КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" червня 2016 р. Справа№ 911/791/16

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ропій Л.М.

суддів: Рябухи В.І.

Жук Г.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Печерний С.Л. - представник, дов. № 2-78 від 21.03.2016;

від відповідача: Міщенко О.В. - представник, дов. № 106/408/1 від 25.05.2016;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги

Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз",

Публічного акціонерного товариства "Факел"

на рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016

у справі № 911/791/16 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз"

до Публічного акціонерного товариства "Факел"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 525 000,00 грн.

Розпорядженням Начальника відділу Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 № 09-52/2218/16 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 911/791/16.

Протоколом автоматичної зміни складу колегії суддів від 13.06.2016 визначено наступний склад колегії суддів: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Жук Г.А., Рябуха В.І.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 13.06.2016 апеляційні скарги у справі № 911/791/16 прийняті до провадження колегією суддів у складі: Ропій Л.М. - головуючий суддя, Жук Г.А., Рябуха В.І.

На підставі ст.ст. 77, 99 ГПК України у судовому засіданні 13.06.2016 оголошено перерву до 29.06.2016.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.04.2016 у справі № 911/797/16 позов задоволено; зобов'язано відповідача виконати умови договору про закупівлю робіт за державні кошти № 101201225 від 22.12.2010, в частині виконання робіт етапу № 3 (в частині АГРС-10, АГРС-30) та етапу № 4 в обсягах, визначених технічним завданням (додаток № 1 до договору) та календарним планом (додаток № 2 до договору); підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 150 000,00 грн. пені, 150 000,00 грн. штрафу, 9 253,00 грн. судового збору.

Рішення мотивовано тим, що доказів надання відповідачем позивачу повідомлення про готовність до прийняття робіт Ш етапу по АГРС-10 та АГРС-30, про прострочення виконання яких стверджує у позові позивач, відповідачем не подано; судом відхиляться посилання відповідача на те, що необґрунтована затримка прийняття робіт з боку позивача призвела до затримки виконання та передачі наступних етапів робіт, оскільки, як встановлено судом, додаткову угоду від 30.10.2015 № 7, якою встановлено остаточний строк завершення всіх робіт третього етапу до 21.12.2015, а четвертого етапу - до 31.12.2015, сторонами було підписано після прийняття частини робіт Ш етапу по АГРС-5 (акт № 4-3 від 20.10.2015) відтак, підписуючи вказану додаткову угоду, відповідач був обізнаний із зазначеними обставинами та мав їх врахувати; перевіривши, суд встановив, що правильно розрахований розмір пені за порушення строків виконання робіт по етапу № 3 та по етапу № 4 становить 128 100,00 грн. та 107 100,00 грн., відповідно, враховуючи подання відповідачем клопотання про зменшення неустойки, наявні у справі докази, судом відповідно до п.3 ст.83 ГПК України зменшено розмір штрафу та пені та, відповідно, суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 150 000,00 грн. пені та 150 000,00 грн. штрафу.

Позивач в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016 у справі № 911/791/16 змінити у частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені та штрафу, шляхом прийняття рішення про повне задоволення вказаних позовних вимог, а саме, стягнути з відповідача на користь позивача 231 000,00 грн. пені та 294 000,00 грн. штрафу, в іншій частині судове рішення залишити без змін. Підставами для зміни судового рішення скаржник зазначає невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що у спірних правовідносинах відсутні обставини, що вказують на винятковість даного випадку, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; судом не взято до уваги, що ступінь невиконання зобов'язання відповідачем є високим, причини такого невиконання є неповажними та свідчать про наявність вини відповідача, який навіть не намагався вчинити дії для негайного припинення порушення зобов'язань.

На думку скаржника, обставини щодо скрутного фінансового становища відповідача, відсутність грошових коштів та збитки у господарській діяльності є звичайними ризиками в господарській діяльності, крім того, відповідач жодного разу не повідомив позивача про причини неможливості своєчасного виконання ним своїх зобов'язань перед позивачем.

Як зазначає скаржник, судом надана упереджена оцінка обставинам справи, визнано у даній справи випадок винятковим без урахування інтересів обох сторін, а саме, без урахування високого ступеню невиконання зобов'язань відповідачем.

Відповідач в апеляційній скарзі просить рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016 у справі № 911/791/16 змінити, у частині задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача 150 000,00 грн. та прийняти нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача 20 000,00 грн. пені, а в решті позовних вимог відмовити повністю, з підстав невідповідності висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовуються наступними доводами.

