ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа № 914/3751/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді М.І. Хабіб

суддів О.В. Зварич

ОСОБА_1,

за участю секретаря судового засідання Карнидал Л.Ю.,

та представників учасників судового процесу:

стягувача: ОСОБА_2 (директор);

боржника: ОСОБА_3 (довіреність №8/85 від 17.12.2015);

органу виконання: не зявився (належно повідомлений),

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська, вих. №01-4/609 від 27.05.2016 (вх.№ 01-05/2666/16 від 02.06.2016)

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.05.2016 про відмову у задоволенні скарги ДП Львіввугілля в особі ВП Шахта Червоноградська на постанову ВП №49918525 від 05.02.2016 про арешт коштів ДП Львіввугілля ВП Шахта Червоноградська, винесену заступником начальника відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_4, при виконанні рішення суду у справі №914/3751/14 про стягнення заборгованості

стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю ПМК-14, м. Львів

боржник: Державне підприємство Львіввугілля в особі відокремленого підрозділу Шахта Червоноградська, м. Червоноград Львівської області

орган виконання: Відділ ДВС Червоноградського міського управління юстиції , м. Червоноград Львівської області

ВСТАНОВИВ:

ДП «Львіввугілля» в особі ВП Шахта Червоноградська(боржник) звернулося до Господарського суду Львівської області зі скаргою на постанову заступника начальника відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області ОСОБА_4 ВП №49918525 від 05.02.2016 про арешт коштів ДП «Львіввугілля» в особі ВП Шахта Червоноградська (боржника), які містяться на поточних рахунках №5465, №5469, №4339 в ПАТ «Правекс-Банк», в межах боргу 121 125,55 грн. Боржник просив скасувати названу постанову та винести рішення про зняття арешту з його рахунків.

Скарга обґрунтована тим, що постановою Кабінету Міністрів України №271 від 12.05.2015 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» ВП «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля» віднесено до переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації. Посилаючись на ст. 13 ЗУ «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», якою встановлено мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна обєктів приватизації шляхом, зокрема, зупинення виконавчого провадження, боржник вказує, що виконавче провадження №49918525 з примусового виконання наказу Господарського суду Львівської області від 13.01.2015 № 914/3751/14 про стягнення заборгованості, яке було відкрите 22.01.2016, підлягало обовязковому зупиненню на підставі п.17 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Відтак вважає постанову від 05.02.2016 про арешт коштів боржника неправомірною.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.05.2016 у справі №914/3751/14 (суддя П.Т. Манюк) у задоволенні скарги ВП Шахта Червоноградська ДП Львіввугілля відмовлено.

Ухвала суду мотивована ст.ст. 19, 124 Конституції України, ст.ст. 32, 37,39, 52, 57, 60, 82 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 13 ЗУ «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

При прийнятті ухвали суд першої інстанції виходив з того, що виконавче провадження зупинене постановою від 23.02.2016. Частиною 4 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, накладений державним виконавцем арешт на майно боржника не знімається. Суд також вказав, що скаржником не представлено доказів, які підтверджують наявність підстав, передбачених ст. 60 цього Закону, для зняття арешту з майна боржника. Крім того, суд встановив, що рахунки боржника, на які накладено арешт, не призначені для виплати заробітної плати працівників боржника, тому відхилив доводи боржника про порушення конституційних права працівників накладенням арешту.

Боржник - ДП Львіввугілля в особі ВП Шахта Червоноградська не погодився з ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, просить її скасувати, прийняти нову ухвалу, якою скасувати постанову заступника начальника ВДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 про арешт коштів боржника від 05.02.2016 ВП №49918525 та винести рішення про зняття арешту з рахунків №5465, №5469, №4339 в ПАТ «Правекс-Банк» в межах боргу 121 125,55 грн.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ( вих. №01-4/678 від 14.06.2016, вх. №01-04/4428/16 від 16.06.2016) апелянт вказує, що у звязку із прийняттям постанови КМУ №987 від 19.02.2012, якою затверджено Перелік обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, 04.08.2014 державним виконавцем Квашинською З.Л. 04.08.2014 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження щодо ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля». До цього Переліку також віднесено ВП «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля». Вважає, що державний виконавець станом на 2016 рік не могла не знати про цей Перелік та внесені з 12.04.2012 зміни до п.17 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження». Посилаючись на ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» апелянт вважає, що державний виконавець Квашинська З.Л. повинна була зупинити виконавче провадження щодо стягнення заборгованості з боржника, а не накладати арешт на кошти, що містяться на його рахунках, оскільки ще з 2014 року їй було відомо, що ВП «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля» віднесено до Переліку обєктів державної власності, які підлягають приватизації.

