ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2016р. Справа № 905/1030/16

Господарський суд Донецької області у складі судді Ніколаєвої Л.В.

при секретарі судового засідання Вороная І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бахмут - Енергія»

про стягнення 6 264 716,82 грн.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 14-93 від 18.04.2014р.

від відповідача: ОСОБА_2, за довіреністю № юр/1 від 15.03.2016р.

Суть спору: ПАТ «НАК «Нафтогаз України» звернулося до господарського суду Донецької області з позовом, в якому просить стягнути з ТОВ «Артемівськ-Енергія» 6 264 716,82 грн., з яких:

- 2 414 908,25 грн. основного боргу за жовтень-грудень 2014 р.;

- 845 623,53 грн. пені за період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р.;

- 166 269,14 грн. 3 % річних за період з 15.02.2015р. по 10.11.2015р.;

- 2 837 915,90 грн. інфляційних нарахувань за період лютий 2014р.- вересень 2015 р.

Позовні вимоги з посиланням на статті 525, 526, 599, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статті 22, 193, 23 Господарського кодексу України, обґрунтовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. в частині своєчасних та повних розрахунків за спожитий природний газ.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.03.2016р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 905/1030/16 та призначено її розгляд у судовому засіданні на 30.03.2016р.

23.03.2016р. за вх. № 9561/16 господарський суд одержав від відповідача відзив на позовну заяву, згідно з яким останній просить суд припинити провадження у звязку з відсутністю предмета спору в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 2 414 908,25 грн., а в частині стягнення з відповідача сум трьох відсотків річних, пені, інфляційних - відмовити у звязку з безпідставністю їх нарахування з посиланням на те, що 17.12.2015р. між ГУ Державної казначейської служби України у Донецькій області, Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації, Управлінням Державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області, Фінансовим управлінням Артемівської міської ради, Відділом розвитку міського господарства Артемівської міської ради, ТОВ «Артемівськ-Енергія», НАК «Нафтогаз України» та ПАТ «Укргазвидобування» укладений договір № 483/375-в про організацію взаєморозрахунків, тобто сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за поставлений природний газ за договором купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. На виконання вказаного договору відповідачем здійснено оплату основного боргу в розмірі 2 414 908,25 грн., про що свідчить платіжне доручення №5737 від 24.12.2015р., а отже розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені договором про організацію взаєморозрахунків, відповідно до умов п. 18 якого сторони засвідчили, що після виконання договору не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

В додаток до відзиву відповідач надав належним чином засвідчені копії ОСОБА_1 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 12.01.2016р. щодо відповідача; довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України від 26.11.2013р. щодо відповідача; Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи відповідача; Ліцензій НКРКП, що видані ТОВ «Артемівськ-Енергія» на виробництво теплової енергії (крім діяльності з виробництва теплової енергії на теплоелектроцентралях, теплоелектростанціях, атомних електростанціях і когенераційних установках та установках з використанням нетрадиційних або поновлювальних джерел енергії), на транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами, на постачання теплової енергії; Статуту відповідача; наказу (розпорядження) № 339 Л від 01.11.2013р. про прийняття на роботу директора ОСОБА_3; рішення № 4/2013 від 14.10.2013р. чергових зборів учасників ТОВ «Артемівськ-Енергія»; оборотної відомості по договору № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. між ТОВ «Артемівськ-Енергія» та НАК «Нафтогаз України» станом на 01.03.2016р.; платіжного доручення № 5737 від 24.12.2015р. на суму 2 414 908,25 грн.; договору № 483/375-в від 17.12.2015р. про організацію взаєморозрахунків відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375, постанов судової палати у господарських справах ВСУ від 09.09.2014р., 30.09.2014р., 25.03.2015р., 01.07.2015р.

В судовому засіданні 30.03.2016р. представник відповідача надав суду заяву за вх. № 10383/16 від 30.03.2016р. про внесення зміни у найменування відповідача з посиланням на те, що на підставі рішення чергових зборів учасників товариства «Артемівськ-Енергія» № 1/2016 від 18.02.2016р. та наказу ТОВ «Бахмут-Енергія» від 14.03.2016р. № 63-ос «Про зміну найменування» відбулася зміна найменування юридичної особи ТОВ «Артемівськ-Енергія» () на ТОВ «Бахмут-Енергія» (). В додаток до заяви надані зазначені рішення та наказ, а також витяг з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань, відомості з ЄДРПОУ щодо ТОВ «Бахмут-Енергія» та Статут ТОВ «Бахмут-Енергія».

Ухвалою господарського суду від 30.03.2016р. змінено найменування відповідача з Товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» () на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» () та відкладено розгляд справи на 27.04.2016р.

