ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"01" липня 2016 р.Справа № 921/83/16-г/8
Господарський суд Тернопільської області

у складі головуючого судді Гирили І.М., судді Андрушків Г.З. судді Хоми С.О.

Розглянув матеріали справи

за позовом Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання", вул. Кн. Острозького, 9, м. Тернопіль, 46001

до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Укрмедіка", АДРЕСА_1, 46001 (фактична адреса: вул. Кн. Острозького, 9, м. Тернопіль, 46001)

про cтягнення заборгованості в сумі 18 930,33 грн та звільнення з займаного приміщення

За участі представників:

Позивача: ОСОБА_2 уповноваженого, довіреність №76 від 01.02.2016 р.

Відповідача: ОСОБА_3 керівника, ОСОБА_4 уповноваженого, довіреність б/н від 05.01.2016 р.

В судовому засіданні 11.05.2016 р. представникам сторін розяснювались процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України (надалі ГПК України).

В порядку ст. 81-1 ГПК України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

В провадженні колегії суддів у складі: головуючий суддя Гирила І.М., судді Андрушків Г.З. та Хома С.О. перебуває справа №921/83/16-г/8 за позовом Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об`єднання", м. Тернопіль, до відповідача - ОСОБА_1 підприємства "Укрмедіка", м. Тернопіль, про стягнення заборгованості в загальній сумі 18 930 грн 33 коп., з якої: 7 575,35 грн заборгованість по орендній платі, 11 354,98 грн - заборгованість по комунальних платежах, 549,18 грн пеня, а також зобовязання відповідача звільнити приміщення комунальної власності площею 135,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 та передати його позивачу в десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили по акту приймання-передачі (з врахуванням прийнятої судом заяви позивача б/н від 29.04.2016 р. про зменшення позовних вимог).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобовязань за Договором оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності б/н від 14.01.2013 р., у зв'язку із чим у позивача відповідно до положень ЦК України та умов договору виникло право на звернення до суду з даним позовом.

В підтвердження наведеного до матеріалів справи долучено: договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності б/н від 04.02.2010 р.; акт здачі приймання частини приміщення (Додаток №1 до договору оренди) від 04.02.2010 р.; розпорядження голови Тернопільської районної ради №14-од від 21.04.2015 р., договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності б/н від 14.01.2013 р., заяви №702 від 21.10.2015 р., №843 від 17.12.2015 р., б/н від 28.12.2015 р.; виставлені відповідачу рахунки на сплату орендної плати та комунальних послуг; розрахунки заборгованості, Договір про відшкодування витрат за енергоносії, протокол розбіжностей від 17.09.2015 р., уточнені розрахунки заборгованості по орендній платі та пені за порушення зобовязань щодо сплати орендних платежів, а також інші документи, належним чином засвідчені копії яких знаходяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 77 ГПК України, розгляд справи судом неодноразово відкладався, зокрема, востаннє, ухвалою суду від 15.06.2016 р. на 10:00 год. 30.06.2016 р. В судовому засіданні 30.06.2016 р., в порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України, оголошувалась перерва до 14:10 год. 30.06.2016 р. та, відповідно, до 12:30 год. 01.07.2016 р., з викладених у відповідному формулярі (протоколі) судового засідання підстав, про що повноважних представників сторін повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

Строк вирішення спору продовжено в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 69 ГПК України, про що судом винесено відповідну ухвалу від 15.06.2016 р.

Відповідач у запереченні на позов б/н від 18.04.2016 р. та заяві до заперечення на позов б/н від 18.04.2016 р., підтриманих його повноважними представниками в судових засіданнях, позовні вимоги визнавав частково, а саме: в частині заборгованості по орендній платі в сумі 8 456,70 грн; в частині заявленої до стягнення суми пені 267,62 грн; позовні вимоги про стягнення заборгованості по комунальних платежах - в повному обсязі. В задоволенні позову в частині зобов'язання звільнити приміщення комунальної власності площею 135,3 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 та передати його позивачу по акту приймання-передачі в десятиденний строк з дня набрання рішенням суду законної сили просив відмовити. Стверджував, що Договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013 р. є неукладеним, оскільки сторонами не підписувався акт здачі-приймання приміщення за даним правочином. Відносини сторін, на думку відповідача, регулюються умовами Договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 04.02.2010 р.

В судових засіданнях 11.05.2016 р. та 30.06.2016 р. повноважні представники відповідача, окрім наведеного вище, зазначали, що позивачем в суму здійснених нарахувань орендних платежів безпідставно включено податок на додану вартість. Також, звертали увагу суду на те, що договором оренди від 14.01.2013 р. не передбачено обовязку відповідача сплачувати позивачу плату по комунальних послугах, а тому, відповідно, якщо взяти до уваги факт сплати відповідачем даних платежів та прийняти позицію позивача про чинність договору оренди приміщення від 14.01.2013 р., у підприємства по орендних платежах заборгованості немає, а має місце переплата.

