КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2016 р. Справа№ 911/360/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Ропій Л.М.

Рябухи В.І.

при секретарі Рибчич А.В.

За участю представників:

від позивача: Бабич М.М. - представник за довіреністю № 398 від 15.12.2015

від відповідача: Карпенко О.І. - представник за довіреністю від 04.04.2016

Негоденко С.В. - представник за довіреністю від 01.02.2016

від третьої особи: Негоденко С. В. - представник за довіреністю № 45 від 22.06.2016

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

на рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016

у справі № 911/360/16 (суддя Антонова В. М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київобленерго»

до Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Комунальне підприємство «Оберіг»

про стягнення 38 143,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про стягнення 38 143,33 грн. вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.04.2016, повний текст якого складений 26.04.2016, у справі № 911/360/16 позов задоволено повністю.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що належними та допустимими доказами підтверджений факт вчинення відповідачем правопорушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Забірська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 910/360/16 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його позову.

В апеляційній скарзі відповідач послався на те, що при винесення спірного рішення судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права.

В обґрунтування вказаної позиції відповідач послався на те, що судом першої інстанції при вирішення спору по суті не перевірено законність акту про порушення правил користування електричною енергією № К 028184 від 10.04.2014 та рішення комісії, оформлене протоколом № 0296 від 25.03.2015, а зазначено лише про не оскарження вказаних документів відповідачем, в той час як відповідач у суді піддав сумніву законність акту про порушення правил користування електричною енергією № К 028184 від 10.04.2014 у зв'язку з відсутністю доказів належних повноважень у осіб, які його складали, проте позивач не надав належних доказів на спростування вказаних сумнівів відповідача.

Крім того, відповідач зазначив про те, що позивач не надав суду доказів про технічну можливість самовільного підключення електроустановки з вуличного освітлення по вул. Лісовій до мережі енергопостачальника, оскільки КТП-1070 є власністю позивача та перебуває під його охороною, а відтак, за таких обставин, не виключено, що вуличне освітлення змонтовано та підключено самим позивачем та не передано за договором відповідачу.

Також відповідач зазначив про те, що суд першої інстанції в обґрунтування ухваленого рішення кваліфікує грошову суму, яку стягнув з відповідача, як застосування оперативно-господарської санкції відповідно до ст. 235-237 ГК України, проте з таким висновком суду погодитись не можно, оскільки спірні правовідносини не підпадають під правовий режим вказаних статей ГК України, оскільки вони регулюють оперативно-господарські санкції, передумовою для застосування яких є передбачення у договорі таких санкцій.

Ухвалою від 03.06.2016 колегії суддів Київського апеляційного господарського суду в складі: головуючий суддя - Калатай Н.Ф., судді Ропій Л. М., Рябуха В. І. відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області прийнято до розгляду та порушене апеляційне провадження.

Під час розгляду справи представники відповідача та третьої особи апеляційну скаргу підтримали у повному обсязі, представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а оспорюване рішення суду першої інстанції - без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги, матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, з урахуванням правил ст. ст. 99, 101 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України №28 від 31.07.1996 (далі Правила) встановлено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається. Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем укладається один договір про постачання електричної енергії за усіма об'єктами споживача, які розташовані на території здійснення ліцензованої діяльності постачальником електричної енергії за регульованим тарифом. За взаємною згодою сторін можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожним об'єктом споживача.

02.11.2010 ЗАТ «А.Е.С. Київобленерго», назва якого змінена на ПАТ «Київобленерго», як постачальник та відповідач як споживач уклали договір про постачання електричної енергії №0658 (а.с. 39-43), за умовами якого позивач зобов'язався продавати електричну енергію відповідачу для забезпечення потреб електроустановок відповідача з приєднаною потужністю 55,0 кВт, а відповідач - оплачувати позивачу вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі за умовами цього договору.

Відповідно до пункту 6.40. Правил у разі виявлення представниками електропередавальної організації або представниками постачальника електричної енергії пошкоджень чи зриву пломб, установлених у місцях, указаних в акті про пломбування, або пошкоджень відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження розрахункових засобів обліку, явних ознак втручання в параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів, перерахунок обсягу електричної енергії, який підлягає оплаті, здійснюється відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ від 04.05.2006 №562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за №782/12656.

