номер провадження справи 14/36/16
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2016 Справа № 908/1077/16

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянув матеріали господарської справи

за первісним позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування (адреса 04053, м. Київ, вул. Кудрявська, б. 26/28)

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол (адреса 71101 м. Бердянськ Запорізької області, Мелітопольське шосе, б. 84/1)

про стягнення грошових коштів

за зустрічним позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол (адреса 71101 м. Бердянськ Запорізької області, Мелітопольське шосе, б. 84/1)

до відповідача ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування (адреса 04053 м. Київ, вул. Кудрявська, б. 26/28)

про стягнення грошових коштів

За участю уповноважених представників сторін:

від ПАТ Укргазвидобування: ОСОБА_3 (дов. № 2-283д від 29.12.2015р.);

від ТОВ Торговий дім Агрінол: ОСОБА_4 (дов. № б/н від 17.06.2016р.)

СУТЬ СПОРУ:

20.04.2016р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування до відповідача - ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол про стягнення суми 103 159,02 грн., з яких: сума 59 139,63 грн. пеня, сума 44 019,39 грн. штраф, за порушення зобовязань за договором поставки № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.04.2016р. порушено провадження у справі № 908/1077/16, судове засідання призначено на 24.05.2016р.

23.05.2016р. до суду від ТОВ Торговий дім Агрінол надійшла зустрічна позовна заява до ПАТ Укргазвидобування про стягнення суми 28 275,87 грн., з яких: сума 679,58 грн. пеня, суму 5 585,72 грн. 3% річних, сума 22 010,57 грн. інфляційні втрати, за порушення грошових зобовязань за договором поставки № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р.

Ухвалою господарського суду від 23.05.2016р. зустрічну позовну заяву ТОВ Торговий дім Агрінол прийнято до сумісного розгляду з первісною позовною заявою ПАТ Укргазвидобування, судове засідання призначено на 24.05.2016р.

У судовому засіданні 24.05.2016р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошено перерву до 14.06.2016р.

У судовому засіданні 14.06.2016р. в порядку ст. 69 ГПК України строк розгляду спору у справі № 908/1077/16 продовжено на 15 днів до 06.07.2016р., розгляд справи відкладено на 22.06.2016р.

22.06.2016р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

21.06.2016р. від позивача за первісним позовом надійшла заява про уточнення позовних вимог, в який ПАТ Укргазвидобування викладено нові розрахунки пені в розмірі 28 081,81 грн. та штрафу в розмірі 41 751,54 грн.

Вказана заява фактично є заявою про зменшення позовних вимог, яка не суперечить приписам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом первісного позову є вимоги про стягнення з відповідача суми 28 081,81 грн. пені та суми 41 751,54 грн. штрафу.

Представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги, зазначивши, зокрема, про наступне. На виконання умов договору поставки № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р. та специфікації № 1 від 1 від 31.07.2015р. відповідач повинен був поставити позивачу товар у строк до 30.09.2015р. Однак, в порушення умов договору поставка товару була здійснена з порушення строку. У звязку з чим, ПАТ Укргазвидобування, на підставі ст.ст. 16, 526, 530, 610, 611, 612, 629, 631, 662, 712 ЦК України, просить стягнути з відповідача за первісним позовом суму 28 081,81 грн. пені та суму 41 751,54 грн. штрафу.

У відзиві на первісний позов ТОВ Торговий дім Агрінол вказав на наступне. По-перше, згідно умов специфікації № 1 від 31.07.2015р. строк поставки товару визначається наступним чином: «граничний термін постачання вересень 2015р. та протягом 7 календарних днів з дня отримання заявки від покупця». Позивач не має документального підтвердження дати отримання постачальником письмових заявок від покупця. Отже, визначений специфікацією термін поставки не настав і позивач нарахував пеню та штраф необґрунтовано. По-друге, за умови специфікації постачальник повинен був поставити товар на загальну суму 2 580 729,96 грн. фактично поставлено на загальну суму 2 564 502,12 грн. різниця складає 16 227,84 грн., що підпадає під допустиме відхилення при відвантажені « 1,5%», згідно п. 4 специфікації. Крім того, позивач за первісним позовом сам неодноразово порушував умови договору в частині оплат за товар. Просить в задоволенні первісного позову відмовити повністю.

