РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2016Справа №910/9627/16

За позовом Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквіта Кепітал"

про стягнення 17 000,00 грн.

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Грона Д.С. за довіреністю № 14 від 01.02.2016

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство "Запорізький автомобілебудівний завод" (позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквіта Кепітал" (відповідач) про стягнення 17 000,00 грн. на підставі Договору-угоди № 0027/16(УП) на перевезення вантажів автомобільним транспортом по Україні від 27.01.2016 та транспортних замовлень на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2016, від 11.02.2016, від 14.03.2016.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов вказаних транспортних замовлень позивач здійснив перевезення вантажу, натомість відповідач за надані позивачем послуги з перевезення вантажу в повному обсязі не розрахувався, що призвело до виникнення у відповідача заборгованості у розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2016 порушено провадження у справі № 910/9627/16, призначено розгляд справи на 04.07.2016 о 10:00 год.

24.06.2016 через відділ діловодства суду від Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві надійшла довідка на підтвердження зарахування надходжень від сплати судового збору ПАТ "Запорізький автомобілебудівний завод" згідно платіжного доручення від 16.05.2016 № 3463.

29.06.2016 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду від 27.05.2016.

В судове засідання, призначене на 04.07.2016, представник позивача з'явився.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 04.07.2016, не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду від 27.05.2016 не виконав, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Як зазначено у п.п. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. Там же зазначено, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Зокрема, поштове відправлення з ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/9627/16 від 27.05.2016 було направлене відповідачу за адресою 01601, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 3, офіс 12, вказаною у позовній заяві, яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Втім, поштове відправлення з ухвалою суду від 27.05.2016 та примірником повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції було повернуто органами зв'язку до Господарського суду міста Києва з посиланням на неможливість вручення (не розшукано адресата) (довідка ф. 20).

За наведених обставин та з урахуванням наведених приписів п.п. 3.9.1 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18, вважається, що відповідач був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи судом.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до абз. 1 п.п. 3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір в даному судовому засіданні судом встановлено не було.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 04.07.2016 без участі представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Представник позивача в судовому засіданні, призначеному на 04.07.2016, надав усні пояснення по суті заявлених позовних вимог з урахуванням викладеного у заяві, яка надійшла через відділ діловодства суду 29.06.2016. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядалась за наявними в ній матеріалами, оскільки відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи відповідачем суду не подано.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 04.07.2016 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.01.2016 між Публічним акціонерним товариством "Запорізький автомобілебудівний завод" (перевізник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Еквіта Кепітал" (експедитор, відповідач) укладено Договір-угоду № 0027/16(УП) на перевезення вантажів автомобільним транспортом по Україні (далі - Договір).

Згідно умов Договору сторони узгодили, зокрема, що експедитор (відповідач) залучає перевізника (позивача) для доставки вантажів автомобілями в міських, міжміських сполученнях; перевізник доставляє заявлені експедитором вантажі; експедитор оплачує послуги перевізника із коштів, що поступили від замовника, на узгоджених нижче умовах; всі істотні умови перевезення обговорюються в замовленні, яке є невід'ємною частиною даного Договору; транспортне замовлення на перевезення вантажу, завірене підписами уповноважених осіб і печаткою експедитора, останній надає перевізникові факсом, електронною поштою або іншими засобами зв'язку; перевізник зобов'язаний після ухвалення замовлення до виконання, підписати його, завірити печаткою (за наявності такої), і доставити вантаж за адресою, вказаною в замовленні і товарно-транспортній накладній (далі по тексту - ТТН), здати вантаж вантажоодержувачеві, отримати на товаросупровідних документах відповідні відмітки, підтвердити отримання вантажу вантажоодержувачем, вказаним у замовленні; протягом 15 календарних днів після розвантаження автомобіля перевізник зобов'язаний надати експедиторові пакет документів, необхідних для здійснення взаєморозрахунків; експедитор здійснює оплату послуг перевізника із коштів, що надходять від замовника, за відрахуванням своєї експедиторської винагороди через 5-ть банківських днів після розвантаження автомобіля (п.п. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 2.1, 3.1, 3.13, 6.1 Договору).

