РІШЕННЯ

21 червня 2016 року Справа № 913/681/16

Провадження №17/913/681/16

За позовом Публічного акціонерного товариства Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Дніпропетровськ

до Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 22870,00 грн.

Суддя Фонова О.С.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю №688 від 27.04.2016;

від відповідача: представник не прибув.

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу в сумі 22870,00 грн. за невірне зазначення в залізничній накладній № 50603711 від 12.12.2015 маси вантажу у вагоні № 60030731.

Представником відповідача 13.06.2016 до канцелярії суду було подано відзив на позовну заяву №12/47 від 08.06.2016, згідно якого відповідач просить зменшити розмір штрафу, оскільки підприємство перебуває у тяжкому фінансовому стані та станом на 01.04.2016 сума заборгованості контрагентів перед відповідачем становить 319 989 000 грн., також стосовно відповідача порушено справу №21/52б про визнання останнього банкрутом.

Представник відповідача у судове засідання 16.05.2016 не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши обставини справи, витребувані судом та надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів, суд

в с т а н о в и в:

12.12.2015 згідно накладної № 50603711 зі станції Краснодон Донецької залізниці Приватне акціонерне товариство Краснодонвугілля (відповідач у справі) здійснило відправлення вагону № 60030731 (далі - вагон) на станцію ОСОБА_2 Придніпровської залізниці (далі - станція).

У відповідності до накладної № 50603711 від 12.12.2015 вказана маса вантажу у вагоні № 60030371 складає 70000 кг.

При прибутті вагону на станцію Синельникове-1, залізницею було проведено переважування маси вантажу на вагонних вагах, під час якого було виявлено, що маса вантажу у вищезазначеному вагоні складає 66800 кг, що не відповідає масі, вказаній відправником у накладній.

За фактом виявленого порушення було складено акти загальної форми № 465/А від 25.12.2015 та № 2828 від 25.12.2015, а також комерційний акт РА № 012273/206/2574 від 25.12.2015 (а.с.10, 11).

В комерційному акті містяться відомості про те, що навантаження в вагоні вище бортів 0,2 м., шапкоподібне, без виїмок і поглиблень. Вантаж у вагоні маркований катком ущільнювачем, маркування не порушено. Вагон в технічному відношенні справний, бездверний, люка закриті, течі вантажу немає.

Акт складався посадовими особами ДП Придніпровська залізниця, в той час, як позов подано до суду Публічним акціонерним товариством Українська залізниця в особі регіональної філії Придніпровська залізниця.

Стосовно цього, суд зазначає, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 25.06.2014 «Про утворення публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі Постанова) було утворене Публічне акціонерне товариство Українська залізниця.

Пунктом 1 Постанови визначено, що 100 відсотків акцій вищевказаного товариства закріплюються в державній власності, на базі Державної адміністрації залізничного транспорту, підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, які реорганізуються шляхом злиття, згідно з додатком № 1 до Постанови.

Згідно додатку №1 до Постанови, Державне підприємство «Придніпровська залізниця» входить до переліку підприємств та установ залізничного транспорту загального користування, на базі яких утворюється Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця».

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в ньому міститься запис про державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до ч.6 ст.2 Закону України Про особливості утворення публічного акціонерного товариства залізничного транспорту загального користування від 23.02.2012 № 4442-VI Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником усіх прав та обовязків Державної адміністрації залізничного транспорту України та підприємств залізничного транспорту.

З огляду на зазначене, Публічне акціонерне товариство Українська залізниця є правонаступником Державного підприємства Придніпровська залізниця, а згідно з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців регіональна філія Придніпровська залізниця є структурною одиницею Публічного акціонерного товариства Українська залізниця без створення юридичної особи.

Враховуючи вищевикладене, позивачем, як правонаступником, було нараховано відповідачу штраф у сумі 22870,00 грн. за невірне зазначення маси вантажу, за стягненням якого він звернувся до суду.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи позивача та надані ним докази, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України, перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст.6 Статуту залізниць України (далі за текстом Статут), накладна - основний документ встановленої форми, оформлений відповідно до вимог Статуту, який надається залізниці відправником разом з вантажем при відправленні. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статутом, а саме статтею 24, передбачене право залізниці перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у накладній.

Статтею 52 Статуту встановлено, що на станціях призначення залізниця зобовязана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу у разі прибуття вантажів у вагонах навалом і насипом за вимогою одержувача у розмірах, передбачених Правилами.

