ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2016 року Справа № 904/8704/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Білецької Л.М. (доповідач),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Верхогляд Т.А.,

при секретарі судового засідання: Саланжій Т.Ю.

Представники сторін у судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.16р. у справі № 904/8704/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 99 541,20 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.2016 року у даній справі (суддя Мілєва І.В.) відмовлено у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.2015 року по справі №904/8704/15 згідно з графіком заявника з травня 2016 року по жовтень 2017 року.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що обов'язковою умовою надання розстрочки виконання судового рішення є наявність обставин, що ускладнюють виконання такого рішення.

При прийнятті ухвали про розстрочку виконання рішення суд враховує матеріальні інтереси сторін, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач та відповідач знаходяться в рівних економічних умовах при здійсненні своєї господарської діяльності. Розстрочка виконання рішення суду призведе до надання переваг відповідачу у порівнянні з позивачем за відсутності для цього підстав.

При винесені оскаржуваної ухвали суд першої інстанції керувався приписами ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, до апеляційної інстанції звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" із апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення.

В обґрунтування своєї правової позиції Товариство з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" посилається на те, що суд першої інстанції розглянув заяву ТОВ АТП 11262 «Важавтотранс» про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. у справі №904/8704/15 з порушенням процесуальних норм - без виклику заявника (в матеріалах справи відсутні докази повідомлення заявника про розгляд заяви про розстрочку згідно з вимогами Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75).

Також, суд першої інстанції зазначив, що умовою надання розстрочки виконання рішення суду є наявність обставин, що ускладнюють виконання такого рішення. Однак, матеріали справи свідчать про те, що такі обставини наявні, а саме одночасне виконання рішення суду ставить під загрозу господарську діяльність підприємства та може призвести до загрози банкрутства.

На теперішній час дебіторська заборгованість ТОВ АП 11262 "Важавтотранс" складає 447 692,00 грн. Однак, контрагенти - боржники належним чином не виконують грошові зобов'язання, що ускладнює сплату боргів підприємством іншим кредиторам. Саме це зумовило виникнення зазначеної дебіторської заборгованості.

Крім того, кредиторська заборгованість на сьогоднішній день складає 747 733,00 грн.

Скаржник в апеляційній скарзі також посилається на пункт 7.2. Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Таким чином, враховуючи загрозу банкрутства та важкий фінансовий стан, скаржник вважає, що суд першої інстанції мав всі підстави задовольнити заяву про розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. у справі № 904/8704/15.

23.06.16р. представники сторін в судове засідання не з'явились.

У відповідності до абзацу 3 пункту 3.9.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями) особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно п. 3.9.2. вищезазначеної Постанови пленуму ВГСУ у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На думку колегії суддів, неявка у судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи, оскільки у справі достатньо матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

23.06.2016 року прийнято вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши докази у справі, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.16р. у справі № 904/8704/15 слід залишити без змін з наступних підстав.

Так, з матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. позов задоволено в повному обсязі, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 99 541,20 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 493,12 грн.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.04.16р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. залишено без змін.

25.12.15р. на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. були видані накази.

26.04.16р. до господарського суду Дніпропетровської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 10.12.15р. по справі 904/8704/15 згідно з графіком заявника.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

У відповідності до пп. 7.1.1 п. 7.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 вказаної Постанови пленуму Вищого господарського суду України передбачено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З правового аналізу вказаних приписів вбачається, що розстрочення виконання судового рішення є правом, а не обов'язком суду, реалізація якого є наслідком оцінки судом поданих доказів та певних обставин.

Отже, господарський суд має право у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, господарський суд повинен дослідити можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З огляду на те, що нормами чинного ГПК України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість чи ускладнення виконання рішення, суд оцінює докази, які підтверджують такі обставини, за правилами ст. 43 ГПК України.

Відповідно ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені вище обставини, колегія Дніпропетровського апеляційного господарського суду вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для розстрочення виконання рішення суду, господарський суд Дніпропетровської області правомірно дійшов висновку про неможливість задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" про розстрочку виконання рішення суду, не встановивши наявність виняткових, у розумінні ч.1 ст.121 ГПК України, обставин, що в даному випадку значно ускладнюють виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105,106 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Автотранспортне підприємство 11262 "Важавтотранс" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.16р. у справі №904/8704/15 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 28.04.16р. у справі №904/8704/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст складений 23.06.2016

Головуючий Л.М.Білецька

Суддя Т.А.Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков