ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2016р. Справа № 905/1173/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.,

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськбуд»

про стягнення 17 224,61 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-137 від 13.05.2014р.

від відповідача: не зявився

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Артемівськбуд» 17 224, 61 грн., з яких 16 419,67 грн. інфляційних втрат, нарахованих з квітня 2014р. по квітень 2015р. та 804,94 грн. 3% річних, нарахованих за період з 15.04.2014р. по 28.05.2015р. у звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання з оплати природного газу за грудень 2012 р.

Позовні вимоги з посиланням на статті 526, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтю 193 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7 від 28 вересня 2012р. в частині своєчасних розрахунків за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.03.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 905/1173/16 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 19.04.2016р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.04.2016р. розгляд справи відкладений на 17.05.2016р.

17.05.2016р. за вх.№15478/16 господарський суд Донецької області одержав клопотання позивача про долучення до матеріалів справи належним чином засвідчених копій позовної заяви про стягнення з ТОВ «Артемівськбуд» 38 934,31 грн., з яких: 23944,96 грн. -основний борг за договором купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7 від 28.09 2012р., пеня - 5997,08 грн., 7% штрафу - 6114,56 грн., інфляційні - 983,84 грн. та 3% річних - 1893,86 грн., а також Розрахунку штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних ТОВ «Артемівськбуд» за договором від 28.09.2012р. №12/1071-ТЕ-7, станом на 14.04.2014р.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 17.05.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника позивача строк вирішення спору по справі № 905/1173/16 продовжено на 15 днів до 02.06.2016р. та розгляд справи відкладено на 01.06.2016р.

Представник позивача у судовому засідання 01.06.2016р. позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач у жодне судове засідання не з'явився і не надав господарському суду відзив на позовну заяву та документи, що підтверджують заперечення проти позову. При цьому, ухвала суду про порушення провадження у справі від 21.03.2016р., яка надіслана відповідачу на юридичну адресу, що зазначена у позовній заяві, а також у Спеціальному витязі з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 01.06.2016р. (84500, Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Червоноармійська, буд. 11) повернута органом у звязку із закінченням терміну зберігання. Ухвали суду від 19.04.2016р. та від 17.05.2016р. також надіслані відповідачу на вищезазначену адресу, що підтверджується списками згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в 61022 № 419 від 22.04.2016р., №565 від 23.05.2016р. та списками згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих № 2775, № 3882, що, в свою чергу, свідчить про те, що відповідач повідомлений належним чином про час та місце судових засідань, призначених на 17.05.2016р. та 01.06.2016р. З огляду на зазначене, господарський суд визнав за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача у судовому засіданні та в силу вимог ст.75 ГПК України за наявними у справі документами, із врахуванням при цьому положень, що містяться у п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами України».

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 01.06.2016р. за участю представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд встановив:

28 вересня 2012 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ТОВ «Артемівськбуд» (відповідач, покупець) укладений договір купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7, за умовами якого продавець зобовязується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ ввезений на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязується прийняти та оплатити цей газ природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов п. 1.2. договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями.

Умовами п.2.1. договору визначено, що продавець передає покупцеві з 01 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року газ обсягом до 60,0 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів: ІІІ кв. - 0 тис.куб.м.; ІV кв. - 60 тис.куб.м.: жовтень - 15 тис.куб.м., листопад - 20 тис.куб.м., грудень - 25 тис.куб.м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п.п. 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу. (п. 6.1. договору).

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 вересня 2012 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2012 року, а в частині розрахунків до їх повного здійснення. (п. 11.1. договору).

Так, відповідно до актів приймання-передачі природного газу за жовтень 2012 року - грудень 2012 року, підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 91 850,86 грн., а саме: у жовтні 2012 року на суму 15 442,01 грн., у листопаді 2012 року на суму 36 399,70 грн., у грудні 2012 року на суму 40 009,15 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.06.2014р. по справі № 905/3493/14 позовні вимоги ПАТ «НАК «Нафтогаз України» до ТОВ «Артемівськбуд» про стягнення боргу за поставлений природний газ по договору купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7 від 28.09.2012р. у розмірі 38 934,31 грн. задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Артемівськбуд» на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 23 944,96 грн. основного боргу, 1893,86 грн. 3% річних, 5997,08 грн. пені, 6114,56 грн. 7% штрафу, 744,84 грн. інфляційних, 1815,67 грн. судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

При цьому, у вказаному рішенні встановлено, що позивачем передано, а відповідачем прийнято протягом жовтня грудня 2012р. природний газ на загальну суму 91 850,86 грн., борг відповідача виник внаслідок неповної оплати поставленого позивачем природного газу та станом на 14.04.2014р. становить 23 944,96 грн. Нарахування інфляційних, зокрема, за зобовязаннями грудня 2012р. здійснено з 14.01.2013р. по 29.07.2013р. на суму 40 009,15 грн., з 30.07.2013р. по 03.10.2013р. на суму боргу 25 244,96 грн., з 04.10.2013р. по 14.04.2014р. на суму боргу 23 944,96 грн.