07.04.2016р. за вх.№ 11307/16 господарський суд одержав доповнення до відзиву на позовну заяву, згідно з яким відповідач просить суд припинити провадження у звязку з відсутністю предмета спору в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 2 414 908,25 грн., а в частині стягнення з відповідача сум трьох відсотків річних, пені, інфляційних відмовити у звязку з безпідставністю їх нарахування, оскільки відповідач є виробником та виконавцем житлово-комунальних послуг по централізованому опаленню і надає такі послуги у районі проведення антитерористичної операції, а статтею 2 ЗУ «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» встановлено мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції. В додаток відповідачем надано докази оплати за договором купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р., а саме: платіжні доручення №3659 від 01.07.2015р. на суму 39000 грн., № 3777 від 09.07.2015р. на суму 8000 грн., № 4130 від 03.08.2015р. на суму 19 572,40 грн., № 4270 від 12.08.2015р. на суму 11000 грн., № 4359 від 19.08.2015р. на суму 11 000 грн., № 4382 від 20.08.2015р. на суму 16000 грн., № 4471 від 31.08.2015р. на суму 26 000 грн., № 4482 від 01.09.2015р. на суму 13000 грн., №4491 від 02.09.2015р. на суму 6000 грн., №4508 від 03.09.2015р. на суму 5600 грн., № 4600 від 09.09.2015р. на суму 5000 грн., № 4605 від 10.09.2015р. на суму 4000 грн., № 4627 від 11.09.2015р. на суму 2000 грн., № 4639 від 14.09.2015р. на суму 8500 грн., № 4747 від 21.09.2015р. на суму 17000 грн., № 4789 від 22.09.2015р. на суму 22000 грн., № 4810 від 23.09.2015р. на суму 13000 грн., № 4820 від 24.09.2015р. на суму 16021,29 грн., № 4829 від 25.09.2015р. на суму 4468,87 грн., № 4842 від 28.09.2015р. на суму 12650 грн., № 4850 від 29.09.2015р. на суму 13095,76 грн., № 4910 від 06.10.2015р. на суму 11000 грн., № 4985 від 07.10.2015р. на суму 11000 грн., № 5011 від 09.10.2015р. на суму 13000 грн., № 5020 від 12.10.2015р. на суму 20000 грн., № 3636 від 30.06.2015р. на суму 416 643,55 грн., № 3670 від 01.07.2015р. на суму 6000 грн., № 3682 від 03.07.2015р. на суму 17 000 грн., № 3692 від 06.07.2015р. на суму 10000 грн., № 3747 від 07.07.2015р. на суму 11 000 грн., № 3759 від 08.07.2015р. на суму 257 000 грн., № 3809 від 14.07.2015р. на суму 74000 грн., № 3841 від 15.07.2015р. на суму 8000 грн., № 3854 від 16.07.2015р. на суму 9 000 грн., № 3863 від 20.07.2015р. на суму 125 000 грн., № 3995 від 21.07.2015р. на суму 19 000 грн., № 4028 від 22.07.2015р. на суму 16 000 грн., № 4061 від 23.07.2015р. на суму 101 000 грн., № 4096 від 27.07.2015р. на суму 34 000 грн., № 4100 від 28.07.2015р. на суму 8000 грн., № 4108 від 29.07.2015р. на суму 18 000 грн., № 4118 від 30.07.2015р. на суму 243 655,90 грн., № 4136 від 03.08.2015р. на суму 11 427,60 грн., № 4151 від 04.08.2015р. на суму 3698 грн., № 4254 від 10.08.2015р. на суму 45 000 грн., № 4320 від 17.08.2015р. на суму 63 000 грн., № 4388 від 25.08.2015р. на суму 3000 грн., № 4399 від 26.08.2015р. на суму 28 000 грн., № 4454 від 27.08.2015р. на суму 12 000 грн., № 4465 від 31.08.2015р. на суму 6000 грн., № 4521 від 04.09.2015р. на суму 21 000 грн., № 4545 від 07.09.2015р. на суму 14 000 грн., № 4582 від 08.09.2015р. на суму 16 000 грн., № 4612 від 10.09.2015р. на суму 10 000 грн., № 4679 від 15.09.2015р. на суму 39 000 грн., № 4697 від 16.09.2015р. на суму 12 000 грн., № 4708 від 17.09.2015р. на суму 11 000 грн., № 4739 від 18.09.2015р. на суму 21 000 грн., № 4746 від 21.09.2015р. на суму 5 000 грн., № 4860 від 30.09.2015р. на суму 24 000 грн., № 4863 від 01.10.2015р. на суму 32 000 грн., № 4899 від 02.10.2015р. на суму 10 000 грн., № 4909 від 05.10.2015р. на суму 8000 грн., № 4993 від 07.10.2015р. на суму 5000 грн., № 5004 від 08.10.2015р. на суму 12 000 грн., № 3678 від 02.07.2015р. на суму 5000 грн., № 3795 від 13.07.2015р. на суму 12 000 грн., № 4195 від 06.08.2015р. на суму 957,90 грн., № 4632 від 11.09.2015р. на суму 3200 грн., № 4116 від 30.07.2015р. на суму 187 344,10 грн., № 4153 від 04.08.2015р. на суму 3 302 грн., № 4158 від 05.08.2015р. на суму 6000 грн., № 4194 від 06.08.2015р. на суму 2 042,10 грн., № 4257 від 11.08.2015р. на суму 11 000 грн., № 4313 від 13.08.2015р. на суму 13 000 грн., № 4345 від 18.05.2015р. на суму 16 000 грн., № 4389 від 25.08.2015р. на суму 24 000 грн., № 4474 від 31.08.2015р. на суму 37 000 грн., № 4499 від 03.09.2015р. на суму 6400 грн., № 4631 від 11.09.2015р. на суму 5800 грн., № 4645 від 14.09.2015р. на суму 1500 грн., № 4821 від 24.09.2015р. на суму 978,71 грн., № 4826 від 25.09.2015р. на суму 5 531,13 грн., № 4841 від 28.09.2015р. на суму 4 350 грн., № 4851 від 29.09.2015р. на суму 1 904,24 грн., № 4905 від 05.10.2015р. на суму 6 000 грн., № 4914 від 06.10.2015р. на суму 3000 грн., № 4996 від 08.10.2015р. на суму 2000 грн.; постанови ВГСУ від 24.02.2016р. по справі № 905/1353/15 та від 29.09.2015р. по справі № 908/6344/14; рішення ВК Артемівської міської ради від 11.08.2010р. № 344 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у м. Артемівську»; докази направлення доповнення до відзиву позивачу.