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач зазначає, що боржник посилається на ст. 13 ЗУ «Про особливості приватизації вугледобувних підприємств», якою встановлено мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна обєктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження, з метою уникнення виконання наказу суду. Вважає, що на даний час застосування будь-якого мораторію на виконання судових рішень не мають законних підстав, оскільки станом на 06.06.2016 Фонд державного майна України не приймав відповідного рішення про приватизацію вугільних підприємств( 6 шахт). Просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Водночас, просить зобовязати орган виконання здійснити виконання наказу суду та забезпечити переведення арештованих коштів боржника на рахунок стягувача.

В судовому засіданні 21.06.2016 представник скаржника підтримав доводи та вимоги, викладені у апеляційній скарзі.

Представник стягувача підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відділ ДВС Червоноградського міського управління юстиції явки представника в судове засідання не забезпечив, відзиву на апеляційну скаргу не подав, хоча про дату, місце і час судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши матеріали справи, Львівський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 22.12.2014 у справі № 914/3751/14 позов ТОВ «ПМК-14» задоволено частково, присуджено до стягнення з ДП «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» на користь ТОВ «ПМК-14» 121 125, 55 грн заборгованості, в тому числі: 92 014, 49грн основного боргу; 7 053, 62 грн пені; 361, 27 грн 3% річних; 15 324, 96 грн інфляційних втрат та 2 371, 21 грн судового збору. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На примусове виконання рішення Господарським судом Львівської області видано наказ від 13.01.2015 № 914/3751/14.

22.01.2016 державним виконавцем відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції винесено постанову ВП № 49918525 про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу суду від 13.01.2015 № 914/3751/14, боржнику надано строк для добровільного виконання до 29.01.2016. Вказана постанова надіслана боржнику 22.01.2016 разом із супровідним листом № 8-273/634 від 22.01.2016, в якому вказано про обовязок сторін письмово повідомити виконавця, зокрема, про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження. Лист і постанову боржник отримав 26.01.2016, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 121).

Як вбачається з матеріалів справи, боржник не виконав рішення суду у добровільному порядку у строк, встановлений для його добровільного виконання( до 29.01.2016), у звязку з чим 05.02.2016 заступником начальника відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанови про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках боржника, відкритих у ПАТ КБ «Правекс-Банк», ПАТ «Укргазпромбанк», ЗГРУ ПАТ «Приватбан», ПАТ «Кредобанк», ФЛО УПР АТ «Ощадбанк», ПАТ «Промінвестбанк», АТ «ОСОБА_5 Аваль», зокрема, в ПАТ «Правекс-Банк» на рахунках №5465, №5469, №4339 в межах боргу 121 125,55 грн (а.с. 122).

Боржник звернувся до начальника Головного управління юстиції у Львівській області та начальника Червоноградського міського управління юстиції із скаргою від 17.02.2016 на постанову про арешт коштів боржника та просив скасувати постанову та зобовязати ВДВС зупинити виконавче провадження. В своїй скарзі боржник послався на постанову Кабінету Міністрів України №271 від 12.05.2015 та вказав, що ВП «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля» віднесено до переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації.

23.02.2016 заступником начальника відділу ДВС Червоноградського міського управління юстиції ОСОБА_4 винесено постанову про зупинення виконавчого провадження ВП № 49918525 на підставі п. 17 ч. 1 ст.37, ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку з тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.2015 № 271 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках», затверджено перелік обєктів державної власності, що підлягають приватизації у 2015-2016 роках», відповідно до якого приватизації підлягає відокремлений підрозділ «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля».

Дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку регулює ОСОБА_4 України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року N 606-XIV, у відповідній редакції, чинній на час виконання судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення.

У разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення ( ч.1 ст. 27 Закону).

В силу ч.1 ст. 32 цього Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника.

Відповідно до ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах ( ч.1, 2 ст. 59 Закону).

Матеріалами справи підтверджено, що виконавче провадження з виконання наказу суду від 13.01.2015 № 914/3751/14 було відрите 22.01.2016. У звязку з невиконанням боржником у добровільному порядку рішення суду у строк до 29.01.2016, встановлений для його добровільного виконання, 05.02.2016. винесено постанову про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках боржника №5465, №5469, №4339, відкритих в ПАТ «Правекс-Банк», в межах боргу 121 125,55 грн.

Отже, постанова про арешт коштів боржника винесена відповідно до норм ЗУ "Про виконавче провадження".

Скаржник вважає, що постанова про арешт коштів від 05.02.2016 винесена неправомірно, оскільки держаний виконавець мав зупинити виконавче провадження на підставі п.17 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

Апеляційний суд відхиляє ці доводи скаржника з огляду на наступне.