В судове засідання 01.07.2016 р. повноважні представники відповідача прибули, підтримали усе наведене ними у попередніх судових засіданнях. Окрім того, згідно наданих в судове засідання 30.06.2016 р. додаткових письмових заперечень б/н б/д (вх. №12634 від 30.06.2016 р.), позовні вимоги в частині заявленої до стягнення за період з вересня місяця 2015 р. по 14.12.2015 р. заборгованості по орендній платі визнають на суму 1 370,68 грн. В обґрунтування наведеного зазначають, що за даними відповідача на дату виставлення позовних вимог існувала переплата по орендній платі в сумі 3 373,46 грн. Окрім того, при проведенні первинного перерахунку заборгованості по орендній платі відповідачем не враховано оплату в сумі 2 831,21 грн, яка здійснена 15.03.2013 р. та відображена у наданому позивачем згідно клопотання б/н від 13.06.2016 р. розрахунку заборгованості по орендній платі. Також, зазначають, що 22.09.2015 р. та 30.09.2015 р. відповідачем проведено оплату за електроенергію в загальній сумі 2 000 грн. Відтак заборгованість по комунальних платежах станом на день проведення даного судового засідання становить 9 354,98 грн. Зарахування позивачем проведених підприємством 22.09.2015 р. та 30.09.2015 р. оплат в погашення заборгованості з орендних платежів вважають неправомірним. Стверджують, що про такий порядок зарахування сплачених коштів відповідачу стало відомо лише в даному судовому засіданні.

Повноважний представник позивача в судове засідання 01.07.2016 р. прибув, позовні вимоги, з врахуванням прийнятої судом заяви б/н від 29.04.2016 р. про зменшення позовних вимог, підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відображених у відповідних ухвалах суду, а також посилаючись на долучені до матеріалів справи документи. Зазначив, що підставою позовних вимог в частині заявленої до стягнення суми заборгованості по орендній платі та, відповідно, вимог про зобовязання відповідача звільнити нежитлове приміщення є Договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013 р. Позовні вимоги в частині заявленої до стягнення суми заборгованості по комунальних платежах обґрунтовані Договором про відшкодування витрат за енергоносії, погоджений та підписаний сторонами одночасно із протоколом розбіжностей - 17.09.2015 р. Вважає, що факт передачі позивачем та прийняття відповідачем приміщення комунальної власності за адресою: м. Тернопіль, вул. Князя Острозького, 9 підтверджується долученим до матеріалів справи Актом здачі-приймання частини приміщення від 04.02.2010 р., який підписаний повноважними представниками сторін до договору оренди приміщення від 04.02.2010 р. Доводи представників відповідача про наявність станом на день проведення даного судового засідання заборгованості по орендних платежах в сумі 1 370,68 грн вважає неправомірними. Поряд із цим, факт зарахування Орендодавцем сплачених Орендарем у попередні періоди коштів без чіткого дотримання вказаного у платіжних документах призначення платежу не заперечив. Однак зазначив, що факт зарахування позивачем, зокрема, коштів в розмірі 11 337,60 грн, сплачених згідно платіжного доручення №439 від 26.12.2013 р. на суму 30 000 грн за комунальні послуги та коштів в загальній сумі 2 000 грн сплачених відповідачем 22.09.2015 р. та 30.09.2015 р. за електроенергію, в оплату заборгованості ПП "Укрмедіка" по орендних платежах погоджено сторонами та досліджено господарським судом Тернопільської області під час розгляду справи №921/1005/15-г/7, предметом якої було стягнення заборгованості, в т.ч. і по орендних платежах, за неохоплений даними позовними вимогами період. Звертає увагу суду на те, що предметом судового розгляду у даній справі є, зокрема, заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за період з вересня місяця 2015 р. по 14.12.2015 р., проведені відповідачем оплати та здійснені позивачем зарахування у попередні періоди не впливають на розмір заборгованості ПП "Укрмедіка" по оренді за визначений період у даній справі.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що станом на дату проведення судового засідання відповідач заявлену до стягнення суму заборгованості не сплатив, спірне приміщення після припинення дії договору оренди не звільнив, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у даній справі, з огляду на наступне:

В п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» №6 від 22.03.2012 р., з наступними змінами та доповненнями, судам вказано, що рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" вказано, що обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно приписів ст. 4-3 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За приписами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до положень статті 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючи законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили (ст. 43 ГПК України).

