ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.06.2016 р. Справа№ 914/1380/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе!, м.Львів

на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, м.Львів

у справі №914/1380/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мерефянська скляна компанія, м.Мерефа Харківського району Харківської області

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе!, м.Львів

про стягнення 4 887 103,05 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника (боржника) ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 15.07.2015р.);

від ВДВС не зявився;

від стягувача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

Суть скарги: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе! на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у справі №914/1380/15 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мерефянська скляна компанія до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе! про стягнення 4 887 103,05 грн. Зокрема у поданій скарзі скаржник просить:

- визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3, що спрямовані на утримання виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП №49710925 шляхом винесення постанови від 04.11.2016р. про стягнення виконавчого збору з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе!;

- визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 04.01.2016р. ВП №49710925, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3.

31.05.2016р. скаржником подано заяву (вх.№22859/16), в якій ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе! просить:

- визнати недійсною постанову про стягнення виконавчого збору від 04.01.2016р. ВП №49710925, винесену старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3.

Ухвалою суду від 10.05.2016р. скаргу прийнято та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 31.05.16р. Ухвалою суду від 31.05.16р. розгляд скарги відкладено на 21.06.2016р.

В судове засідання 21.06.2016р з'явився представник скаржника, вимоги скарги підтримав з підстав зазначеній у скарзі та у поданій 31.05.2016р. заяві (вх.№22859/16) про доповнення до скарги та уточнення її вимог.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Стягувач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, однак подав заперечення (вх.№25759/16 від 17.06.2016р.) на відзив Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, в якому ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мерефянська скляна компанія скаргу на дії ДВС підтримує.

Розглянувши скаргу на дії органу державної виконавчої служби, суд встановив:

12.11.2015р. на виконання постанови Львівського апеляційного господарського суду від 29.10.2015р. господарським судом Львівської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе! на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Мерефянська скляна компанія 4 674 855,17 грн. (з яких: 2 604 075,53 грн. заборгованість за поставлений товар; 43 560,00 грн. заборгованість за деревяні піддони; 505 408,41 грн. пеня; 156 561,10 грн. 3% річних; 1 365 250,13 грн. - інфляційні) та 73 080,00 грн. сплаченого судового збору.

Позивачем була подана заява про примусове виконання рішення суду до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

23.12.2015р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №49710925, а також постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. При цьому боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документа до 30.12.2015р.

04.01.2016р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області було винесено постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення з боржника виконавчого збору.

Скаржник вважає, що постанова про стягнення з боржника виконавчого збору від 04.01.2016р. ВП №49710925 є незаконною, а дії державного виконавця, що спрямовані на утримання виконавчого збору у даному виконавчому провадженні неправомірними та такими, що порушують норми чинного законодавства з огляду на наступне.

Згідно із платіжними дорученнями від 06.01.2016р. боржник сплатив залишок заборгованості в сумі 3 447 935,17 грн. Арешти з рахунків було знято.

Скаржник стверджує, що сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання. При цьому скаржник зазначає, що аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 28.01.2015р. у справі №3-217гс14.

Скаржник зазначив, що державним виконавцем не вчинялося жодних дій, спрямованих на примусове виконання рішення у контексті ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження».

Розглянувши скаргу на дії державної виконавчої служби, суд дійшов висновку відмовити у її задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ст. 1 Закону України "Про державну виконавчу службу" та ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Відповідно до ч.2 ст.25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно із ч.3 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Частиною 1 ст.28 ЗУ «Про виконавче провадження», у редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 191-VIII, передбачено, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобов'язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Суд звертає увагу скаржника, що у звязку з внесення змін до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції Закону України від 12.02.2015 р. N 191-VIII), виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє (п.9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року N 9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку відсутні підстави для задоволення скарги на дії ДВС.

Отже, враховуючи обставини встановлені судом, керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю торгово-виробничої компанії Перша приватна броварня Для людей - як для себе! на дії Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області у справі №914/1380/15.

2. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки вказані в ст.ст.91-93 ГПК України.

Суддя Петрашко М.М.