Згідно з п.17 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі прийняття рішення про приватизацію вугледобувних підприємств відповідно до Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" протягом трьох років з моменту завершення приватизації.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про особливості приватизації вугледобувних підприємств" з метою недопущення банкрутства вугледобувних підприємств і збереження сировинної бази металургійного та енергетичного комплексів з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства до моменту завершення приватизації встановлюються мораторій на застосування процедури примусової реалізації майна об'єктів приватизації шляхом зупинення виконавчого провадження та мораторій на порушення справ про банкрутство вугледобувних підприємств.

Постановою Кабінету Міністрів України №271 від 12.05.2015 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» ВП «Шахта Червоноградська» ДП «Львіввугілля» віднесено до переліку об'єктів державної власності, які підлягають приватизації.

Поряд з тим, ч.1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що постанову про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1 - 17 частини першої статті 37 цього Закону, державний виконавець виносить не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Скаржник не подав суду жодних доказів на підтвердження того, що на момент винесення постанови від 05.02.2016 про арешт коштів боржника державному виконавцеві було відомо про наявність обставин, передбачених п.17 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», для зупинення виконавчого провадження. Більш того, отримавши 26.01.2016 постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2016 разом із супровідним листом № 8-273/634 від 22.01.2016, в якому вказано про обовязок сторін письмово повідомити виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, боржник не повідомив виконавця про такі обставини. Лише 17.02.2016 боржник повідомив Головне управління юстиції у Львівській області та Червоноградське міське управління юстиції про включення ВП «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» постановою Кабінету Міністрів України №271 від 12.05.2015 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках» до переліку обєктів, які підлягають приватизації.

Постановою від 23.02.2016 виконавче провадження було зупинено.

Посилання скаржника на постанову державного виконавця від 04.08.2014 про зупинення виконавчого провадження по стягненню заборгованості з ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Межирічанська» апеляційний суд відхиляє як необгрунтовані, оскільки, як вбачається з постанови від 04.08.2014( а.с. 87), вона була винесена на підставі постанови Кабінету Міністрів України №987 від 19.02.2012, якою було затверджено Перелік обєктів державної власності, які підлягають приватизації у 2012-2014 роках, до якого було включено ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля».

В той же час підставою зупинення виконавчого провадження з виконання наказу суду від 13.01.2015 № 914/3751/14 скаржник вказує постанову Кабінету Міністрів України №271 від 12.05.2015 «Про проведення прозорої та конкурентної приватизації у 2015-2016 роках». Крім того, боржником за названим вище наказом суду є ДП «Львіввугілля» в особі ВП «Шахта «Червоноградська», а не ВП «Шахта Межирічанська» ДП «Львіввугілля».

Частиною 4 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться. Накладений державним виконавцем арешт на майно боржника, у тому числі на кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, не знімається. У період зупинення виконавчого провадження державний виконавець має право звертатися до суду в порядку, встановленому цим Законом, а також вживати заходів щодо розшуку боржника (його майна) або перевірки його майнового стану.

Відповідно до п.3.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012, зупинення виконавчого провадження, відкладення провадження виконавчих дій, відстрочка або розстрочка виконання рішення не є підставою для скасування раніше вжитих заходів до примусового виконання рішення.

Крім того, як вірно вказав суд першої інстанції, скаржником не доведено та не подано доказів на підтвердження наявності підстав, передбачених ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», для зняття арешту з коштів на рахунках боржника. Скаржник також не спростував висновків суду першої інстанції про те, що рахунки боржника, на які накладено арешт, не призначені для виплати заробітної плати працівників боржника.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи скаржника необгрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні скарги ДП Львіввугілля в особі ВП Шахта Червоноградська правомірною.

Враховуючи те, що предметом спору є постанова від 05.02.2016 про арешт коштів боржника, а не постанова про зупинення виконавчого провадження, апеляційний суд не бере до уваги доводи стягувача про відсутність рішення Фонду державного майна України про приватизацію вугільних підприємств (6 шахт) та відсутність законних підстав для застосування мораторію на виконання судових рішень.

Слід також зазначити, що стягувач не подавав до суду скарги на дії органу виконання, як і не подавав апеляційної скарги на ухвалу, тому не можуть братися до уваги його вимоги до суду, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, - зобовязати орган виконання виконати наказ та забезпечити переведення арештованих коштів боржника на рахунок стягувача,- оскільки нормами процесуального закону не передбачено права особи , яка не є скаржником , не є апелянтом, заявляти до суду вимоги шляхом подання відзиву на скаргу чи апеляційну скаргу іншої особи.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст. 33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено, доказів не подано наявності підстав, передбачених ст. 104 ГПК України, для скасування чи зміни ухвали та для задоволення апеляційної скарги.

Судовий збір, сплачений при поданні апеляційної скарги, покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.05.2016 у справі №914/3751/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 23.06.2016

Головуючий суддя М.І. Хабіб

судді: О.В. Зварич

ОСОБА_1