На думку скаржника, висновок суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги позивача виконати всі погоджені роботи по етапах № 3, № 4 згідно з умовами договору та додатків до нього, в редакції додаткових угод, є передчасним та помилковим, оскільки судом не було з'ясовано, чи допускають існуючі між сторонами правовідносини, які виникли після закінчення строку дії договору 31.12.2015, можливість продовження виконання робіт відповідачем в спосіб, раніше визначений умовами договору.

Скаржник вказує на те, що з дня припинення дії умов договору в частині виконання робіт, дія дозволів та регламентів, наданих відповідачу позивачем на підставі діючого договору, втратили свою чинність; із закінченням строку дії договору позивач згідно із положеннями Правил безпечної експлуатації магістральних газопроводів позбавлений права надавати такі дозволи відповідачу, а відповідач, відповідно, позбавлений можливості завершити виконання робіт; з припиненням дії договору відповідач не має правових підстав споряджувати своїх працівників та залучених субвиконавців на об'єкти, що унеможливлює продовження виконання робіт, тому, на думку скаржника, висновок суду про обґрунтованість вимог позивача в частині зобов'язання відповідача виконати роботи по етапах № 3 та № 4 згідно із умовами договору та додатків до нього, є помилковим.

Скаржник посилається на положення ст.607 ЦК України та стверджує про те, що із припиненням строку дії договору в частині виконання робіт з 01.01.2016, втратили чинність положення договору, які регламентують виконання та були правовою підставою виконання робіт, тому встановлене договором зобов'язання припинено неможливістю його виконання.

Скаржник стверджує, що судом помилково встановлено періоди прострочення, включивши до нього період поза межами строку дії договору, оскільки з 01.01.2016 зобов'язання припинено неможливістю його виконання, у зв'язку з чим прострочення виконання робіт по етапу № 3 (2 100 000,00 грн.) в період з 21.12.2015 по 31.12.2015 становить 11 днів, відповідно розмір пені за цей період міг становити 23 100,00 грн., а прострочення виконання робіт по етапу № 4 (2 100 000,00 грн.) відсутнє.

У судових засіданнях 13.06.2016 та 29.06.2016 відповідачем для долучення до матеріалів справи надані копії документів.

Розглянувши подані відповідачем документи, враховуючи ті обставини, що частина із поданих документів складено до прийняття оскаржуваного рішення, без обґрунтування заявником неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, а частина документів складена після прийняття оскаржуваного рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що подані відповідачем документи не відповідають вимогам ст.101 ГПК України, тому не приймаються в якості додаткових доказів.

Розглянувши апеляційні скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

22.12.2010 укладено договір № 101201225 про закупівлю робіт за державні кошти між Дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України, за договором покупцем, та Відкритим акціонерним товариством "Факел", за договором виконавцем, згідно із п.п.1.1, 1.2 якого виконавець зобов'язується у 2010-2012рр. виконати роботи, зазначені в п.1.2 цього договору, а замовник - прийняти і оплатити такі роботи; найменування роботи: Дослідження та розробки в галузі металургії, обробки металів, виробництва машин та устаткування (Розроблення та впровадження у виробництво дослідно-промислових зразків типових блочних автоматичних газорозподільних станцій типу АГРС-5, АГРС-10, АГРС-30); вимоги до виконання робіт визначені в технічному завданні, яке наведено в додатку 1 до цього договору; роботи виконуються виконавцем в обсязі і в строки, зазначені в технічному завданні; використання результатів робіт, отриманих замовником за цим договором, здійснюється на об'єктах відокремлених підрозділів замовника.

Відповідно до п.1.2 Статуту Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз", зареєстрованого 27.12.2012, останнє є правонаступником Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Як вбачається із Свідоцтва № 475700 про державну реєстрацію юридичної особи, Відкрите акціонерне товариство "Факел" ідентифікаційний код 04601469 реорганізоване у Публічне акціонерне товариство "Факел" ідентифікаційний код 04601469 (а.с.83).

Додатковими угодами № 2 від 14.11.2011, № 6 від 03.12.2014 у договорі № 101201225 відповідно змінено найменування сторін.

Згідно із п.п.2.1, 3.1, 3.2 договору № 101201225 виконавець повинен передати замовнику роботи, якість яких відповідає технічним вимогам і якісним характеристикам, визначеним в технічному завданні, умовам цього договору; ціна цього договору визначається кошторисом, який наведений в додатку 2 до цього договору, 76 099 200,00 грн., в тому числі ПДВ - 12 683 200,00 грн.; ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Відповідно до п.5.1 договору № 101201225 строк виконання робіт: з дати укладання цього договору до 31.12.2012; строки виконання робіт зазначені в календарному плані виконання робіт, який наведений в додатку 1 до цього договору.