Представник позивача за зустрічним позовом також підтримав свої зустрічні позовні вимоги, з наступних підстав. В рамках укладеного договору поставки № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р. та специфікації № 1 позивач здійснював поставки товару. Відповідно до умов специфікації № 1 оплата за товар здійснюється по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати постачання. Однак, зобовязання щодо оплати товару відповідач неодноразово порушував. У звязка з чим, ТОВ Торговий дім Агрінол, на підставі ст.ст. 526, 526, 625, ст. 193 ГК України, просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом пеню в розмірі 679,58 грн., 3% річних в розмірі 5 585,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі 22 010,57 грн.

Представник відповідача за зустрічним позовом заперечив проти розрахунків пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, зазначивши, що відповідно до умов договору оплата здійснюється після предявлення постачальником рахунків на оплату товару, однак зі змісту зустрічної позовної зави не вбачається доказів предявлення позивачем рахунків на оплату. Крім того, позивачем невірно визначено початок перебігу 30 денного строку для оплати товару. Факт постачання товару підтверджується товарно-транспортними накладними і саме з дат зазначених в цих накладних повинен відраховуватися 30-ти денний строк для оплати. Свої контррозрахунки відповідач виклав у відзиві на зустрічну позовну заяву, який надійшов до суду 06.06.2016р., з урахуванням доповнення до відзиву, яке надійшло - 21.06.2016р.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

08.06.2015р. між ТОВ Торговий дім Агрінол (постачальник) та ПАТ Укргазвидобування (покупець) був укладений договір поставки № УГВ 11112/11-15 відповідно до умов якого постачальник зобовязується поставити покупцю товар, зазначений у специфікації, що додається до договору і є його невід'ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такий товар (п. 1).

Відповідно до п. 1.2 договору найменування/асортимент товару, одиниця виміру, кількість, ціна за одиницю товару та загальна вартість договору вказується у специфікації.

Згідно з п. 4.1 договору розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем після предявлення постачальником рахунка на оплату товару та підписаного сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, з урахуванням ПДВ, на умовах визначених специфікацією.

У пункті 5.1 договору визначено, що строк поставки, умови та місце поставки товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказуються в специфікації до цього договору.

Умовами п. 5.2 договору передбачено, що обсяг поставки кожної окремої партії товару визначається в рознарядках покупця (узгоджена до поставки партія товару).

Датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання-передачі товару або видаткової накладної. Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати підписання сторонами акту приймання-передачі товару або видаткової накладної.

Пунктом 6.1.1 договору покупець зобовязався, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товару.

Пунктом же 6.3.1 постачальник зобовязався забезпечувати поставки товару у строки, встановлені цим договором та специфікацією.

Відповідно до п. 10.1 договору він набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.08.2015р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання зобовязань.

08.06.2015р. сторонами складено та підписано специфікацію № 1, якою було погоджено найменування товару, його кількість, вартість, а також строки поставки та строки оплати товару.

Так, специфікацією № 1 визначено, що загальна вартість товару складає 2 650 602 грн. (п. 1). Строк поставки товару: граничний термін постачання липень 2015р. та протягом 7 календарних днів з дня отримання письмової заявки від покупця (п. 3). Оплата товару здійснюється по факту поставки протягом 30 календарних днів з дати постачання (п. 4).

10.06.2015р., на виконання умов п. 5.2 договору, покупець - ПАТ Укргазвидобування, надав постачальнику - ТОВ Торговий дім Агрінол, заявку (рознарядку) № 11/1-1908 від 10.06.2015р. щодо обсягів та місць відвантаження товару за специфікацією № 1 від 08.06.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ Торговий дім Агрінол у період з 07.07.2015р. по 14.07.2015р. здійснило поставку товару на загальну суму 1 941 051,60 грн., що підтверджується актами прийму-передачі, підписаними обома сторонами, а саме:

- акт прийму-передачі № 1/25 від 07.07.2015р. на суму 642 902,40 грн.;

- акт прийму-передачі № 2/120 від 14.07.2015р. на суму 647 740,80 грн.;

- акт прийму-передачі № 3/121 від 14.07.2015р. на суму 87 642 грн.;

- акт прийму-передачі № 4/118 від 14.07.2015р. на суму 562 766,40 грн.

