також передбачено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

У відповідності до статей 173 - 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 ЦК встановлено обовязок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент), продавець зобовязаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами (ст. 671 ЦК).

Стаття 672 Цивільного кодексу визначає правові наслідки порушення умови договору щодо асортименту товару.

Так, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Якщо продавець передав покупцеві частину товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір:

1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару;

2) відмовитися від усього товару;

3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором;

4) прийняти весь товар.

У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, або предявлення вимоги про заміну цього товару покупець має право відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобовязаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Якщо продавець не вжив необхідних заходів щодо погодження ціни в розумний строк, покупець оплачує товар за ціною, яка на момент укладення договору купівлі-продажу застосовувалася щодо аналогічного товару.

Відповідно до наказів на відпуск матеріалів № 044938 від 17.09.2012 р. та № 044948 від 28.09.2012 р., специфікацій-накладних до них та товарно-транспортних накладних № 030548 від 17.09.2012 р. та № 033156 від 28.09.2012 р. відповідач передав позивачеві 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн., у тому числі:

- 15,88 м3 техсировини дуба діаметром 26-35 см на суму 6828,40 грн.,

- 0,62 м3 пиловника дуба ІІ сорту діаметром 26-35 см на суму 725,40 грн.,

- 6,58 м3 пиловника дуба ІІІ сорту діаметром 26-35 см на суму 7040,60 грн.,

- 1,17 м3 пиловника дуба ІІІ сорту діаметром 36-49 см на суму 1427,40 грн. (а.с. 40-47).

При цьому, в згаданих вище наказах на відпуск і товарно-транспортних накладних, а також податкових накладних зазначено, що поставка відбувається відповідно до договору купівлі-продажу від 26.07.2012 р. № 225/2012.

Накази на відпуск і товарно-транспортні накладні підписано одержувачем ФОП ОСОБА_1, відтак, позивач під час приймання товару був обізнаний, що частина з вказаної вище лісопродукції пиловник дуба ІІ-ІІІ сорту в кількості 8,37 м3 на суму 9193,00 грн., за показником сорту не відповідач умовам договору, однак прийняв вказаний товар без заперечень і зауважень.

Таким чином, прийнявши весь товар, частина якого відповідає умовам договору, а частина якого їм не відповідає, позивач реалізував своє право, передбачене пунктом 4 частини 2 статті 672 ЦК України, тому суд відхиляє доводи його представника, що частина лісопродукції пиловник дуба ІІ-ІІІ сорту в кількості 8,37 м3 на суму 9193,00 грн., не може зараховуватися на виконання договору купівлі-продажу № 225/2012.

Окрім того, 26.07.2012 року ФОП ОСОБА_1 та державне підприємство Чернівецьке лісове господарство підписали Доповнення № 1 до договору № 225/2012, в якому погодили, що при проведенні раціонального розкряжування та сортування деревини на складах підприємства та в разі накопичення продукції незазначеної в аукціонному договорі, з метою збереження якості деревини за згодою Продавця та Покупця, реалізація деревини, незазначеної в аукціонних свідоцтвах, проводиться згідно прейскуранту, діючого на момент відвантаження товару враховуючи франко-склад Продавця. При цьому загальний обєм та сума договору залишаються незмінними (а.с. 255).

Такими чином, сторони погодили можливість поставки в рамках договору купівлі-продажу № 225/2012 деревини з іншими параметрами.

Помилкове зазначення в преамбулі вказаного Доповнення № 1 до договору № 225/2012 ФОП ОСОБА_7 не позбавляє даний документ доказової сили по справі, оскільки саме Доповнення підписано ФОП ОСОБА_1, скріплено його печаткою, а з ФОП ОСОБА_7 укладено аналогічне Доповнення № 1 від 26.07.2012 р. до договору № 224/2012, тому очевидно, що мала місце технічна помилка під час виготовлення Доповнення № 1 до договору № 225/2012, про що відповідач пояснив у письмових поясненнях від 21.06.2016 р. (а.с. 263-264, 268).

Інших додаткових угод і доповнень до договору № 225/2012 сторони не укладали.