В судовому засіданні 27.04.2016р. представник позивача надав письмові пояснення за вх.№ 13906/16 від 27.04.2016р. згідно з якими, останній підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з посиланням на правомірність нарахування пені, 3% річних та інфляційних у заявлених до стягнення розмірах у звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. В додаток до пояснень представник позивача надав належним чином засвідчену копію Реєстру прийнятих платежів на користь НАК «Нафтогаз України» від ТОВ «Артемівськ-Енергія» () через АТ «Ощадбанк» (код 300465) за період з 30.06.2015р. по 31.10.2015р. включно.

Ухвалою господарського суду від 27.04.2016р. у звязку із задоволенням відповідного клопотання представника відповідача строк вирішення спору по справі продовжено на 15 днів до 19.05.2016р. та розгляд справи відкладено на 17.05.2016р.

У судовому засіданні 17.05.2016р. представник позивача надав письмові пояснення за вх.№15555/16 від 17.05.2016р., згідно з якими, договір про організацію взаєморозрахунків не звільняє відповідача від зобовязання щодо сплати неустойки, інфляційних втрат та 3% річних за невиконання умов договору купівлі-продажу природного газу №2419/14-КП-6 від 28.01.2014р., оскільки субвенції з державного бюджету є лише способом компенсації відповідачу недоотриманих коштів внаслідок різниці у тарифах та не дає йому права не виконувати зобовязання за укладеним господарським договором та уникати відповідальності за порушення його умов. Зазначений договір про організацію взаєморозрахунків є дійсним у разі здійснення відповідного фінансування, тому позивач має право здійснювати нарахування 3% річних та інфляційних втрат до моменту виконання умов договору про організацію взаєморозрахунків, тобто до 24.12.2015р. дати перерахування відповідачем коштів за договором про організацію взаєморозрахунків № 483/375-в від 17.12.2015р. Також, позивач зазначає, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» не є «енергопостачальною компанією», а тому норми ЗУ «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву за вх. № 9561/16 від 23.03.2016р. та доповненнях до нього за вх.№ 11307/16 від 07.04.2016р. та просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Відповідно до ст.85 ГПК України у судовому засіданні 17.05.2016р. за участю представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

28 січня 2014 року між ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивач, продавець) та ТОВ «Артемівськ-Енергія» (відповідач, покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6, за умовами п.1.1. якого продавець зобовязався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, ввезений на митну територію України продавцем за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобовязався прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Відповідно до умов пункту 1.2. договору, газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається підприємствами, організаціями та іншими субєктами господарювання (крім бюджетних організацій та установ).