У подальшому, додатковою угодою № 1 від 31.07.2015р. сторони продовжили строк дії договору № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р. та виклали п. 10.1 у наступній редакції: «Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.09.2015р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання зобовязань».

Пунктом 2.1 додаткової угоди, у звязку з продовженням строку поставки товару та зменшенням ціни за непоставлений товару, сторони погодили специфікацію № 1 до договору викласти у редакції додатку № 1 до даної додаткової угоди.

Так, специфікацією № 1 від 31.07.2015р. (додаток № 1 додаток № 1 до додаткової угоди) сторони визначили, що загальна вартість поставленого товару складає 1 941 051,60 грн. (п. 1). Загальна вартість непоставленого товару складає 639 678,36 грн. (п. 2). Загальна вартість товару по цій специфікації складає 2 580 729,96 грн. (п. 3).

Пунктами 5, 6 специфікації № 1 від 31.07.2015р. визначено строк поставки товару: граничний термін постачання вересень 2015р. та протягом 7 календарних днів з дня отримання письмової заявки від покупця (п.5). Оплата здійснюється по факту протягом 30 календарних днів з дати постачання (п. 6).

Як зазначив представник позивач за первісним позовом у судовому засіданні, заявка в порядку п. 5 специфікації № 1 від 31.07.2016р. постачальнику не надавалась, оскільки специфікацією від 31.07.2015р. змінено (зменшено) лише ціну товару, який не було поставлено за специфікацією від 08.06.2015р. Найменування та кількість товару порівняно з специфікацією від 08.06.2015р. залишилися незмінними. Заявку (рознарядку) на відвантаження товару від 10.06.2015р. № 11/1-1908 було надано постачальнику згідно специфікації від 08.06.2015р.

Суд знайшов дані доводи обґрунтованими, доведеними та підтвердженими матеріалами справи.

Враховуючи те, що заявку на відвантаження товару вже було складено та частково виконано постачальником, а також умови п. 10.1 договору, відповідно до яких договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 30.09.2015р., а в частині взаєморозрахунків до повного виконання зобовязань, можливо зробити висновок що граничний термін постачання товару є 30.09.2015р., тобто постачальник повинен був поставити товар у строк до 30.09.2015р. (включно).

Однак, як вбачається з матеріалів справи товар було поставлено частинами 11.11.2015р. та 27.11.2015р. на загальну суму 623 450,52 грн., а саме:

- за актом прийому-передачі № 81 від 11.11.2015р. на суму 396 741,24 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-2711041 від 27.11.2015р. на суму 226 709,28 грн. Акт та накладна підписані та скріплені печатками обома сторонами без зауважень.

Предметом первісного позову є стягнення з ТОВ Торговий дім Агрінол пені в розмірі 28 081,81 грн. та штрафу в розмірі 41 751,54 грн. за порушення зобовязання щодо поставки товару.

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Статтею 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ст. 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач договірних зобов'язань належним чином не виконав, поставку товару за актом прийому-передачі № 81 від 11.11.2015р. на суму 396 741,24 грн. здійснив з порушенням строку на 41 день; поставку товару за видатковою накладною № АТ-2711041 від 27.11.2015р. на суму 226 709,28 грн. здійснив з порушенням строку на 57 днів.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) згідно зі ст. 549 ЦК України є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Аналогічний припис містить ст. 230 ГК України.

Згідно ж ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.11 договору сторони визначили, що у разі невиконання постачальником взятих на себе зобовязань з поставки товару у строки, зазначені у специфікаціях до даного договору, останній сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості непоставленого або несвоєчасно поставленого товару.

За актом № 81 від 11.11.2015р. позивачем за первісним позовом нарахована пеня (0,1%) на суму 369 741 грн. за період з 01.10.2015р. по 10.11.2015р. в розмірі 15 159,38 грн.; за видатковою накладною АТ-2711041 від 27.11.2015р. позивачем нарахована пеня (0,1%) на суму 226 709,28 грн. за період з 01.10.2015р. по 26.11.2016р. в розмірі 12 922,43 грн.