Сторонами були ухвалені та підписані транспортні замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2016, від 11.02.2016, від 14.03.2016 (далі також - замовлення).

Відповідно до транспортного замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовлення від 09.02.2016 позивач здійснив перевезення вантажу (металопрокат) автомобілем МАЗ держ. номер НОМЕР_1, причеп держ. номер НОМЕР_4, водій ОСОБА_2 за маршрутом м. Запоріжжя, Україна (адреса завантаження ВАТ МК "Запоріжсталь" Північне шосе, 72) - м. Одеса (адреса вивантаження Одеська область, Беляєвський район, Сільрада Усатовська, 462 км + 100 м, автодороги Київ-Одеса).

Відповідно до наведеного замовлення від 09.02.2016 вартість послуг з перевезення встановлена у розмірі 8500,00 грн.

Факт здійснення перевезення за вказаним замовленням підтверджується відміткою вантажоодержувача (ТОВ "ОЛІМП-ОІЛ") на товарно - транспортній накладній № 703 від 10.02.2016

11.02.2016 позивачем було оформлено акт № АТ-000093 здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 8500,00 грн. загальної вартості послуг з перевезення вантажу (Запоріжжя-Одеса, а/м МАЗ НОМЕР_1, н/п НОМЕР_4, водій ОСОБА_2).

Також, позивачем було оформлено та виставлено відповідачу рахунок-фактуру № АТ-000093 від 11.02.2016 за перевезення вантажу (Запоріжжя-Одеса, а/м МАЗ НОМЕР_1, н/п НОМЕР_4, водій ОСОБА_2) на суму 8 500,00 грн.

Вищезазначені документи (оригінали замовлення від 09.02.2016, акту № АТ-000093 здачі-приймання робіт від 11.02.2016, рахунку-фактури № АТ-000093 від 11.02.2016 та ТТН № 703 від 10.02.2016) позивач направив відповідачу кур'єрською службою доставки DIMEX за накладною № 28305070 від 18.02.2016 з описом вкладення. Відправлення було вручене представнику відповідача 22.02.2016, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту кур'єрської служби DIMEX.

Відповідно до транспортного замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовлення від 11.02.2016 позивач здійснив перевезення вантажу (металопрокат) автомобілем МАЗ держ. номер НОМЕР_2, причеп держ. номер НОМЕР_5, водій ОСОБА_3, за маршрутом м. Запоріжжя, Україна (адреса завантаження ВАТ МК "Запоріжсталь" Північне шосе, 72) - м. Харків (адреса вивантаження вул. Хабарова, 2).

Відповідно до наведеного замовлення від 11.02.2016 вартість послуг з перевезення встановлена у розмірі 4500,00 грн.

Факт перевезення за вказаним замовленням підтверджується відміткою вантажоодержувача (ТОВ "МД ІСТЕЙТ") на товарно - транспортній накладній № 774 від 12.02.2016 та товарно - транспортній накладній № 775 від 12.02.2016.

15.02.2016 позивачем було оформлено Акт № АТ-000090 здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 4500,00 грн. загальної вартості послуг з перевезення вантажу (Запоріжжя-Харків, а/м МАЗ НОМЕР_2, н/п НОМЕР_5, водій ОСОБА_3).

Також, позивачем було оформлено та виставлено відповідачу рахунок-фактуру № АТ-000090 від 15.02.2016 за перевезення вантажу Запоріжжя-Харків, а/м МАЗ НОМЕР_2, н/п НОМЕР_5, водій ОСОБА_3) на суму 4500,00 грн.

Вищезазначені документи (оригінали замовлення від 11.02.2016, акту № АТ-000090 здачі-приймання робіт від 15.02.2016, рахунку-фактури № АТ-000090 від 15.02.2016 та ТТН № 774, 775 від 12.02.2016) позивач направив відповідачу кур'єрською службою доставки DIMEX за накладною № 28305070 від 18.02.2016 з описом вкладення. Відправлення було вручене представнику відповідача 22.02.2016, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту кур'єрської служби DIMEX.