У пункті 2.1. договору узгоджено, що продавець передає покупцеві з 01 січня 2014р. по 31 грудня 2014р. газ обсягом до 1780,8 тис.куб.м., у тому числі по місяцях кварталів, а саме, І квартал 2014р. - 1041,4 тис. куб.м: січень - 412,9 тис. куб.м, лютий - 354,4 тис.куб.м, березень - 274,1 тис.куб.м; ІІ квартал 2014р. - 77,1 тис. куб.м: квітень - 77,1 тис.куб.м., травень - 0 тис.куб.м, червень - 0 тис.куб.м; ІІІ квартал 2014р. - 0 тис. куб.м.; ІV квартал 2014р. - 662,3 тис. куб.м: жовтень - 99,5 тис. куб. м; листопад - 230,5 тис.куб.м; грудень - 332,3 тис. куб. м.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акт є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (пункти 3.3, 3.4 договору).

Ціна газу узгоджена сторонами у розділі 5 Договору.

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу (пункт 6.1 договору).

Умовами п.7.2. договору встановлено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Строк, у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (пять) років (пункт 9.3. договору).

Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01 січня 2014 року і діє в частині поставки газу до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пункт 11.1. договору).

Додатковими угодами № 1 від 24.04.2014р., № 2 від 27.05.2014р., № 3 від 13.06.2014р., № 4 від 30.09.2014р., № 5 від 20.11.2014р., № 6 від 09.12.2014р. до договору купівлі-продажу природного газу №2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. внесені зміни щодо ціни газу.

Так, відповідно до актів приймання-передачі природного газу за січень-квітень, жовтень-грудень 2014 року, підписаних уповноваженими особами сторін та скріплених печатками підприємств, позивач передав, а відповідач прийняв природний газ на загальну суму 4 886 551,80 грн., а саме: у січні 2014р. на суму 1 017 904,44 грн., у лютому 2014р. на суму 884 953,66 грн., у березні 2014 року на суму 481 946,59 грн., у квітні 2014р. на суму 80 026,18 грн., у жовтні 2014р. на суму 260 716,72 грн., у листопаді 2014р. на суму 791 869,14 грн., у грудні 2014р. на суму 1 369 135,07 грн.

Між тим, відповідач за отриманий природний газ здійснив лише часткову оплату на загальну суму 2 471 643,55 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, у звязку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача, крім основного боргу в сумі 2 414 908,25 грн., також і пеню в сумі 845 623,53 грн., 3% річних в сумі 166 269,14 грн., інфляційні втрати в сумі 2 837 915,90 грн.

Також судом встановлено, що на виконання постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375, 17.12.2015р. між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецької області (сторона перша), Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації (сторона друга), Управлінням державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області (сторона третя), Фінансовим управлінням Артемівської міської ради (сторона четверта), Відділом розвитку міського господарства Артемівської міської ради (сторона пята), ТОВ «Артемівськ-Енергія» (відповідач, сторона шоста), НАК «Нафтогаз України» (позивач, сторона сьома) та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» (сторона остання) укладено договір № 483/375-в про організацію взаєморозрахунків, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 та статтею 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015р.», відповідно до Порядку та умов надання у 2015р. субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості в різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015р. № 375. (п. 1 розділу «Предмет договору»).

Сума договору 2 414 908,25 грн.

У розділі «Порядок проведення взаєморозрахунків» вказаного договору, зокрема, встановлено, що ТОВ «Артемівськ-Енергія» (відповідач, сторона шоста) перераховує на рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України») (позивач, сторона сьома) кошти в сумі 2 414 908,25 грн., у т.ч. ПДВ 402 484,71 грн. для погашення заборгованості за природний газ 2014р. згідно з договором від 28.01.2014р. № 2419/14-КП-6; сторони у графі платіжного доручення «Призначення платежу» додатково зазначають «субвенція, що надається із загального фонду державного бюджету відповідно до постанови КМУ від 04.06.2015р. № 375», а також дату укладення і номер договору. (п.п. 9,12 даного розділу).

З метою виконання договору сторони зобовязуються: не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання як сплату розстрочених податкових зобовязань з рентної плати за користування підприємствами нафтогазової галузі надрами для видобування природного газу, що спрямовується на формування ресурсу природного газу для населення, та відсотків, нарахованих на суму таких зобовязань, до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору та з урахуванням укладених договорів на рахунково-касове обслуговування, якими може передбачатися, що у разі несвоєчасного надання сторонами платіжних документів територіальні органи Казначейства своїм платіжним дорученням можуть самостійно перераховувати кошти в порядку, передбаченому договором (п.п. 2,3,5 п. 13 розділу «Зобовязання сторін»).

У п.п. 16,17,18 розділу «Інші умови» встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за договором. Дата укладення і номер договору встановлюються після його підписання сторонами. Договір є дійсним лише у разі здійснення відповідного фінансування. Сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору.