Штраф в загальному розмірі 41 751,54 грн. (7% від вартості товару) також нараховано на суму 369 741 грн. за актом № 81 від 11.11.2015р. та на суму 226 709,28 грн. за видатковою накладною АТ-2711041 від 27.11.2015р.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування пені та штрафу суд встановив, що розрахунки здійснено позивачем вірно та відповідають умовам договору.

Таким чином, нарахування ПАТ Укргазвидобування пені в розмірі 28 081,81 грн. та штрафу в розмірі 41 751,54 грн. є обґрунтованим та законним.

Разом з тим, у судовому засіданні 22.06.2016р. представник відповідача за зустрічним позовом ТОВ Торговий дім Агрінол, в усній формі заявив клопотання про зменшення розміру штрафу на 90%.

Пункт 3 ст. 83 ГПК України надає право суду зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Стаття 233 ГК України також встановлює, що у разі якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів

боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Розглянувши клопотання відповідача про зменшення штрафу, враховуючи, що товар за договором хоч і з порушенням строків поставки, але було поставлено позивачу, а також враховуючи, що негативні наслідки від порушення зобовязання у ПАТ Укргазвидобування відсутні, беручи до уваги інтереси обох сторін, суд знаходить за можливе клопотання відповідача задовольнити частково та на підставі п. 3 ст. 83 ГПК України зменшити розмір штрафу на 30%., тобто, до 29226,08 грн.

За таких обставин, з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню сума 28 081,81 грн. пені та суму 29 226,08 грн. штрафу.

Предметом зустрічного позову є вимоги ТОВ Торговий дім Агрінол про стягнення з ПАТ Укргазвидобування пені в розмірі 679,58 грн., 3% річних у розмірі 5 585,72 грн. та інфляційних втрат в розмірі 22 010,57 грн. за порушення строків оплати отриманого товару.

Як вже зазначалось, постачальник - ТОВ Торговий дім Агрінол на виконання умов договору поставки № УГВ 11112/11-15 від 08.06.2015р., специфікації № 1 від 08.06.2015р. та специфікації № 1 від 31.07.2015р. здійснив покупцю поставку товару на загальну суму 2 564 502,12 грн., а саме:

- за актом прийму-передачі № 1/25 від 07.07.2015р. на суму 642 902,40 грн.;

- за актом прийму-передачі № 2/120 від 14.07.2015р. на суму 647 740,80 грн.;

- за актом прийму-передачі № 3/121 від 14.07.2015р. на суму 87 642 грн.;

- за актом прийму-передачі № 4/118 від 14.07.2015р. на суму 562 766,40 грн. ;

- за актом прийому-передачі № 81 від 11.11.2015р. на суму 396 741,24 грн.;

- за видатковою накладною № АТ-2711041 від 27.11.2015р. на суму 226 709,28 грн.

Відповідно до пунктів 6 специфікацій № 1 від 08.06.2015р. та № 1 від 31.07.2015р. оплата здійснюється по факту протягом 30 календарних днів з дати постачання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як свідчать матеріали справи, відповідачем за первісним позовом оплати були здійснені з порушенням строків, а саме:

- за актом прийму-передачі № 1/25 від 07.07.2015р. оплату здійснено 11.08.2015р.;

- за актом прийму-передачі № 2/120 від 14.07.2015р. оплату здійснено 28.09.2015р.;

- за актом прийму-передачі № 3/121 від 14.07.2015р. оплату здійснено 28.09.2015р.;

- за актом прийму-передачі № 4/118 від 14.07.2015р. оплату здійснено 28.09.2015р.;

- за актом прийому-передачі № 81 від 11.11.2015р. оплату здійснено 29.12.2015р.;

- за видатковою накладною № АТ-2711041 від 27.11.2015р. оплату здійснено 29.12.2015р.

