ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви без розгляду

"04" липня 2016 р. Справа № 911/2087/16

Суддя О.В.Конюх, розглянувши позовні матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (08700, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1)

до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Обухівського району Київської області (09211, Київська обл., Обухівський район, с. Трипілля, вул. Шевченка 85)

про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1, м. Обухів, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 21.06.2016р. до відповідача ОСОБА_2 сільської ради Обухівського району Київської області, с. Трипілля Обухівського району, в якому просить суд:

- визнати недійсним Договір оренди від 29.08.2002р. земельної ділянки загальною площею 0,55 га (на північній окраїні села Трипілля в межах території грузового порту) укладений між ОСОБА_2 сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за № 2508;

- визнати недійсним Договір оренди від 03.03.2008р. земельної ділянки загальною площею 0,18 га (на північній околиці села Трипілля в межах території вантажного порту) укладений між ОСОБА_2 сільською радою та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1.

Згідно із пунктом 4 частини першої ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до пункту 3 частини першої ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору. (пункт 2.21 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України»).

Згідно положень частини 1 статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно частини першої, підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, а із позовних вимог немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Касові документи мають містити такі обовязкові реквізити: найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платника та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. (розділ IV пункт 1.3 Постанови Правління Національного Банку України від 01.06.2011р. № 174 «Про затвердження Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні»).

Відповідно до частини третьої ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем заявлено дві немайнові вимоги. Таким чином, поданий до суду позов мав бути оплачений судовим збором в сумі 2 756,00 грн. Оригінал платіжного доручення мав бути доданий до позовної заяви.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, в порушення вищезазначених вимог, на підтвердження сплати судового збору позивачем до позову додано квитанцію від 13.06.2016р. № 159 на суму 1 378,00 грн. , тобто в розмірі меншому, ніж передбачено законом. Крім того, квитанція банківської установи не містить підписів платника та працівника банку, уповноваженого здійснювати касову операцію.

За таких обставин суд робить висновок про те, що позивачем не подано належних та допустимих доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, що є підставою для повернення позовної заяви без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 63 ГПК України.

Додатково суд звертає увагу на те, що позивачем в порушення вимог пункту 2 частини другої ст. 54 ГПК України у позовній заяві не зазначено ідентифікаційного коду відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись пунктом 4 частини першої, частиною третьою статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву від 21.06.2016р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 разом з доданими до неї матеріалами (всього на 30 аркушах, в тому числі оригінали: фіскальних чеків «Укрпошта» від 21.06.2016р. №№ 3331, 3329, 3330 та трьох описів вкладення від 21.06.2016р.) повернути заявнику без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя О.В. Конюх