При цьому до обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Предмет доказування - це сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення справи. У предмет доказування включаються факти матеріально-правового характеру, що є підставою вимог позивача і заперечень відповідача.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення його прав та інтересів, а суд повинен перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і в залежності від встановлених обставин вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Предметом судового розгляду у даній справі є, зокрема, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по орендних платежах за період з вересня місяця 2015 р. по 14.12.2015 р. в загальній сумі 7 575,35 грн. Підставою позову є Договір оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013 р.

При цьому, в обґрунтування правомірності позовних вимог в даній частині позову та обґрунтованості заявленої до стягнення суми заборгованості по орендній платі в розмірі 7 575,35 грн за вказаний вище період позивачем 14.06.2016 р. до матеріалів справи долучено розрахунок орендних платежів за весь період дії Договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013 р., із відображенням проведених ним нарахувань орендної плати та здійснених відповідачем оплат.

Так, згідно згаданого розрахунку сума нарахувань орендної плати становить 71 183,19 грн, сума здійснених відповідачем оплат 57 248,25 грн, заборгованість по орендній платі 13 934,94 грн, в т. ч. за охоплений позовними вимогами у даній справі період 7 575,35 грн.

Також., судом встановлено, що у вказаний розрахунок позивачем включено і проведені ним нарахування та здійснені відповідачем оплати на суму 7606,27 грн за Договором оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.09.2011 р. (оренда приміщення в с. В. Глибочок, ), а також нарахування за грудень місяць 2012 р. в сумі 1 619,96 грн та січень місяць 2013 р. (до 13.01.2013 р.) в сумі 680,71 грн за Договором оренди від 04.02.2010 р.(оренда приміщення у м. Тернопіль).

Як вже зазначалось вище, відповідач факт наявності заборгованості по орендних платежах у заявленій позивачем сумі заперечує. Стверджує, що борг підприємства по орендних платежах за період з вересня місяця 2015 р. по 14.12.2015 р. становить 1 370,68 грн. Також, в судовому засіданні 30.06.2016 р. його повноважні представники вказували, що 22.09.2015 р. та 30.09.2015 р. підприємство сплатило кошти в сумі 2 000 грн виключно за електроенергію. Відомості про зарахування даних платежів в рахунок погашення заборгованості по орендній платі за попередні періоди у відповідача були відсутні. Такий порядок зарахування коштів, на думку представників відповідача, є неприпустимим. Окрім того, під сумнів ставили правильність проведених позивачем і інших зарахувань (не за призначенням платежу).

Поряд із цим, судом встановлено, що заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів за попередні періоди, зокрема, з травня місяця 2015 р. по серпень місяць 2015 р. (включно) на підставі Договору оренди нежитлових приміщень (будівель) комунальної власності від 14.01.2013 р. вже була предметом судового розгляду у справі №921/1005/15-г/7.

Так, рішенням господарського суду Тернопільської області від 14.12.2015 р. у справі №921/1005/15-г/7 позовні вимоги Комунального закладу Тернопільської районної ради "Тернопільське районне територіальне медичне об'єднання" задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_1 підприємства "Укрмедіка" на користь позивача 32 962 грн 93 коп. заборгованості по орендній платі та комунальних платежах, 4152 грн 73 коп. пені, 11 471 грн 07 коп. інфляційних втрат, 929 грн 15 коп. річних та 1 218 грн судового збору.

Зі змісту даного судового рішення вбачається, що за період з травня місяця 2015 р. по серпень місяць 2015 р. включно згідно договору від 14.01.2013 р. з відповідача стягнуто заборгованість по орендній платі в сумі 9 260 грн 96 коп.

Проте, згідно долученого позивачем 14.06.2016 р. до матеріалів даної справи уточнюючого розрахунку, заборгованість відповідача по орендній платі за зазначений період (охоплений позовними вимогами у справі №921/1005/15-г/7) становить 6 359,59 грн (13 934,94 -7 575,35).

Згідно тверджень представника позивача невідповідність суми заборгованості відповідача по орендній платі за період, охоплений позовними вимогами у справі №921/1005/15-г/7, та суми заборгованості, наведеної у долученому 14.06.2016 р. до матеріалів даної справи розрахунку виникла у звязку із встановленням нових обставин справи.

Зокрема, під час розгляду даної справи було встановлено, що з 17.02.2015 р. позивач втратив статус платника ПДВ.

Зазначає, що дані обставини під час розгляду справи №921/1005/15-г/7 не були відомі сторонам та, відповідно, до відома суду не доводились, а отже судом і не досліджувались. Усі рахунки, які виставлялись Орендарю по орендній платі, визначали останню з ПДВ, орендарем здійснювалась часткова оплата платежів також з ПДВ, стягнута судом першої інстанції по справі №921/1005/15-г/7, зокрема, сума заборгованості по орендній платі станом на 30.08.2015 р. в розмірі 9 260,96 грн також включала ПДВ. Зазначена обставина стала підставою для перерахунку позивачем нарахованих відповідачу сум орендних платежів за період з 17.02.2015 р. по 14.12.2015 р. та, відповідно, зменшення суми позовних вимог у даній справі.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено та дане підтверджено представником позивача, що судом першої інстанції під час винесення рішення у справі №921/1005/15-г/7 підтверджено правомірність зарахувань позивачем оплат відповідача, зокрема, зарахування сплачених відповідачем 22.09.2015 р. 30.09.2015 р. коштів в загальній сумі 2 000 грн (за електроенергію), коштів в сумі 17 408,90 грн, які були витрачені відповідачем на ремонт зовнішньої стіни корпусу №3 ТРТМО, та коштів в сумі 11 337,60 грн, сплачених відповідачем згідно платіжного доручення №439 від 26.12.2013 р. в загальній сумі 30 000 грн за комунальні послуги, в рахунок погашення заборгованості відповідача по орендних платежах. Наведене стало підставою для задоволення позову в повному обсязі.

Поряд із цим, в судовому засіданні встановлено, що ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 20.04.2016 р., з метою встановлення обґрунтованості позовних вимог, зокрема, розміру наявної у відповідача заборгованості по орендній платі, у справі №921/1005/15-г/7 призначено судову економічну експертизу.

Зі змісту даного судового рішення вбачається, що висновок колегії суддів щодо необхідності призначення у справі експертизи обґрунтований усуненням припущень можливої арифметичної чи іншої помилки, у разі проведення перерахунку заявлених до стягнення сум судом. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції вказала експерту на необхідність встановлення суми боргу виходячи із базової вартості оренди згідно п.3.1 договору оренди від 14.01.2013 р. без ПДВ із урахуванням часткових проплат відповідача та зарахуванням інших сум, витрачених ним на капітальний чи інший ремонт орендованого приміщення із посиланням (зазначенням) на конкретні документи (з реквізитами) таких платежів чи зарахувань станом на 25.09.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

При цьому повязаність справи полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлю обставини, що впливають за збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Ці обставини мають бути такими, що мають значення для даної справи.

Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі (п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 р., з наступними змінами та доповненнями).

За даних обставин справи, беручи до уваги розходження сум заборгованості Орендаря по орендній платі, наведених у долученому позивачем до даної справи розрахунку позовних вимог (6359,59 грн - заборгованість станом на 31.08.2015 р.) із заявленою до стягнення і, відповідно, стягнутою судом першої інстанції у справі №921/1005/15-г/7 при прийнятті 14.12.2015 р. рішення сумою (9260,59 грн), зважаючи на те, що у період з 17.02.2015 р. по 14.12.2015 р. орендні платежі позивачем нараховувались, а відповідачем сплачувались з врахуванням ПДВ, що факт втрати позивачем з 17.02.2015 р. статусу платника ПДВ, а відповідно безпідставність включення до орендної плати ПДВ встановлено лише під час розгляду даної справи та не досліджувався судом першої інстанції під час прийняття рішення у справі № 921/1005/15/г-7, що дані обставини зводяться до переоцінки доказів та встановлення нових обставин у справі, а не до простих арифметичних розрахунків, враховуючи призначення у справі №921/1005/15-г/7 судом апеляційної інстанції експертизи та, відповідно, наділення її згідно приписів ст. 101 ГПК України повноваженнями щодо перегляду рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, суд прийшов до висновку про необхідність зупинення провадження у справі № 921/83/16-г/8 до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи №921/1005/15-г/7, оскільки результат останньої матиме суттєве значення для вирішення даного спору та вплине на оцінку доказів у даній справі, зокрема, правомірності/безпідставності доводів сторін щодо стану їх розрахунків.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 4-3, 22, 31-34, 43, 79, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 921/83/16-г/8 зупинити до вирішення Львівським апеляційним господарським судом справи №921/1005/15-г/7 та набранням відповідним судовим рішенням законної сили.

2. Зобовязати сторони повідомити суд про результат розгляду справи №921/1005/15-г/7 Львівським апеляційним господарським судом, долучивши судовий акт, що набрав законної сили.

3. Ухвалу направити сторонам у справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Головуючий суддя І.М. Гирила

Суддя Г.З. Андрушків

Суддя С.О. Хома