Платіжним дорученням № 5737 від 24.12.2015р. відповідачем перераховано позивачу 2 414 908,25 грн. В графі «призначення платежу» зазначено: за природний газ за 2014р., згідно договору №2419/14-КП-6 від 28.01.2014р., згідно договору №483/375-в від 17.12.2015р., Постанови КМУ №375 від 04.06.2015р. із змінами та доповненнями, ПДВ 402484,71 грн.

Таким чином, судом встановлені обставини щодо повного погашення відповідачем боргу в сумі 2 414 908,25 грн. за договором купівлі продажу природного газу №2419/14-КП-6 від 28.01.2014р.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного:

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України однією із підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договір, який в силу вимог ч.1ст.629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з вимогами ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до вимог ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладено договір купівлі-продажу природного газу №2419/14-КП-6 від 28.01.2014р., згідно з яким, позивач зобовязався передати у власність покупцю природний газ, а відповідач прийняти та оплатити цей природний газ до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобовязань містяться і у ч.ч.1,7 ст.193 ГК України.

Підставою звернення позивача до суду з даним позовом про стягнення основного боргу в сумі 2 414 908,25 грн., пені в сумі 845 623,53 грн., 3% річних в сумі 166 269,14 грн., інфляційних втрат в сумі 2 837 915,90 грн. є неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повної та своєчасної оплати поставленого позивачем природного газу за договором купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р.

З матеріалів справи вбачається, що основний борг в сумі 2 414 908,25 грн. відповідачем повністю погашений, про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 5737 від 24.12.2015р.

Відповідно до п. 4.4. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011р., господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на дату здійснення платежу 24.12.2015р. та дату звернення позивача до суду з даним позовом (дата штампу поштового відділення на конверті - 26.02.2016р.), суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 2 414 908,25 грн., оскільки основний борг був відсутній до порушення провадження у даній справі.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних, інфляційних втрат та пені, суд виходить з наступного:

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 15.02.2014р. по 10.11.2015р., інфляційні за період лютий 2014р. - вересень 2015р. та пеню за період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про теплопостачання» державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Згідно із ч.2 ст.97 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

У п. 16 ст. 14 Закону України «Про державний бюджет на 2015р.» встановлено, що у 2015 році кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами частини третьої статті 15, частини третьої статті 29 і частини третьої статті 30 Бюджетного кодексу України, спрямовуються на реалізацію програм та заходів, визначених частиною четвертою статті 30 Бюджетного кодексу України, а кошти, отримані до спеціального фонду Державного бюджету України згідно з відповідними пунктами статей 11, 12 і 13 цього Закону, спрямовуються відповідно на, зокрема: субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (за рахунок джерел, визначених пунктами 8 і 9 статті 11 цього Закону).

Так, Постановою КМУ від 04.06.2015р. № 375 «Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню» затверджено Порядок та умови надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Ці Порядок та умови визначають механізм надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (п.1 Порядку та умов).

У п.п. 2.,3. Порядку та умов встановлено, що перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, що утворилася на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена на дату укладення договору про організацію взаєморозрахунків; підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляли, транспортували та постачали теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання і водовідведення населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобовязанні під час здійснення розрахунків за електричну енергію та природний газ, згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату укладення такого договору.

Кількість сторін зазначеного договору є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до державного бюджету коштів у повному обсязі.

Учасниками розрахунків є: територіальні органи Казначейства; структурні підрозділи з питань фінансів обласних, районних, Київської міської, районних у м. Києві держадміністрацій або структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад; надавачі послуг та їх правонаступники; субєкти господарювання, що здійснюють відведення та очищення стічних вод; газодобувні підприємства, ПАТ «Укрнафта», Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», її філії, дочірні підприємства і компанії; субєкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії; державне підприємство «Енергоринок»; державне підприємство «НЕК «Укренерго»; енергогенеруючі компанії; субєкти господарювання, що здійснюють постачання та/або споживання вугільної продукції; державне підприємство «Вугілля України»; вугледобувні підприємства.

Учасниками розрахунків можуть бути субєкти господарювання незалежно від форми власності.

Взаєморозрахунки можуть бути проведені між надавачами послуг.

Із субєктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками або газодобувними підприємствами проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії.

Казначейство перераховує субвенцію відповідно до Порядку перерахування міжбюджетних трансфертів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 грудня 2010 р. № 1132 (Офіційний вісник України, 2010 р., № 96, ст. 3399), і Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого Мінфіном.

Розрахунки з погашення заборгованості за рахунок джерел, визначених статтею 32 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік», проводяться шляхом залучення коштів з єдиного казначейського рахунка.