Згідно з пунктом 7.6. Правил, у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Пунктом 6.41 Правил визначено, що:

- у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень;

- в акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень;

- акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві;

- акт підписується представником постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) та представником споживача;

- у разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації);

- споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання;

- акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

10.04.2014 представниками позивача здійснено перевірку дотримання Правил за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Забір'я, вул. Лісова, за наслідками якої складено Акт про порушення № К 028184 (далі Акт) (а.с. 13-14), яким встановлено порушення п. 7.6 Правил (в акті помилково зазначено п. 6.40 Правил - примітка суду), а саме самовільне підключення електропроводки, електроустановок та струмоприймачів вуличного освітлення по вул. Лісовій (25 ліхтарів) до мережі енергопостачальника без укладення відповідного договору та без приладів обліку.

Зі змісту вказаного акту слідує, що його було складено у присутності Бондаренко О.В., яка на даний час є сільським головою, проте вказана особа від підпису відмовилась, з огляду на що вказаний акт був підписаний трьома уповноваженими представниками позивача.

Згідно з приписами п. 6.42 Правил:

- на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків;

- комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії;

- споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії;

- рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків;

- споживач має право оскаржити рішення комісії в суді. У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку;

- постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) під час вручення протоколу споживачу зобов'язаний ознайомити споживача з його правом щодо можливості оскарження рішення комісії;

- у разі звернення споживача до суду щодо оскарження рішення комісії споживач впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу повідомляє про це постачальника електричної енергії (до прийняття постачальником електричної енергії рішення про обмеження або відключення електропостачання) та надає копію зареєстрованої в канцелярії суду позовної заяви. У разі неотримання постачальником електричної енергії ухвали про відкриття провадження у справі впродовж 20 робочих днів з дня реєстрації позовної заяви канцелярією суду постачальник електричної енергії може звернутись до суду щодо встановлення факту порушення провадження у справі;

- у разі задоволення судом скарги споживача постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) скасовує відповідний акт про порушення. Оплачені споживачем за рішенням комісії кошти постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості цього споживача з найдавнішим терміном її виникнення (який не перевищує трьох років), у разі відсутності заборгованості - зараховує ці кошти в рахунок майбутніх розрахункових періодів або, за заявою споживача, повертає оплачені ним кошти.

25.03.2015 відбулося засідання комісії по розгляду Акту № 028184 від 10.04.2015 про порушення Правил користування електроенергією у споживача за участю представника відповідача (Бондаренко О.В.), яке оформлене Протоколом №0296 від 25.03.2015 (а.с. 18), де прийнято рішення про нарахування збитків згідно з п.2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 562 від 04.05.2006 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.07.2006 за № 782/12656, розмір яких встановлено в сумі 38 143,33 грн.

Представник відповідача від підпису вказаного протоколу відмовився.

Вказані протокол та розрахунок по акту № К028184 від 10.04.2014 (а.с. 19) направлені відповідачу поштою 20.04.2015, про що свідчить відповідний запис в протоколі та долучена до матеріалів справи копія фіскального чеку № 1335 від 20.04.2015.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується, що відповідач правом на оскарження вказаного рішення не скористався.

Заперечуючи проти стягнення з нього 38 143,33 грн., відповідач посилається на те, що позивач не надав суду доказів про технічну можливість самовільного підключення електроустановки з вуличного освітлення по вул. Лісовій до мережі енергопостачальника, оскільки КТП-1070 є власністю позивача та перебуває під його охороною, а відтак, за таких обставин, не виключено, що вуличне освітлення змонтовано та підключено самим позивачем та не передано за договором відповідачу.

Щодо вказаних послань колегія суддів зазначає таке.

З матеріалів справи слідує та сторонами не заперечується наявність зафіксованого в акті про порушення № К028184 від 10.04.2014 факту самовільного підключення електропроводки, електроустановок та струмоприймачів вуличного освітлення по вул. Лісовій (25 ліхтарів) до мережі позивача без укладення відповідного договору та без приладів обліку.