Здійснення оплат з порушення строків підтверджується виписками ПАТ КБ «Приватбанк», копії яких містяться в матеріалах справи.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3% річних за загальний період з 07.08.2015р. до 29.12.2015р. в розмірі 5 585,72 грн. та інфляційних втрат в розмірі 22 010,57 грн., слід зазначити, що за актами № 2/120 від 14.07.2015р., № 3/121 від 14.07.2015р. № 4/118 від 14.07.2015р. інфляційні нараховані за період з 14.08.2015р. до 28.09.2015р., за актом № 81 від 11.11.2015р. - за період з 12.12.2015р. до 29.12.2015р. Суд вважає за необхідне зазначити, що день фактичної сплати не включено в період часу, за який здійснюються нарахування.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних суд встановив, що період нарахування позивачем визначений вірно, в той же час допущено помилку при нарахуванні суми 3% річних, суд вважає за необхідне не змінюючи період нарахування, коригувати розрахунок 3% річних в частині визначення його розміру, а саме: за загальний період з 07.08.2015р. до 29.12.2015р. сума 3% річних складає 5 585,71 грн. Розрахунок здійснено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство».

Пунктом 3.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» визначено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Враховуючи викладене, суд встановив, що інфляційні нараховані за актами № 2/120, № 3/121 та № 4/118 від 14.07.2015р. залишається в заявленому позивачем розмірі 19 233,38 грн. Інфляційні за актом № 81 від 11.11.2015р. - не нараховується, оскільки період прострочення становить менше місяця.

Таким чином, до стягнення підлягає сума 5 585,71 - 3% річних та сума 19 233,38 грн. інфляційних втрат.

Позивачем за зустрічним позовом також заявлено вимоги про стягнення пені за загальний період з 07.08.2015р до 29.12.2015р. в розмірі 679,54 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.12 договору сторонами визначено, що за порушення строків оплати покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,001% від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» розрахунок пені, суд також вважає за необхідне не змінюючи період нарахування, коригувати розрахунок пені в частині визначення розміру, а саме: за загальний період з 07.08.2015р до 29.12.2015р. сума пені складає 679,54 грн.

Отже, з відповідача за зустрічним позовом до стягнення підлягає пеня в розмірі 679,54 грн.

Що стосується посилання відповідача за первісним позовом, що дату фактичної поставки товару підтверджують товарно-транспортні накладні, то суд зазначає, що дані обставини не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Суд оглянувши оригінали товарно-транспортних накладних, наданих з боку позивача та з боку відповідача, встановив, що вони різняться між собою, а тому не можуть бути доказами фактичної поставки товару. Крім того, у п. 5.3 договору сторони чітко визначили, що датою поставки товару є дата підписання уповноваженими представниками сторін акту приймання передачі або видаткової накладної. В свою чергу, акти приймання-передачі та видаткова накладна підписані сторонами без будь-яких зауважень щодо строків поставки товару.

Що ж до доводів відповідача про ненастання строку оплати через відсутності рахунків, то суд їх відхиляє та зазначає, що рахунок на оплату не є первинним документом на відміну від акту приймання-передачі, а носить лише інформативний характер, а тому початок перебігу строку виконання відповідачем свого зобов'язання зі сплати товару настав після підписання сторонами відповідних актів приймання-передачі. Відповідно до п. 4 специфікації № 1 строк оплати товару повязаний саме з датою поставки. Датою ж поставки є дата підписання актів приймання-передачі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог. Відтак, сума 169,39 грн. сплаченого судового збору буде повернута за клопотанням позивача за первісним позовом за відповідною ухвалою суду за наявності такого клопотання.

Керуючись ст.ст. 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Первісний позов ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол (71101 м. Бердянськ Запорізької області, Мелітопольське шосе, буд. 84/1; ) на користь ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/284 ) суму 28 081 (двадцять вісім тисяч вісімдесят одна) грн. 81 коп. пені, суму 29 226 (двадцять девять тисяч двісті двадцять шість) грн. 08 коп. штрафу, суму 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині первісного позову відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол до ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 акціонерного товариства Укргазвидобування (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/284 ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Торговий дім Агрінол (71101 м. Бердянськ Запорізької області, Мелітопольське шосе, буд. 84/1; ) суму 5 585 (пять тисяч пятсот вісімдесят пять) грн. 71 коп. - 3% річних, суму 19 233 (девятнадцять тисяч двісті тридцять три) грн. 38 коп. інфляційних втрат, суму 679 (шістсот сімдесят десять) грн. 54 коп. пені, суму 1242 (одна тисяча двісті сорок два) грн. 65 коп. витрат зі сплати судового збору.

В іншій частині зустрічного позову відмовити.

Повне рішення складено 29.06.2016р.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.