Відповідно до ст.20 Закону України «Про теплопостачання» збитки теплоенергогенеруючих та теплопостачальних організацій внаслідок надання пільг з оплати за спожиту теплову енергію окремим категоріям споживачів повністю відшкодовуються за рахунок джерел фінансування, визначених законами України, які передбачають відповідні пільги.

Судом встановлено, що на виконання приписів вказаної постанови між сторонами у справі, Головним управлінням Державної казначейської служби України у Донецької області, Департаментом фінансів Донецької облдержадміністрації, Управлінням державної казначейської служби України у м. Артемівську Донецької області, Фінансовим управлінням Артемівської міської ради, Відділом розвитку міського господарства Артемівської міської ради та Публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування» укладено відповідний договір про організацію взаєморозрахунків № 483/375-в від 17.12.2015р., відповідно до якого сторони зобовязалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору, перерахувати кошти наступній стороні, а сторона остання як сплату розстрочених податкових зобовязань з рентної плати за користування підприємствами нафтогазової галузі надрами для видобування природного газу, що спрямовується на формування ресурсу природного газу для населення, та відсотків, нарахованих на суму таких зобовязань, до державного бюджету не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунки; забезпечити проведення розрахунків відповідно до договору, а також засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної претензій стосовно предмета договору. Сума договору складає 2 414 908,25 грн.

Факт виконання відповідачем зобовязань за цим договором підтверджується платіжним дорученням № 5737 від 24.12.2015р.

Отже, для застосування штрафних санкцій, передбачених договором поставки природного газу, та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, відповідно до якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Як свідчать фактичні обставини справи, розрахунок за поставлений природний газ у жовтні 2014р. на суму 253 904,04 грн., листопаді 2014р. на суму 791 869,14 грн. та грудні 2014р. на суму 1 369 135,07 грн., на загальну суму 2 414 908,25 грн. відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків № 483/375-в від 17.12.2015р.

З огляду на викладене, підстави для нарахування пені, 3% річних та інфляційних за зобовязаннями жовтня 2014р. на суму боргу 253 904,04 грн., листопада 2014р. на суму боргу 791 869,14 грн., грудня 2014р. на суму боргу 1 369 135,07 грн. відсутні, а тому позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Правова позиція щодо спірних правовідносин викладена у постановах судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 09.09.2014р. (справа № 5011-1/1043-2012-42/528-2012), від 30.09.2014р. (справа № 5011-35/1534-2012-42/553-2012), від 25.03.2015р. (справа № 924/1265/13), від 01.07.2015р. (справа №924/1230/14), в яких зазначено про відсутність підстав для стягнення штрафних санкцій, передбачених умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі - продажу природного газу.

Відповідно до ст.111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, погашення заборгованості за зобовязаннями січня 2014р. у розмірі 1 017 904,44 грн., за зобовязаннями лютого 2014р. у розмірі 884 953,66 грн., за зобовязаннями березня 2014р. у розмірі 481 946,59 грн., за зобовязаннями квітня 2014р. у розмірі 80 026,18 грн., за зобовязаннями жовтня 2014р. у розмірі 6812,68 грн. відбулося з порушенням строків, визначених у договорі № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. та поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, а тому нарахування позивачем пені, 3% річних та інфляційних у звязку з простроченням відповідачем оплати за зобовязаннями зазначених періодів є правомірним.

В силу вимог ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому вимогами ч.1ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон» із врахуванням здійснених відповідачем оплат та вірно визначеного періоду нарахування, сума 3% річних становить:

- за період з 15.02.2014р. по 21.07.2015р. за зобовязаннями січня 2014р. 42 386,81 грн.;

- за період з 15.03.2014р. по 25.08.2015р. за зобовязаннями лютого 2014р. 36 792,46 грн.;

- за період з 15.04.2014р. по 04.10.2015р. за зобовязаннями березня 2014р. 20 504,62 грн.;

- за період з 15.05.2014р. по 11.10.2015р. за зобовязаннями квітня 2014р. 3 360, 46 грн.;

- за період з 15.11.2014р. по 11.10.2015р. за зобовязаннями жовтня 2014р. 185,34 грн.

Загальний розмір 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з оплати природного газу за зобовязаннями січня квітня, жовтня 2014р. становить 103 229,69 грн. (42 386,81 грн. + 36 792,46 грн. + 20 504,62 грн. + 3 360,46 грн. + 185,34 грн.), а отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в частково у визначеному судом розмірі.

При цьому, суд зазначає, що при розрахунку 3% річних позивачем помилково не враховано те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення 3% річних.

Згідно з пунктом 6 Методики розрахунку базового індексу споживчих цін, затвердженої Наказом Державного комітету статистки України від 27 липня 2007 року № 265 індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції обчислюється виходячи з суми боргу, що мав місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки.