Таким чином, суд вважає доведеним, що на виконання договору купівлі-продажу № 225/2012 відповідач поставив позивачеві 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн. в межах коштів наявної передоплати з боку позивача.

Відтак, слід констатувати, що в рамках договору купівлі-продажу № 225/2012 позивачеві не передано 40,75 м3 лісопродукції загальною вартістю 25228,20 грн., а не 49,12 м3 на загальну суму 34898,00 грн., яку позивач просить зобовязати відповідача поставити в натурі.

Однак, встановивши, що договір купівлі-продажу № 225/2012 відповідачем не виконаний в повному обсязі, суд тим не менше, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ФОП ОСОБА_1 належить відмовити в цілому.

Згідно з ч. 1 ст. 664 ЦК України за загальним правилом обовязок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обовязок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Цією ж статтею передбачено, що договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обовязку передати товар.

Саме такий інший момент виконання відповідачем обовязку передати товар позивачеві передбачено пунктом 8.3 Договору протягом трьох календарних днів після сплати рахунку-фактури.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обовязку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Статтею 538 ЦК України унормовано порядок зустрічного виконання зобовязання.

Так, виконання свого обовязку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обовязку, є зустрічним виконанням зобовязання.

При зустрічному виконанні зобовязання сторони повинні виконувати свої обовязки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобовязання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обовязку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобовязанні свого обовязку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обовязку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обовязку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обовязку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обовязку, друга сторона повинна виконати свій обовязок.

За умовами Договору зобовязання відповідача з передачі позивачеві у власність деревини у визначеному асортименті обумовлено здійсненням позивачем повної передоплати за товар, тобто зобовязання відповідача є зустрічним.

Без проведення попередньої оплати у позивача відсутнє право вимоги поставки товару, оскільки таке не передбачено ані Договором, ані законом.

Так, частиною 2 статті 693 ЦК передбачено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Доводи позивача, що він не міг провести оплату партії товару без виставлення відповідачем рахунку-фактури, суд до уваги не бере, оскільки ціна кожної партії деревини і її розмір визначено в додатку № 1 до Договору Графік поставки необробленої деревини, платіжні реквізити продавця також зазначені в Договорі, отже, позивач не був позбавлений можливості виконати договірне зобовязання з передоплати деревини навіть за відсутності рахунку-фактури та, відповідно, набути право вимагати поставки оплаченого товару.

Вище зазначалося, що на суму гарантійного внеску 1432,50 грн. та з урахуванням існуючої кредиторської заборгованості відповідача перед позивачем на суму 17000,00 грн. ДП Чернівецький лісгосп по договору купівлі-продажу № 225/2012 передало ФОП ОСОБА_1 24,25 м3 лісопродукції на загальну суму 16021,80 грн.

Як видно з акту звірок розрахунків станом на 30.05.2016 р. та 02.06.2016 р., решту коштів у розмірі 2410,70 грн. (1432,50 грн. + 17000,00 грн. 16021,80 грн.) відповідач використав як плату за передану позивачеві лісопродукцію за іншими договорами, що відповідає характеру господарських відносин, які склалися між сторонами, і не заперечується позивачем.

Однак, у звязку з викладеним, у позивача на даний час відсутня передоплата за договором купівлі-продажу № 225/2012, ба більше, існує кредиторська заборгованість перед відповідачем у сумі 2874,93 грн. (а.с. 270-278), а тому в силу умов пунктів 7.1, 8.1 договору, ч. 3 ст. 538 ЦК України ФОП ОСОБА_1 не може вимагати від ДП Чернівецьке лісове господарство виконання обовязку з поставки решти лісопродукції за договором купівлі-продажу № 225/2012 в натурі.