Відповідно до п. 1.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 (далі Правила), на кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до цих Правил. У разі пред'явлення до перевезення вантажу груповою відправкою або маршрутом відправник додає до накладної відомість вагонів (додаток 2 до цих Правил) або відомість вагонів і контейнерів, що перевозяться маршрутом (групою) за накладною (додаток 4 до Правил перевезення вантажів в універсальних контейнерах, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 № 542, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 10.09.2001 за № 798/5989).

Відповідно до п. 2.1 Правил, графи „Маса вантажу, визначена відправником, кг та „Спосіб визначення маси заповнюються вантажовідправником.

Згідно п. 1.3 Правил усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа, відправник зобов'язаний заповнити новий перевізний документ.

В залізничній накладній (вагон № 60030731) вантажовідправником вказана маса вантажу нетто 70000 кг, спосіб визначення маси на електронних вагах.

Маса вантажу, згідно ст. 37 Статуту, визначається відправником.

У графі Відправник залізничної накладної вказано найменування відправника Приватне акціонерне товариство Краснодонвугілля, тобто відповідача у даній справі.

Згідно п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Таким чином, матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено факт невідповідності маси вантажу у вагоні № 60030731, що була зазначена відповідачем у перевізних документах 70000 кг, фактичній масі вантажу 66800 кг.

Згідно ст. 129 Статуту, акти загальної форми та комерційні акти складаються для засвідчення обставин, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Акт загальної форми № 2828 від 25.12.2015 та комерційний акт № РА 012273/206/2574 від 25.12.2015 складені з дотриманням вимог чинного законодавства та підписані уповноваженими на це посадовими особами.

Відповідно до ст. 921 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язань, що виникають з договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст. 24 Статуту вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Згідно зі ст. 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порту стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

У відповідності зі ст. 118 Статуту за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Провізна плата згідно розрахунку, наданого позивачем, за вагон № 60030731 становить 4574,00 грн. З її розміру позивачем визначений розмір штрафу за неправильне зазначення у залізничній накладній маси вантажу, який складає 22870,00 грн.

Отже, позивачем обґрунтовано було заявлено до стягнення з відповідача штрафу в сумі 22870,00 грн.

Водночас, від відповідача відзив на позовну заяву №12/47 від 08.06.2016, згідно якого відповідач просить зменшити розмір штрафу, оскільки підприємство перебуває у тяжкому фінансовому стані та станом на 01.04.2016 сума заборгованості контрагентів перед відповідачем становить 319989000 грн., також стосовно відповідача порушено справу №21/52б про визнання останнього банкрутом.

Вказані факти підтверджуються звітом про фінансові результати за 2015 рік та балансом підприємства станом на 31.03.2016 та копією ухвали господарського суду Луганської області від 30.05.2006 у справі №21/52б.

Клопотання відповідача про зменшення штрафу задовольняється судом частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 233 Господарського кодексу України - у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобовязання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобовязанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Застосування положень п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, встановлення розміру зменшення є правом суду та застосовується ним виходячи з обставин справи, з врахуванням всіх її обставин, та ґрунтуючись на внутрішньому переконанні суду щодо встановлення достатнього розміру неустойки, що підлягає стягненню.

Юридичний аналіз наведених правових норм свідчить, що вони не є імперативними та застосовуються за визначених умов на розсуд суду.

Судом приймається до уваги те, що встановлений факт недовантаження не завдав загрози залізничному руху, а також важке фінансове становище відповідача у справі, яке документально підтверджено, у звязку з чим є можливим застосування до правовідносин сторін п. 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України та ст. 233 Господарського кодексу України.

На підставі викладеного, господарський суд визнає позов обґрунтованим повністю, але вважає за можливе зменшити розмір штрафу на одну провізну плату, у звязку з чим позов слід задовольнити частково у сумі 18296,00 грн., у задоволенні решти позовних вимог в сумі 4574,00 грн. слід відмовити.

З урахуванням викладеного, позов підлягає задоволенню частково, однак з віднесенням судових витрат на відповідача повністю, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, п. 3 ч. 1 ст. 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства Краснодонвугілля, м. Сєвєродонецьк Луганської області, вул. Енергетиків, буд. 54, , ідентифікаційний код 32363486, на користь Публічного акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ, вул. Тверська, буд.5, ідентифікаційний код 40075815, в особі регіональної філії Придніпровська залізниця, м. Дніпропетровськ, пр. Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код 40081237, штраф у сумі 18296,00 грн. та судовий збір у сумі 1378,00 грн., видати наказ.

3. В решті позовних вимог відмовити.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Повне рішення складено: 23.06.2016.

Суддя О.С. Фонова