ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23 червня 2016 р. Справа № 902/440/16

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" (юридична адреса: б-р Шевченка, 18, м. Київ, 01601; поштова адреса: вул. Соборна, 8, м. Вінниця, 21050)

до: Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21050)

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області

про визнання недійсним свідоцтва частково

Суд: Суддя Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Матущак О.В.

Представники:

позивача: ОСОБА_1 - за дорученням;

відповідача: ОСОБА_2 - за дорученням;

третьої особи: ОСОБА_3 - за дорученням

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Вінницької філії ПАТ "Укртелеком" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради, в якому просить визнати недійсним видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради свідоцтво № 332 від 29.12.2004р. про право власності на будівлі та споруди ВАТ "Укртелеком" за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 10 в частині права власності на приміщення, позначені літерою "А" - підвал пр. № 2 № 3-№ 14 - 312,5 кв.м.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2016 від 12.10.2004р. позивачем отримано свідоцтво від 29.12.2004р. № 332 про оформлення права власності ПАТ "Укртелеком" на будівлі та споруди по вул. Соборній, 10 у м. Вінниці.

До переліку приміщень помилково включені приміщення, позначені літерою "А" - підвал пр. № 2, № 3-№ 14 - 312,5 кв.м. Вказані приміщення, право власності позивача на які було оформлено помилково, є об'єктами цивільної оборони, і під час корпоратизації Українського державного підприємства електрозв'язку "Укртелеком" до статутного фонду та у власність підприємства не передавалися, а залишилися у державній власності.

Листом № 11-05/1303 від 28.05.2012р. про проведення перевірки Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій області ПАТ "Укртелеком" на виконання Розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.09.2011р. № 902-р "Питання управління державним майном, що не увійшло до статутного капіталу ПАТ "Укртелеком" було виявлено, що об'єктами, які не підлягають приватизації та перебувають у державній власності є сховище - об'єкт цивільної оборони, що знаходиться по вул. Соборній, 10 у м. Вінниці та ніяким чином не використовується та не відчужується. Під час ідентифікації державного майна було встановлено, що споруда цивільної оборони за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 10 - перебуває на позабалансовому рахунку Вінницької філії ПАТ "Укртелеком", як об'єкт державної власності.

Згідно із Додатком № 2 до наказу ВАТ "Укртелеком" від 21.02.2000р. № 41 "Про затвердження заключного балансу УДПЕЗ "Укртелеком" станом на 01 січня 2000 року та складання передавального балансу, у зв'язку із заснуванням Відкритого акціонерного товариства "Укртелеком" об'єкти цивільної оборони до статутного фонду ВАТ "Укртелеком" не увійшли.

Для врегулювання даного питання Вінницька філія ПАТ "Укртелеком" зверталася до Вінницької міської ради із листом № 09-452 від 25.02.2016р. про внесення змін до рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2016 від 12.10.2004р., де просила вилучити із переліку приміщень, право власності на які помилково набуто позивачем, приміщення, позначені літерою " А" - підвал пр. № 2, № 3-№ 14 - 312,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 10.

12.03.2016р. надійшли відповіді на листи за вих. № 01-00-006-5470, де вказано про відсутність правових підстав для задоволення викладених у листах прохань.

Ухвалою від 30.05.2016р. порушено провадження у даній справі; залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області; призначено справу до розгляду на 16.06.2016р.

В судовому засіданні 16.06.216р. за клопотанням представника відповідача оголошено перерву до 23.06.2016р.

В судове засідання 23.06.2016р. з"явились представники сторін та третьої особи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі зпідстав, викладених у позовній заяві.

Представник 3-ї особи підтримав доводи позивча.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, де зокрема зазначено,ь що:

- що свідоцтво про право власності видано за заявою та документами, поданими позивачем, у відповідності до чинного на той час законодавства;

- свідоцтво про право власності не є актом органу самоврядування, що може бути оскаржене у судовому порядку.

Заслухавши надані в судовому засіданні пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

12.10.2004р. Виконавчим комітетом Вінницької міської ради на підставі поданихт позивачем документів прийнято рішення № 2016 "Про оформлення права власності ВАТ "Укртелеком" на будівлі та споруди по вул. Соборна, 10", яким оформлено право колективної власності Відкритому акціонерному товариству "Укртелеком" на будівлі та споруди по вул. Соборна, 10, що складаються з приміщень: - літери "А" - підвал - пр.№1: №1-№17 - 1203,9 кв.м; пр.№2: №1-№41 - 1507,7 кв.м. - І поверх - пр.№3: №1-№72 - 1273,6 кв.м. - II поверх - пр.№4: №1- №27 - 1165,0 кв.м. - III поверх - пр.№5: №1-№25 - 1163,7 кв.м. - IV поверх - пр.№6: №1-№43 - 1141,1 кв.м. - V поверх - пр.№7: №1-№28 - 1168,6 кв.м. - VI поверх - пр.№8: №1-№27 - 1169,1 кв.м. - VII поверх - пр.№9: №1-№31 - 1173,1 кв.м. - VIII поверх - пр.№10: №1-№37 - 1142,4 кв.м. - IX поверх - пр.№11: №1- №44- 1184,4 кв.м. Всього по літері "А" - 13292,6 кв.м. - літери "Б" - дизельна. - 60,0кв.м., літери "В" - господарська будівля - 203,2 кв.м.; -літери "Г" - гараж - 62,6 кв.м.