Відповідно до транспортного замовлення на перевезення вантажів автомобільним транспортом замовлення від 14.03.2016 позивач здійснив перевезення вантажу (металопрокат) автомобілем МАЗ держ. номер НОМЕР_3, причеп держ. номер НОМЕР_5, водій ОСОБА_3, за маршрутом м. Запоріжжя, Україна (адреса завантаження ВАТ МК "Запоріжсталь" Північне шосе, 72) - м. Одеса (адреса вивантаження Беляєвський район, Сільрада Усатовська, 462 км + 100м автодороги Київ-Одеса).

Відповідно до наведеного замовлення від 14.03.2016 вартість послуг з перевезення встановлена у розмірі 8 500,00 грн.

Факт здійснення перевезення за вказаним замовленням підтверджується відміткою вантажоодержувача (ТОВ "ТПК ІМПУЛЬС-АГРО") на товарно-транспортній накладній № 3376 від 14.03.2016.

15.03.2016 позивачем було оформлено Акт № АТ-0000163 здачі-приймання робіт (надання послуг) на суму 8500,00 грн. загальної вартості послуг з перевезення вантажу (Запоріжжя-Одеса, а/м МАЗ АР1920АК, н/п НОМЕР_5, водій ОСОБА_3).

Також, позивачем було оформлено та виставлено відповідачу рахунок-фактуру № АТ-0000163 від 15.03.2016 за перевезення вантажу за перевезення вантажу Запоріжжя-Харків, а/м МАЗ НОМЕР_2, н/п НОМЕР_5, водій ОСОБА_3) на суму 8500,00 грн.

Вищезазначені документи (оригінали замовлення від 14.03.2016, акту № АТ-0000163 здачі-приймання робіт від 15.03.2016, рахунку-фактури № АТ-0000163 від 15.03.2016 та ТТН № 3376 від 14.03.2016) позивач направив відповідачу кур'єрською службою доставки DIMEX за накладною № 28902294 від 22.03.2016 з описом вкладення. Відправлення було вручене представнику відповідача 23.03.2016, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту кур'єрської служби DIMEX.

Безпосередньо у транспортних замовленнях на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2016, від 11.02.2016, від 14.03.2016 сторони узгодили істотні умови перевезень, в тому числі такі умови оплати: оплати перевезення здійснюється через 5 банківських днів після надходження оригіналів документів. Перевізник (позивач) зобов'язаний надати оригінали документів: акт виконаних робіт, оригінал заявки, податкову накладну, рахунок, ТТН.

З огляду на наведені докази направлення та вручення відповідачу оригіналів документів, необхідних для здійснення останнім оплати спірних перевезень, позивач зазначив, що строк оплати цих перевезень настав, натомість, відповідач здійснив лише часткову їх оплату в сумі 4500,00 грн., тоді як в іншій частині в сумі 17000,00 грн. спірні перевезення не були оплачені відповідачем.

У зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості за спірними перевезеннями в сумі 17000,00 грн., позивач 06.04.2016 направив на адресу відповідача претензію № 159 від 04.04.20160, що підтверджується накладною кур'єрської служби доставки DIMEX № 28902310 від 22.03.2016 з описом вкладення. Відправлення з претензією було вручене відповідачу 07.04.2016, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту кур'єрської служби DIMEX.

Станом на дату складання позивачем позовної заяви 20.05.2016, відповідач заборгованість з оплати спірних перевезень в сумі 17000,00 грн. не оплатив, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду, відповідно до якого просив стягнути з відповідача заборгованість в наведеній сумі.

Згідно ст. ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач в судові засідання не з'явився, доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав та не надіслав.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з таких підстав.

Відповідно до ст.ст. 11, 509 Цивільного кодексу України підставами виникнення зобов'язання (правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку), зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Аналіз змісту умов укладеного сторонами Договору-угоди № 0027/16(УП) на перевезення вантажів автомобільним транспортом по Україні від 27.01.2016 свідчить, що останній є змішаним договором, який містить елементи договору про перевезення вантажу та договору про надання послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно ст.ст. 525, 526, 530, 629 Цивільного кодексу України, п. 2 і п.7 ст. 193 Господарського кодексу України, договір є підставою для виникнення зобов'язань, які повинні виконуватись належним чином і в установлений законом строк, відповідно до умов договору; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням визначених змістом зобов'язання умов (неналежне виконання).