У пунктах 3.1, 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобовязання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається, виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Датою виникнення заборгованості за зобовязаннями попереднього місяця за договором є 15-те число наступного місяця, а отже такий місяць є неповним. Крім того, з розрахунку позивача вбачається, що обчислення інфляційних втрат здійснюється з 1-го числа місяця в якому мав здійснюватися платіж, тобто нарахування інфляції здійснюється за період, коли заборгованість ще не виникла, що є неприпустимим в силу приписів статті 625 ЦК України.

Таким чином, при визначенні початкової дати нарахування інфляційних втрат слід вважати 1-ше число місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

Крім того, при визначенні кінцевого періоду нарахування інфляційних втрат позивачем помилково враховані періоди в яких заборгованість існувала неповний місяць.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», із врахуванням здійснених відповідачем оплат та вірно встановленого періоду нарахування, сума інфляційних втрат становить:

- за період з березня 2014р. по червень 2015р. за зобовязаннями січня 2014р. 751 679,36 грн.;

- за період з квітня 2014р. по липень 2015р. за зобовязаннями лютого 2014р. 621 568,53 грн.;

- за період з травня 2014р. по серпень 2015р. за зобовязаннями березня 2014р. 303 738,85 грн.;

- за період з червня 2014р. по вересень 2015р. за зобовязаннями квітня 2014р. 47 856,93 грн.;

- за період з грудня 2014р. по вересень 2015р. за зобовязаннями жовтня 2014р. 3 106,92 грн.

Загальний розмір інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з оплати природного газу за зобовязаннями січня квітня, жовтня 2014р. становить 1 727 950,59 грн. (751 679,36 грн. + 621 568,53 грн. + 303 738,85 грн. + 47 856,93 грн. + 3 106,92 грн.), а отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в частково у визначеному судом розмірі.

Згідно з частиною першою статті 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання (стаття 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню.

За приписами статей 611, 612 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Зобовязання можуть забезпечуватись неустойкою, якою є відповідно до статті 549 ЦК України, сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Такий вид забезпечення виконання зобовязання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» та частиною шостою статті 232 ГК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 ЦК України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання, що передбачено частиною першою статті 550 ЦК України.

Частиною першою статті 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання. Якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 № 543-96-ВР, платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 вказаного Закону).

У пункті 7.2 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату газу у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов цього Договору він зобовязується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача за порушення строків оплати поставленого позивачем природного газу пеню у розмірі 845 623,53 грн., нараховану за період з 15.02.2014р. по 14.07.2015р.

У ст.1 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на території проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» визначено, що метою цього Закону є встановлення додаткових гарантій щодо захисту житлових та майнових прав громадян, які проживають на територіях, де проводиться антитерористична операція, та громадян, які тимчасово переселені в інші населені пункти України з територій, на яких проводиться антитерористична операція. До 31 грудня 2015 року цим громадянам має бути погашена заборгованість із виплат заробітної плати, стипендій, пенсій, що утворилася внаслідок проведення антитерористичної операції, а також встановлено додаткові гарантії захисту житлових та майнових прав громадян, звільнених на підставі зазначених обставин, до моменту їх працевлаштування, за умови отримання ними статусу зареєстрованого безробітного.

Згідно з ч.2 ст.2 вказаного Закону встановлено мораторій на час, визначений статтею 1 цього Закону, на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій енергопостачальними компаніями у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси підприємствами-виконавцями/виробниками житлово-комунальних послуг, що надають такі послуги у районі проведення антитерористичної операції.

Житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавцем є суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору, а виробником - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги (ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Так, згідно з п.п. 4.2, 4.3 Статуту відповідача метою його діяльності, в тому числі, є виробництво та постачання теплової енергії в гарячій воді та парі споживачам у порядку, встановленому законодавством, а основними видами та напрямками діяльності Товариства виробництво, збирання та розподілення пари та гарячої води для центрального опалення, виробництва енергії та інших цілей.

Крім того, з наявних в матеріалах справи ліцензій Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, також вбачається, що відповідач здійснює виробництво (згідно ліцензії серії АД 041816 зі строком дії з 20.09.2012р. по 19.09.2017р.), постачання (згідно ліцензії серія АД 041818 зі строком дії з 20.09.2012р. по 19.09.2017р.) та транспортування (згідно ліцензії АД 041817 зі строком дії з 20.09.2012р. по 19.09.2017р.) теплової енергії. Тобто, відповідач є виробником/виконавцем житлово-комунальних послуг.