29.12.2004р. на підставі вказаного рішення Виконавчим комітетом Вінницької міської ради видано Відкритому акціонерному товариству "Укртелеком" свідоцтво № 332 про право власності на будівлі та споруди, що знаходяться на адресою: вул. Соборна, 10 та належать на праві колективної власності та в цілому складаються з приміщень: літери "А" - підвал - пр.№1: №1-№17 - 1203,9 кв.м; пр.№2: №1-№41 - 1507,7 кв.м. - І поверх - пр.№3: №1-№72 - 1273,6 кв.м. - II поверх - пр.№4: №1- №27 - 1165,0 кв.м. - III поверх - пр.№5: №1-№25 - 1163,7 кв.м. - IV поверх - пр.№6: №1-№43 - 1141,1 кв.м. - V поверх - пр.№7: №1-№28 - 1168,6 кв.м. - VI поверх - пр.№8: №1-№27 - 1169,1 кв.м. - VII поверх - пр.№9: №1-№31 - 1173,1 кв.м. - VIII поверх - пр.№10: №1-№37 - 1142,4 кв.м. - IX поверх - пр.№11: №1- №44- 1184,4 кв.м. Всього по літері "А" - 13292,6 кв.м. - літери "Б" - дизельна. - 60,0кв.м., літери "В" - господарська будівля - 203,2 кв.м.; -літери "Г" - гараж - 62,6 кв.м.

20.04.2005р. КП "Вінницьке обласне об"єднане бюро технічної інвентаризації" видано реєстраційне посвідчення на об"єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, де зазначено, що будівлі та споруди вцілому, які розташовані у м. Вінниці по вул. Соборна, 10 зареєстровано за ВАТ "Укртелеком" на праві колективної власності на підставі свідоцтва № 332 про право власності на будівлі та споруди від 29.12.2004р., виданого на підставі рішення виконкому ВМР від 12.10.2004р. № 2016.

Наведене підтверджується матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Заслухавши пояснення представників сторін і третьої особи, дослідивши і оцінивши обставини та докази по справі, суд дійшов такого висновку.

Позовні вимоги мотивовано тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2016 від 12.10.2004р., позивачем отримано свідоцтво від 29.12.2004р. № 332 про оформлення права власності ПАТ "Укртелеком" на будівлі та споруди по вул. Соборна, 10 в м. Вінниці. До переліку приміщень було помилково включені приміщення позначені літерою "А" - підвал пр. № 2, № 3-№ 14 - 312,5 кв.м. Вказані приміщення, право власності позивача на які було оформлено помилково, є об'єктами цивільної оборони, і під час корпоратизації Українського державного підприємства електрозв'язку "Укртелеком" до статутного фонду та у власність підприємства не передавалися, а залишилися у державній власності.

Згідно зі ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

В силу положень ч.1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ч.ч. 6, 10 ст. 59 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до п.1 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України №02-5/35 від 26.01.2000р. (з подальшими змінами і доповненнями), акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі, що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт - це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах його компетенції офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола суб'єктів), якому вони адресовані.

Форми, найменування і порядок прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та положенням (статутом) про такий орган.

Таким чином, єдиним актом який приймає виконавчий комітет міської ради є рішення, яке може бути оскаржене в судовому порядку відповідно до ч.10 ст.59 ЗУ " Про місцеве самоврядування в Україні", ст.ст. 16, 393 ЦК України, ст. 20 ГК України.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.10.2004р. № 2016 "Про оформлення права власності ВАТ "Укртелеком" на будівлі та споруди по вул. Соборна, 10", на підставі якого видано оскаржуване свідоцтво № 332 про право власності на будівлі та споруди, у встановленому законом порядку не оскаржено, не визнано недійсним та є чинним на даний час.

При цьому оспорюване позивачем свідоцтво № 332 про право власності на будівлі та споруди є лише документом, яким оформлюється право власності на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 2016 від 12.10.2004р., тобто воно (свідоцтво) не є актом органу місцевого самоврядування і не підлягає визнанню недійсним, тим паче за умов чинності рішення, на підставі якого видане.

Діючим законодавством не передбачено такий спосіб захисту як визнання незаконним та скасування свідоцтва про право власності, яке не містить ознак акту органу державної влади чи органу місцевого самоврядування, що породжує певні права та обов'язки, а є посвідчувальним документом, виданим на підставі та на виконання відповідного рішення виконавчого комітету.

На цьому зокрема наголошено у постановах Вищого господарського суду України від 01.07.2010 р. у справі № 2-7/2439-2010, від 27.01.2011 р. № 60/243-10, від 14 березня 2012 р. у справі № 8/17-114-2011.

У пункті 4.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (Постанова N 18) зазначено, що господарський суд, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, повинен відмовити в позові.

Виходячи з наведеного, позовні вимоги до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання недійсним виданого виконавчим комітетом Вінницької міської ради свідоцтва № 332 від 29.12.2004р. про право власності на будівлі та споруди ВАТ "Укртелеком" за адресою: м. Вінниця, вул. Соборна, 10 в частині права власності на приміщення, позначені літерою "А" - підвал пр. № 2 № 3-№ 14 - 312,5 кв.м., задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 4-4, 33, 43, 82, 84, 115 ГПК України суд-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити в повному обсязі.

Повне рішення складено 29 червня 2016 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу за заявою його представника