В розділі У1 договору № 101201225 передбачено, що замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати виконані роботи, приймати виконані роботи згідно з актами приймання-передачі робіт, передати виконавцеві необхідну для виконання робіт інформацію; виконавець зобов'язаний забезпечити виконання робіт в обсязі та строки, встановлені цим договором, у разі необхідності одержати на власний ризик і за свій рахунок дозвільні документи для виконання робіт, передбачених цим договором.

Сторонами за договором № 101201225 погоджено додатки до цього договору: №1 технічне завдання та додатки до технічного завдання, № 1 "Попередні вимоги до АГРС та ТЗ на НДР "Перелік робіт, специфікації матеріальних ресурсів та обладнання, вимоги до обладнання, технічні характеристики", додаток № 2 календарний план виконання роботи; додаток № 2 до договору № 101201225 "Кошторис на розробку та впровадження на виробництві дослідно-промислового зразка АГРС-5", додаток № 3 до договору "Протокол погодження договірної ціни".

03.12.2014 сторонами погоджено: редакцію додатку № 2 до технічного завдання "Календарний план виконання роботи "Розроблення та впровадження у виробництво дослідно-промислових зразків типових блочних автоматичних газорозподільних станцій типу АГРС-5, АГРС-10, АГРС-30".

25.01.2011, 28.04.2012, 29.09.2012 сторонами укладені додаткові угоди до договору № 101201225, якими погоджено прийняти календарний план виконання роботи у нових редакціях.

30.11.2012 сторонами укладено додаткову угоду № 5 від 30.11.2012 до договору № 101201225, згідно із якою п.п.5.1, 10.1 викладено у новій редакції, погоджено, що строк виконання робіт: з моменту укладання цього договору до 31.12.2014, строки виконання робіт зазначені в календарному плані виконання робіт, який наведений в додатку 1 до цього договору; цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє в частині виконання робіт до 31.12.2014, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення; також погоджено викласти додаток № 1 "Технічне завдання" у новій редакції.

03.12.2014 сторонами укладено додаткову угоду № 6 до договору № 101201225, відповідно до якої п.п.5.1, 10.1 викладено у новій редакції, згідно із якою строк виконання робіт: з дати укладання цього договору до 31.12.2015; цей договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє у частині виконання робіт до 31.12.2015, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення; внесено зміни у додаток 2 до технічного завдання на науково-дослідну роботу (календарний план виконання роботи) виклавши його у новій редакції, що додається до договору і є його невід'ємною частиною

30.10.2015 сторонами укладено додаткову угоду № 7 до договору № 101201225, якою внесено зміни у додаток 2 до технічного завдання (календарний план виконання роботи), виклавши його у новій редакції, що додається до договору і є його невід'ємною частиною.

Відповідно до календарного плану виконання роботи "Розроблення та впровадження у виробництво дослідно-промислових зразків типових блочних автоматичних газорозподільних станцій типу АГРС-5, АГРС-10, АГРС-30", у редакції додаткової угоди від 30.10.2015, виконання роботи по етапу 3 повинно бути закінчено до 21.12.2015, а виконання робіт етапу 4 - до 31.12.2015.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем виконані роботи, передбачені договором № 101201225, не повністю. Позивачем надані до матеріалів справи копії актів здавання-приймання робіт за договором № 101201225: № 1/1 від 27.06.2012 -1 етапу (в частині АГРС-5), № 1/2 від 27.06.2012 - 1 етапу (в частині АГРС-10), № 1/3 від 27.06.2012 1 етапу (в частині АГРС-30), № 2-1/1 від 30.10.2013 - 2-го етапу (в частині АГРС-5), № 2-1/2 від 30.10.2013 - 2-го етапу (в частині АГРС-10), № 2-1/3 від 27.12.2012 -2-го етапу (в частині АГРС-30), № 3/2/2 від 23.12.2013 - 2-го етапу (в частині АГРС-10), № 3-2/3 від 30.10.2013 - 2-го етапу (в частині АГРС-30), № 4-3 від 20.10.2015 - 3-го етапу (в частині АГРС-5).

У позовній заяві позивач стверджує про те, що відповідачем не виконано частину робіт по 3-му етапу в частині робіт по АГРС-10, АГРС-30 та повністю не виконані роботи по 4-му етапу робіт, передбачених календарним планом виконання робіт, який є додатком 2 до додатку 1 договору "Технічне завдання", в редакції від 30.10.2015 зі змінами, внесеними додатковою угодою № 7 від 30.10.2015.

Відповідно до ст.892 ЦК України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її; договір може охоплювати весь цикл проведення наукових досліджень, розроблення та виготовлення зразків або його окремі етапи.