Окрім того, суд зазначає що згідно з пунктом 12.2 дія договору припинилася 30.09.2012 р. і сторони не продовжили строк його дії, не уклали додаткової угоди та не змінили умов Договору, зокрема щодо строків та/або умов поставки продукції. Припинення договору має наслідком припинення існування прав і обовязків його учасників, які складають зміст договору. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відтак, суд доходить висновку, що оскільки договір в частині зобовязання щодо поставки лісопродукції в кількості 40,75 м3 не виконувався обома сторонами протягом терміну його дії і строк зустрічного виконання зобовязання відповідача з передачі товару позивачеві не настав у звязку з невиконанням позивачем зобовязання з проведення 100% передоплати за кожну партію товару в межах непроданої кількості деревини, то із закінченням строку дії договору припинилися зобовязальні правовідносини між сторонами і позивач не має законних підстав вимагати зобовязати відповідача виконати умови договору купівлі-продажу № 225/2012 щодо передачі у власність необробленої деревини, купівля-продаж якої є предметом договору.

Відповідно до статті 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

З огляду на викладене та встановлені фактичні обставини справи, на думку суду, положення норм ст. 599 і ч. 4 ст. 631 ЦК України, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, не застосовуються до спірних правовідносин між позивачем і відповідачем.

У даному випадку припинилося не зобовязання між сторонами (в розумінні ст. 509 ЦК України), а закінчився строк, впродовж якого сторони позивач і відповідач, могли здійснити свої права і виконати свої обовязки відповідно до договору

Суд відхиляє посилання представника позивача на правову позицію Верховного Суду України, викладену в постанові від 24.06.2015 р. у справі № 3/192гс15. У даній справі Верховний Суд України констатував, що позивач на виконання умов договору перерахував відповідачеві кошти попередньої оплати за товар бензин та дизельне паливо, а відповідач в односторонньому порядку відмовився від виконання договору, повернувши кошти передоплати та не виконав зобовязання з поставки, при цьому закінчення дії укладеного між сторонами договору не призвело до припинення зобовязання, що залишилося невиконаним.

Аналогічно у справі № 904/5381/14 Верховний Суд України в постанові від 24.06.2015 р. зазначив, що саме по собі закінчення строку дії двостороннього правочину, виконання якого здійснено тільки однією стороною, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін цього правочину та не звільняє другу сторону такого правочину від відповідальності за невиконання нею свого обовязку.

У даному ж спорі між позивачем і відповідачем встановлено, що позивач не здійснив передоплату лісопродукції на суму 25228,20 грн., що є необхідною умовою передачі товару йому у власність, і за відсутності такої передоплати у позивача не виникає права вимагати передачі товару, а у відповідача обовязку здійснити таку передачу. При цьому суд звертає увагу, що, як зазначалося вище, не виставлення відповідачем рахунків-фактур на оплату продукції не є обставиною, яка унеможливила здійснення передоплати за товар позивачем згідно умов договору купівлі-продажу № 225/2012, а строк дії договору сторони не продовжували, інших додаткових угод чи доповнень, за виключенням Доповнення № 1 від 26.07.2012 року, не укладали.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

У звязку з відмовою в задоволенні позову за позивачем слід залишити сплачений ним судовий збір та стягнути з нього на користь відповідача судовий збір у сумі 2801,40 грн., сплачений ДП Чернівецьке лісове господарство за подання апеляційної та касаційної скарг у даній справі (а.с. 69, 134, 135).

Також у звязку з тим, що відповідно до наказу господарського суду Чернівецької області від 29.09.2015 р. у справі № 926/640/14 з відповідача стягнуто на користь позивача 1218,00 грн. судового збору, а за результатами нового розгляду справи у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 відмовлено, суд вважає за належне розяснити ДП Чернівецьке лісове господарство його право звернутися із заявою про поворот виконання рішення суду від 15.06.2015 р. в частині стягнення судового збору в порядку ст. 122 Господарського процесуального кодексу України після набрання рішенням від 23.06.2016 р. законної сили (а.с. 253, 254).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 1, 12, 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (60410, с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь державного підприємства Чернівецьке лісове господарство (60411, с. Валя Кузьмина Глибоцького району Чернівецької області, вул. Головна, буд. 25, поштова адреса: 58023, м. Чернівці, вул. Руська 203-А, ) 2801,40 грн. відшкодування судового збору.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 23.06.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 24 червня 2016 р.

Суддя Т.І.Ковальчук