Зібрані у справі докази свідчать про належне виконання позивачем своїх обов'язків з перевезення вантажу відповідно до умов Договору та узгоджених сторонами транспортних замовлень на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2016, від 11.02.2016, від 14.03.2016, зокрема, наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні № 703 від 10.02.2016, №№ 774, 775, від 12.02.2016, № 3376 від 14.03.2016 містять відмітки вантажоодержувачів про отримання вантажу за спірними перевезеннями.

Матеріалами справи також підтверджується направлення позивачем і вручення відповідачу оригіналів документів, необхідних для здійснення останнім оплати спірних перевезень. Так, оригінали документів за замовленнями від 09.02.2016 та 11.02.2016 були вручені відповідачу 22.02.2016, а за замовленням від 14.03.2016 - 23.03.2016.

Враховуючи умови оплати перевезень, які були узгоджені сторонами у транспортних замовленнях на перевезення вантажів автомобільним транспортом від 09.02.2016, від 11.02.2016 та від 14.03.2016, відповідач був зобов'язаний здійснити оплату відповідного перевезення через 5 банківських днів після надходження оригіналів документів. Таким чином, оплату перевезення за замовленнями від 09.02.2016 та 11.02.2016 в загальній сумі 13000,00 грн. відповідач був зобов'язаний здійснити 02.03.2016 (через 5 банківських днів після 22.02.2016), а за замовленням від 14.03.2016 в сумі 8500,00 грн. - 31.03.2016 (через 5 банківських днів після 23.03.2016).

Взявши до уваги умови оплати, визначені сторонами у замовленнях від 09.02.2016, від 11.02.2016 та від 14.03.2016, суд виходив з того, що відповідно до пункту 1.4 Договору сторони узгодили, що всі істотні умови перевезення обговорюються саме в замовленні, яке є невід'ємною частиною даного Договору, при цьому Договір не містить жодних умов, які б звільняли експедитора (відповідача) від обов'язку здійснити оплату послуг перевізника (позивача) у разі ненадходження коштів від замовника, який, до того ж, у Договорі фактично не визначений, а Договір укладено виключно між позивачем та відповідачем.

Натомість, відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати послуг позивача з перевезення вантажу, наданих останнім на підставі Договору та замовлень від 09.02.2016, від 11.02.2016 та від 14.03.2016, оскільки, в порушення узгоджених сторонами умов відповідач здійснив лише часткову оплату спірних перевезень в сумі 4500,00 грн. (підтверджується платіжним дорученням № 443 від 08.04.2016 (за перевезення згідно рахунку-фактури № АТ-0000093 від 11.02.2016)), тоді як в іншій частині в сумі 17000,00 грн. вартість здійснених позивачем спірних перевезень залишилась не оплаченою відповідачем (8500,00 грн. (за замовленням від 09.02.2016) + 4500,00 грн. (за замовленням від 11.02.2016) + 8500,00 грн. (за замовленням від 14.03.2016)- 4500,00 грн. (часткова оплата) = 17000,00 грн.).

Таким чином, станом на час розгляду справи по суті у відповідача наявна заборгованість перед позивачем на підставі Договору та замовлень від 09.02.2016, від 11.02.2016 та від 14.03.2016 в сумі 17000,00 грн. При цьому відповідач в судові засідання не з'явився, докази на спростування обставин, повідомлених позивачем, суду не подав та не надіслав.

З огляду на вищенаведене, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 17000,00 грн. на підставі Договору та замовлень від 09.02.2016, від 11.02.2016 та від 14.03.2016 визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на повне задоволення позову на відповідача покладається судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85, 116 ГПК України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еквіта Кепітал" (01601, м. Київ, Печерський узвіз, буд. 3, офіс 12; ідентифікаційний код 39866503) на користь Публічного акціонерного товариства "Запорізький автомобілебудівний завод" (69600, Запорізька обл., м. Запоріжжя, проспект Соборний, буд. 8; ідентифікаційний код 25480917) 17000,00 грн. (сімнадцять тисяч гривень 00 коп.) основної заборгованості, 1378,00 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору.

3. Видати наказ.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги (ч. 1 ст. 93 ГПК України), якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.07.2016

Суддя Гумега О.В.