ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

29.06.2016 Справа № 904/3250/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Коваль Л.А.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонернго товариства комеріційний банк "ПриватБанк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 по справі № 904/3250/15 (суддя Рудь І.А.)

за заявою № 3723/7 від 01.03.2016 Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської області про відстрочку виконання рішення господарського суду від 30.06.2015 по справі № 904/3250/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Чернігів

до відповідача Публічного акціонерного товариства комеріційного банку "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2016 ухвалою господарського суду Дніпропетровської області в даній справі відмовлено в задоволенні заяви № 3723/7 від 01.03.2016 Жовтневого відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління Дніпропетровської області про відстрочку виконання рішення господарського суду від 30.06.2015 по справі № 904/3250/15.

Не погодившись з ухвалою відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій з посиланням на оголошення судом оскаржуваної ухвали без участі представника банку, а також відсутності відомостей про ухвалення рішення (представник банку дізнався про ухвалу лише 13.06.2016 з ЄДРСР), просить поновити йому строк для апеляційного оскарження, скасувати ухвалу та прийняти нову, якою заяву державного виконавця про відстрочку виконання рішення суду терміном на 1 (один) рік задовольнити.

Колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду, ознайомившись з матеріалами апеляційної скарги, вважає за необхідне повернути її без розгляду з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 93 ГПК України, апеляційна скарга, подається на ухвалу місцевого господарського суду протягом п'яти днів з дня її оголошення місцевим господарським судом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала суду першої інстанції оголошена у судовому засіданні 30.05.2016, тобто кінцевою датою для подачі апеляційної скарги було 06.06.2016 (з урахуванням вихідних днів ч. 5 ст. 254 ЦК України), тоді як апелянт в порядку ст. 91 ГПК України з апеляційною скаргою звернувся до суду першої інстанції лише 16.06.2016, що підтверджується вхідним штампом господарського суду на апеляційній скарзі.

Таким чином відповідач пропустив визначений ч. 1 ст. 93 ГПК України п'ятиденний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Дніпропетровської області. При цьому, в апеляційній скарзі, як на причину поважності пропуску процесуального строку для оскарження рішення, апелянт посилається на той факт, що представнику банку про вище зазначену ухвалу стало відомо випадково лише 13.06.2016 з Єдиного державного реєстру судових рішень (ЄДРСР), що на його думку є поважною причиною пропуску ним строку на подачу апеляційної скарги.

Загальний порядок відновлення процесуальних строків врегульований статтею 53 ГПК України відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом поважною і відновити пропущений строк.

Згідно п. 4 Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ ГПК України", клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України (ухвала від 19 березня 2014 року по справі № 5023/1146/12).

Дослідивши матеріали апеляційної скарги колегія суддів вважає відсутніми підстави для визнання поважною причини пропуску апелянтом процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду та поновлення вказаного строку, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Посилання позивача на оголошення оскаржуваної ухвали за відсутності представника Банку та ознайомлення з нею лише 13.06.2016 через ЄДРСР, як на одну з підстав для відновлення пропущеного процесуального строку для оскарження ухвали, колегія суддів не визнає поважною причоною та вважає відсутніми підстави для відновлення вказаного строку, з огляду на наступне.

З наявного в матеріалах справи поштового повідомлення про направлення судом ухвали (штрихкодовий ідентифікатор - 4034012 зазначений на ухвалі, а. с. 55 том 2) на адресу відповідача вбачається, що Банк оскаржувану ухвалу отримав 08.06.2016, що свідчить про намір апелянта ввести колегію суддів в оману. Отже, отримавши ухвалу 08.06.2016 засобами поштового відправлення відповідач повинен був вжити заходи для своєчасного звернення до суду з апеляційною скаргою. При цьому апелянтом не наведено жодної причини пропуску строку подання апеляційної скарги з 08.06.2016 (дата отримання ухвали).

Згідно ч. 2 ст. 93 ГПК України, апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що лише факт подання стороною клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов'язком суду відновити цей строк, оскільки поновлення пропущеного процесуального строку є правом суду, яким останній користується виходячи із поважності причин пропуску строку, які об'єктивно перешкоджали скаржнику реалізувати своє право на подання апеляційної скарги протягом законодавчо встановленого строку.

Отже, можливість вчасного подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для поновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку колегія суддів не вбачає.

Аналогічної правової позиції дотримався Вищий господарський суд України (ухвала від 06.06.2013 по справі № 5011-32/16240-2012).

За таких обставин, клопотання апелянта про відновлення пропущеного процесуального строку для апеляційного оскарження рішення слід відхилити, апеляційну скаргу повернути, у зв'язку з відсутністю підстав для поновлення процесуального строку.

Керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 97, ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Публічного акціонернго товариства комеріційний банк "ПриватБанк" про відновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 30.05.2016 по справі № 904/3250/15 відхилити, апеляційну скаргу повернути.

Справу направити до господарського суду Дніпропетровської області.

Додаток: - апеляційна скарга з доданими до неї документами всього на 11 аркушах, у тому числі платіжне доручення від 16.06.2016 № PROM6BC8VB.

Головуючий суддя Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

Л.А. Коваль