На підставі рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 344 від 11.08.2010р. відповідач є виробником/виконавцем комунальної послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

При цьому, відповідач здійснює свою господарську діяльність у м. Бахмут Донецької області (відповідно до постанови Верховної Ради України від 04.02.2016р. № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» найменування міста Артемівськ змінено на місто Бахмут), яке входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. № 1275-р. Крім того, проведення антитерористичної операції у м. Бахмут є загальновідомим фактом, який на підставі статті 35 ГПК України не потребує доказування.

Відповідно до п.6 Статуту ПАТ «НАК «Нафтогаз України» предметом діяльності Компанії є, зокрема: видобування нафти і природного газу; постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за нерегульованим тарифом; постачання природного газу за регульованим тарифом. Згідно п.2 ст.1 Постанови КМУ від 25.07.2012р. № 705 «Про визначення гарантованих постачальників природного газу» ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є гарантованим постачальником природного газу для промислових споживачів, річний обсяг споживання природного газу яких перевищує 3 млн.куб.метрів, та підприємств, що здійснюють виробництво теплової енергії. Враховуючи те, що природний газ є енергетичним ресурсом, а гарантованим постачальником цього ресурсу є підприємство позивача, що підтверджується матеріалами справи, то підприємство позивача є постачальником енергоресурсу.

Відтак, з урахуванням того, що відповідач є виконавцем/виробником житлово-комунальних послуг, діяльність та потужності якого спрямовані на надання/вироблення відповідних послуг на території проведення антитерористичної операції, приймаючи до уваги, що ПАТ «НАК «Нафтогаз України» є постачальником енергоресурсу, положення ч.2 ст.2 Закону України «Про встановлення додаткових гарантій щодо захисту прав громадян, які проживають на територіях проведення антитерористичної операції, та обмеження відповідальності підприємств-виконавців/виробників житлово-комунальних послуг у разі несвоєчасного здійснення платежів за спожиті енергетичні ресурси» розповсюджують свою дію на правовідносини сторін, які виникли внаслідок невиконання відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу № 2419/14-КП-6 від 28.01.2014р. (Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 29.09.2015р. по справі № 908/6344/14, від 24.02.2016р. по справі № 905/1353/15, від 17.05.2016р. по справі №905/3184/15).

Одночасно, згідно із ст.3 вказаного нормативно-правового акту передбачено набрання ним чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Офіційне опублікування розглядуваного Закону України відбулось 06.02.2015р. у газеті «Голос України» (№21).

Тобто, мораторій на нарахування та стягнення пені та інших штрафних санкцій на період проведення антитерористичної операції встановлено з 07.02.2015р.

Таким чином, з врахуванням положень ст.ст.1, 2 вищезазначеного Закону нарахування позивачем пені за період з 07.02.2015р. по 14.05.2015р., виходячи із суми боргу 6 812,68 грн. за зобовязаннями жовтня 2014р. є безпідставним.

За здійсненим господарським судом перерахунком, виконаним за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон» із врахуванням здійснених відповідачем оплат та вірно визначеного періоду нарахування, сума пені становить:

- за період з 15.02.2014р. по 14.08.2014р. за зобовязаннями січня 2014р. на суму боргу 1 017 904,44 грн. 90 886,32 грн.;

- за період з 15.03.2014р. по 14.09.2014р. за зобовязаннями лютого 2014р. на суму боргу 884 953,66 грн. 88 980,27 грн.;

- за період з 15.04.2014р. по 14.10.2014р. за зобовязаннями березня 2014р. на суму боргу 481 946,59 грн. 53 040,53 грн.;

- за період з 15.05.2014р. по 14.11.2014р. за зобовязаннями квітня 2014р. на суму боргу 80 026,18 грн. 9 269,88 грн.;

- за період з 15.11.2014р. по 06.02.2015р. за зобовязаннями жовтня 2014р. на суму боргу 6 812,68 грн. 439 грн.

Загальний розмір пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань з оплати природного газу за зобовязаннями січня квітня, жовтня 2014р. становить 242 616 грн. (90 886,32 грн. + 88980,27 грн. + 53040,53 грн. + 9269,88 грн. + 439 грн.), а отже, позовні вимоги в цій частині задовольняються судом в частково у визначеному судом розмірі.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 82, 84, 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р I Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Бахмут-Енергія» (84500, Донецька область, місто Бахмут, вулиця Зелена, будинок № 41; ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, місто Київ, вулиця Богдана Хмельницького, будинок № 6; ) 242 616 (двісті сорок дві тисячі шістсот шістнадцять) грн. пені, 103 229 (сто три тисячі двісті двадцять девять) грн. 69 коп. 3% річних, 1 727 950 (один мільйон сімсот двадцять сім тисяч девятсот пятдесят) грн. 59 коп. інфляційних втрат, 31 106 (тридцять одна тисяча сто шість) грн. 94 коп. судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складене 23 травня 2016р.

Суддя Л.В. Ніколаєва