На виконання вимог суду по справі, що наразі розглядається, позивач надав до суду позовну заяву про стягнення з відповідача 39 934,31 грн., з яких 23 944,96 грн. основний борг, 5 997,08 грн. пеня, 6 114,56 грн. 7% штрафу, 983,84 грн. інфляційні, 1 893,86 грн. 3% річних, а також розрахунок штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних ТОВ «Артемівськбуд» за договором від 28.09.2012р. №12/1071-ТЕ-7 станом на 14.04.2014р., з якого вбачається, що позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою, за результатами розгляду якої господарським судом Донецької області прийнято рішення від 24.06.2014р. по справі № 905/3493/14, було заявлено до стягнення, в тому числі, основний борг за поставлений позивачем природний газ у грудні 2014р., 3% річних за зобовязаннями грудня 2012р., нарахованих з 14.01.2013р. по 14.04.2014р. та інфляційні за зобовязаннями грудня 2012р., нарахованих з січня 2013р. по березень 2014р.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 804,94 грн. за період з 15.04.2014р. по 28.05.2015р. та інфляційних втрат у розмірі 16 419,67 грн. за період з квітня 2014р. по квітень 2015 р. Нарахування 3% річних здійснено позивачем на суму боргу 23 994,96 грн., а інфляційних на суму боргу 24 797,30 грн. у звязку з простроченням відповідачем оплати одержаного у грудні 2012р. природного газу.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Як свідчать обставини справи, заборгованість відповідача в сумі 23 994,96 грн. виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов договору купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7 від 28.09.2012р. в частині повної та своєчасної оплати одержаного природного газу у грудні 2012р.

При цьому, такі обставини встановлені у рішенні господарського суду Донецької області від 24.06.2014р. по справі № 905/3493/14, яке набрало законної сили, а відповідно до ч.2 ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Більш того, обставини даної справи свідчать, що відповідач не оплатив позивачу борг в сумі 23 994,96 грн., як у строк, що встановлений умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу № 12/1071-ТЕ-7 від 28.09.2012р., так і в подальшому, після винесення вищевказаного судового рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Згідно ст.599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Водночас, вимогами ч.2 ст.625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» № 14 від 17.12.2013р. саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, саме лише прийняття судового рішення про стягнення заборгованості без його фактичного виконання не припиняє грошові зобовязання боржника та не може слугувати підставою звільнення боржника від відповідальності за прострочення грошового зобовязання.

У відповідності з п.5.1 наведеної постанови кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

Так, позивачем здійснено донарахування 3% річних у розмірі 804,94 грн. за період з 15.04.2014р. по 28.05.2015р. та інфляційних втрат у розмірі 16 419,67 грн. за період з квітня 2014 р. по квітень 2015р. за зобовязаннями грудня 2012р.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», господарський суд встановив, що сума 3% річних за період з 15.04.2014р. по 28.05.2015р. на суму боргу 23 944,96 грн. становить 804,94 грн., а тому, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом у повному обсязі.

Щодо розрахунку інфляційних нарахувань, заявлених позивачем до стягнення у розмірі 16 419,67 грн. за період з квітня 2014р. по квітень 2015р. включно, господарський суд враховує наступне.

Згідно з пунктом 6 Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої Наказом Державного комітету статистки України від 27 липня 2007 року № 265 індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

У пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь - який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Між тим, як вбачається з розрахунку, наданому до позовної заяви, позивач нараховує інфляційні втрати на суму боргу з урахуванням індексів інфляції попередніх періодів, що є неприпустимим в силу приписів статті 625 ЦК України.

Так, за здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», з урахуванням вірно визначеної суми боргу 23 944,96 грн. на яку повинно здійснюватися нарахування інфляційних втрат, розмір останніх за період квітень 2014 р. - квітень 2015 р. становить 15 855,29 грн., у звязку з чим позовні вимоги в цій частині задовольняються у визначеному судом розмірі.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України судовий збір стягується з винної сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськбуд» (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вулиця Червоноармійська, 11; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 6; ) 804 (вісімсот чотири) грн. 94 коп. 3 % річних, 15 855 (пятнадцять тисяч вісімсот пятдесят пять) грн. 29 коп. інфляційних втрат, 1332 (одна тисяча триста тридцять два) грн. 85 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського

процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 06 червня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва