РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/7826/16

За позовом Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Кіровоградської філії

до Національна телекомпанія України

про стягнення 43 521,28 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Хмелюк А.П. - за довіреністю №1148/9 від 21.03.2016 року;

від відповідача: Плотников Я.І. - за довіреністю №8-01-19/1725 від 29.08.2014 року.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Національної телекомпанії України про стягнення 43 521,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг від позивача відповідно до рахунку №147 на суму 43 521,28 грн., згідно умов Договору №518-40 від 30.06.2010 року.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 43 521,28 грн. - заборгованості за надані у грудні 2010 року телекомунікаційні послуги, 1 720,50 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.05.2016 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 17.05.2016 року.

В судовому засіданні 17.05.2016 року представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.05.2016 року, в зв'язку з необхідність витребування додаткових доказів у позивача, відкладено розгляд справи на 31.05.2016 року.

Представник позивача в судовому засіданні 31.05.2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, представник відповідача позовні вимоги не визнав та просив суд застосувати строк позовної давності, та подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 31.05.2016 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.06.2010 року між Державним підприємством Кіровоградський обласний радіотелевізійний передавальний цент (правонаступником якого є Концерн радіомовлення, радіозв'язку та телебачення в особі Кіровоградської філії; далі по тексту - виконавець, позивач) та Національна телекомпанія України (далі по тексту - замовник, відповідач) укладено Договір №518-40 (далі по тексту - Договір), за умовами якого (п. 1.1. Договору) Виконавець за допомогою технічних засобів, що зазначені у Додатку № 1 до цього Договору (далі - «Технічні засоби»), надає Замовнику телекомунікаційні послуги з розповсюдження (трансляції) програм Замовника поза межами державного замовлення (далі - «Послуги»).

Відповідно до п. 2.2.1. Договору, замовник зобов'язується виконувати розподіл фактичних обсягів послуг за даним Договором у строк не пізніше 16 (шістнадцятого) числа наступного за звітним місяця для складання Актів здавання-приймання наданих послуг.

У п.п. 2.2.4. Договору зазначено, що Замовник (Національна телекомпанія України, відповідач) бере на себе зобов'язання своєчасно оплачувати надані Послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору.

Відповідно до п. 3.2. Договору, вартість послуг на строк його дії сторону визначили в розмірі 98 111,51 грн., що відповідає вартості трансляції 473, 32 годин мовлення.

Додатковою угодою №1 від 28.07.2010 року до Договору, сторони домовились збільшити обсяг мовлення на 197,13 годин та збільшити вартість послуг за договором на 40 861, 84 грн.

Додатковою угодою №2 від 28.07.2010 року до Договору, сторони встановили, що обсяг мовлення поза межами державного замовлення з урахуванням додаткової угоди №1 може збільшуватись до 1660,0 годин мовлення, а вартість цих послуг до 344 090,00 грн.

Відповідно до п. 4.2. Договору, виконавець щомісячно, протягом 2 (двох) робочих днів з дати надання Замовником розподілу фактичних обсягів послуг за даним Договором складає Акти здавання-приймання наданих Послуг і зведення на оплату за підсумками роботи Технічних засобів з урахуванням п. 2.2.1 цього Договору, після чого направляє рахунок, Акти і зведення Замовнику (в копіях по факсу та в оригіналі поштою).

Згідно з п. 4.3. Договору, замовник протягом 4 (чотирьох) робочих днів після отримання Актів, розглядає зведення і, у випадку відсутності зауважень або заперечень, підписує Акти, скріплює печаткою і повертає один екземпляр Виконавцю.

Відповідно до п. 4.7. Договору, щомісячна оплата здійснюється Замовником за фактично відпрацьований час протягом 10 (десяти) банківських днів з дати отримання рахунку, виставленого на підставі узгодженого Сторонами Акту шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Виконавця.

На підтвердження факту надання в грудні 2010 року відповідачу послуг за Договором позивач надав суду Акт від 31.12.2010 року виконання за надані послуги з розповсюдження (трансляції) телепрограм Національної телекомпанії України згідно з Договором №518-40 від 30.06.2010р. за грудень 2010року (далі по тексту - Акт від 31.12.2010р.) та рахунок №147 на суму 43 521,28 грн. з ПДВ (далі по тексту - рахунок №147).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання щодо оплати вартості отриманих послуг від позивача на підставі Акту від 31.12.2010р. на суму 43 521,28 грн., в зв'язку з чим має заборгованість з її оплати в розмірі 43 521,28 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підтвердження факту надання позивачем в грудні 2010 року відповідачу послуг на суму 43 521,28 грн. за Договором позивач надав суду Акт від 31.12.2010 року, однак суд звертає увагу що даний акт підписано лише з сторони позивача.

В порушення приписів пунктів 2.2.1. та 4.2. Договору, позивачем не було направлено відповідачу рахунок, акти здавання-приймання наданих послуг і зведення за грудень 2010 року, в зв'язку з чим суд дійшов до висновку, що позивачем не надано відповідачу в грудні 2010 року послуги за умовами Договору.

В судовому засіданні 17.05.2016 року представник відповідача подав заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до статті 257 ЦК України позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 ЦК України). Водночас законодавець не допускає зміни порядку обчислення позовної давності, встановленого імперативними нормами статей 253- 255 ЦК України.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Беручи до уваги пункти 2.1, 4.7 Договору, повна оплата Відповідачем Послуг за грудень 2010 року мала бути здійснена не пізніше ніж 20 січня 2011 року.

А отже, навіть у разі якщо позивачем надавалися відповідачу послуги за грудень 2010 року згідно Договору, прострочення виконання зобов'язання за Договором, а отже і строк позовної давності починає відлік з 20.01.2011 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

З врахуванням вищевикладеного та ч. 5 ст. 261 ЦК України, суд констатує, що перебіг позовної давності до вимог Позивача про стягнення 43 521,28 грн. починає відлік з 20.01.2011р., останнім днем позовної давності (подачі позовної заяви до суду) є 20.01.2014 року (3-ьох річний строк позовної давності), а позивач звернувся з позовом до суду 25.04.2016 року (підтверджується відтиском печатки Укрпошти), що є наслідком пропуску строку позовної давності.

Відповідно до п. 1.3. Порядку пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» від 12 травня 2006 р. №211, календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації.

Відповідно до норми ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки строк позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, сплив (позивач згідно вимог ст. 257 ЦК України мав право звертатися до суд з вимогою про стягнення боргу до 20.01.2014 року включно), а судом не встановлено обставин, передбачених ч. 5 ст. 267 ЦК України та ст. 268 ЦК України або іншими законами, то за таких обставин у задоволенні позовних вимог про стягнення 43 521,28 грн. заборгованості за надані у грудні 2010 року телекомунікаційні послуги - слід відмовити.

Судом встановлено, що позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1 720,50 грн. (платіжне доручення №885 від 03.10.2013 року на суму 1 720,50 грн.) за позовні вимоги про стягнення: 43 521,28 грн. заборгованості за надані у грудні 2010 року телекомунікаційні послуги.

Згідно п.п. 1 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за позовну заяву немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установити у 2016 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі: з 1 січня - 1378 гривень.

Таким чином, розмір судового збору (з 01.01.2016 року) за розгляд в господарському суді позовних заяв немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати, тобто 1 378,00 грн., а за розгляд в господарському суді позовних заяв майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 378, 00 грн. та не більше 206 700,00 грн.

З врахуванням вищевикладеного за вказані позовні вимоги позивач повинен сплатити 1 378,00 грн., а тому у позивача наявна переплата судового збору на суму 342,50 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З врахуванням вищевикладеного, та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судом повертається позивачу зайво сплачений судовий збір в розмірі 449,00 грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог - відмовити повністю.

2. Повернути з Державного бюджету України на користь Концерну радіомовлення, радіозв'язку та телебачення (04112, м. Київ, вул. Дорогожицька, 10; ) 342 (триста сорок дві) грн. 50 коп. - зайво сплаченого судового збору.

3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 30.06.2016 року.