Вказане порушення виявлено позивачем на території Забірської сільської ради у межах села Забір'я.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч. 1, 5 ст. 16 вказаного Закону, органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону; від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про місцеве самоврядування», відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що не перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на договірній і податковій основі та на засадах підконтрольності у межах повноважень, наданих органам місцевого самоврядування законом.

Відповідно до п. 44 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як встановлення відповідно до законодавства правил з питань благоустрою території населеного пункту, забезпечення в ньому чистоти і порядку, торгівлі на ринках, додержання тиші в громадських місцях, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 7 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Згідно ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»:

- до повноважень сільських, селищних і міських рад у сфері благоустрою населених пунктів належить:

1) затвердження місцевих програм та заходів з благоустрою населених пунктів;

2) затвердження правил благоустрою територій населених пунктів;

3) створення в разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення спільно з іншими суб'єктами комунальної власності благоустрою населених пунктів, визначення повноважень цих органів (служб);

4) визначення на конкурсних засадах підприємств, установ та організацій (балансоутримувачів), відповідальних за утримання об'єктів благоустрою.

- до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить:

1) забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

2) організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, дотримання тиші в громадських місцях;

3) організація місць відпочинку для населення;

4) затвердження схем санітарного очищення населених пунктів та впровадження систем роздільного збирання побутових відходів;

5) здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об'єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об'єктів тощо;

6) визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об'єктах благоустрою;

7) визначення графіків роботи зовнішнього освітлення території;

8) визначення на об'єктах благоустрою місць розміщення громадських вбиралень;

9) залучення на договірних засадах коштів і матеріально-технічних ресурсів юридичних та фізичних осіб для здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

10) визначення обсягів пайової участі власників тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення в утриманні об'єктів благоустрою;

11) визначення в установленому порядку розміру відшкодувань юридичними та фізичними особами за забруднення довкілля та інші екологічні збитки, спричинені порушенням законодавства у сфері благоустрою та охорони навколишнього природного середовища;

12) інформування населення про здійснення заходів з благоустрою населених пунктів;

13) участь у проведенні щорічного всеукраїнського конкурсу "Населений пункт найкращого благоустрою і підтримки громадського порядку";

14) видача дозволу на порушення об'єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об'єктів благоустрою населених пунктів належать території загального користування:

а) парки (гідропарки, лугопарки, лісопарки, парки культури та відпочинку, парки - пам'ятки садово-паркового мистецтва, спортивні, дитячі, історичні, національні, меморіальні та інші), рекреаційні зони, сади, сквери та майданчики;

б) пам'ятки культурної та історичної спадщини;

в) майдани, площі, бульвари, проспекти;

г) вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки;

ґ) пляжі;

д) кладовища;

е) інші території загального користування.

Частинами 1, 2 ст. 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов'язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно п. 4 ч 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» елементами (частинами) об'єктів благоустрою є засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами.

З огляду на досліджені обставини справи, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції в тому, що саме відповідач, як особа, яка має забезпечувати організацію благоустрою, в тому числі і обладнання зовнішнього освітлення на вулицях відповідного населеного пункту (села Забір'я), є відповідальною особою за порушення при виконанні вказаних дій приписів чинного законодавства України, в тому числі і Правил.

При цьому необхідно врахувати, що з наданих позивачем копій листів відповідача (а.с. 150-156) слідує, що після виявлення відповідного порушення відповідач не заперечив щодо наявності саме в нього обов'язку оплачувати вуличне освітлення по вул. Лісовій.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

Згідно з приписами ч. 2 вказаної статті правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на те, що факт вчинення відповідачем порушення у сфері електроенергетики підтверджений належними доказами та є доведеним, а тому стягнення з відповідача 38 143,33 грн. вартості не облікованої електричної енергії є правомірним та таким, що не суперечить Правилам, Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 року № 562, та іншим нормативно-правовим актам у даній галузі.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задоволенню не підлягає, рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2016 у справі № 911/360/16 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судові витрати за подачу апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 99, ст.ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Забірської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/360/16 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.04.2016 у справі № 911/360/16 залишити без змін.

3. Повернути до Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/360/16.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді Л.М. Ропій

В.І. Рябуха