В ч.1 ст.894 ЦК України встановлено, що виконавець зобов'язаний передати, а замовник прийняти та оплатити повністю завершені науково-дослідні або дослідно-конструкторські та технологічні роботи; договором можуть бути передбачені прийняття та оплата окремих етапів робіт або інший спосіб оплати.

Згідно із п.п.1, 2 ч.1 ст.897 ЦК України виконавець за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт зобов'язаний: виконати роботи відповідно до погодженої із замовником програми (техніко-економічних показників) або тематики і передати замовникові результат у строк, встановлений договором; додержувати вимог, пов'язаних з охороною прав інтелектуальної власності.

У матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем виконано та передано позивачу відповідно до договору № 101201225 із додатками та додатковими угодами до цього договору, частину робіт по 3-му етапу в частині робіт по АГРС-30 та роботи по 4-му етапу робіт.

Відповідно до ч.1 ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, у тому числі, неустойкою.

Як встановлено в ч.1 ст.230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

В п.7.3 договору № 101201225 сторони погодили умови про те, що за порушення строків виконання робіт виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі 0,1 відсоток від вартості робіт, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості; сплата пені, штрафу не звільняє виконавця від виконання робіт.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок розміру пені та штрафу, нарахованих відповідачу за прострочення виконання договірних зобов'язань.

Застосування пені та штрафу за порушення зобов'язання не суперечить нормам чинного господарського законодавства, про що свідчать, зокрема, положення ст.231 ГК України.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши розрахунок позивача, з урахуванням зазначених позивачем періодів, вважає суми 231 000,00 грн. пені та 294 000,00 грн. штрафу правильними.

25.04.2016 відповідачем до суду першої інстанції подано клопотання про зменшення розміру неустойки, заявленої позивачем до стягнення на 500 000,00 грн., а саме, пені до 20 000,00 грн., а штрафу - до 5 000,00 грн., посилаючись на ті обставини, що позивачем не надано доказів про спричинення збитків діями відповідача; внаслідок інфляційних втрат відповідач, продовжуючи виконувати роботи, несе збитки; підтвердженням відсутності у відповідача власних обігових коштів, достатніх для продовження виконання робіт є дані офіційно оприлюдненої інформації про основні показники фінансово-господарської діяльності відповідача за 2014, 2015рр., згідно із якою чистий збиток становив за 2014р. - 9 032 тис.грн., за 2015р. - 12 622 тис.грн.; на поповнення обігових коштів укладено кредитні договори; віднесення ПАТ КБ "Хрещатик" до категорії неплатоспроможних ускладнило фінансовий стан відповідача; порушення строків виконання робіт в даному випадку обумовлено складністю робіт, а не протиправними діями чи недбальством; сума заявленої позивачем неустойки є надмірною.

До клопотання відповідачем надані підтверджуючі документи, у тому числі листування із позивачем, зокрема, щодо проведення приймальних випробувань АГРС.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Згідно із ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Із урахуванням усіх обставин справи, зважаючи на ступінь виконання зобов'язання боржником, майновий стан відповідача, ту обставину, що відсутні докази спричинення збитків позивачу порушенням зобов'язання, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для застосування норми п.3 ч.1 ст.83 ГПК України, часткового задоволення клопотання відповідача, та зменшення розміру неустойки, яка підлягає стягненню, до сум 150 000,00 грн. пені та 150 000,00 грн. штрафу.

Доводи апеляційних скарг є такими, що не відповідають нормам законодавства та не ґрунтуються на матеріалах справи, зважаючи на викладене та враховуючи наступні обставини.

Договір № 101201225 із додатками та додатковими угодами є чинним, докази визнання цього договору недійсним або розірвання у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, невиконані відповідачем зобов'язання за договором № 101201225 із додатками та додатковими угодами не є припиненими.

Посилання відповідача на норму ст.607 ЦК України безпідставне, оскільки відповідачем не доведено матеріалами справи об'єктивну неможливість одержання відповідачем дозвільних документів, необхідних для виконання зобов'язань, передбачених договором № 101201225 із додатками та додатковими угодами. Договором № 101201225 до обов'язків відповідача віднесено одержання у разі необхідності на власний ризик і за свій рахунок дозвільних документів для виконання робіт, передбачених цим договором (п.6.3.3 п.6.3).

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав, встановлених нормами законодавства та відповідно до матеріалів справи, для задоволення апеляційних скарг та скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 26.04.2016 у справі № 911/791/16 залишити без змін, апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" та Публічного акціонерного товариства "Факел" залишити без задоволення.

2. Справу № 911/791/16 повернути до Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Л.М. Ропій

Судді В.І. Рябуха

Г.А. Жук