ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" червня 2016 р.№ 916/970/16
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів В.Т. Пироговського, Л.О. Будішевської

при секретарі судового засідання: А.В. Земляк

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином

від відповідача - Ю.С. Баліцька

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2

на ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016 року про відмову у прийнятті позовної заяви № 916/970/16

за позовом ОСОБА_2

до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва Сергія Олександровича

про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016р. ОСОБА_2 звернувся до місцевого господарського суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ІМЕКСБАНК» Гаджиєва Сергія Олександровича про:

-визнання протиправною відмову відповідача стосовно не включення ОСОБА_2 в реєстр акцептованих вимог кредиторів шляхом внесення змін та не подання змін реєстру акцептованих вимог кредиторів на затвердження виконавчої дирекції Фонду;

-зобов'язання відповідача шляхом внесення змін включити ОСОБА_2 в реєстр акцептованих вимог кредиторів - вкладників ПАТ «ІМЕКСБАНК» четвертої черги, які мають право на відшкодування грошових коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку №999-00169366 від 24.09.2014р. в іноземній валюті, зі сплатою відсотків у відповідності до п.4.6. договору;

-зобов'язання відповідача подати зміни реєстру акцептованих вимог кредиторів включення інформації стосовно ОСОБА_2 як вкладника четвертої черги, які мають право на відшкодування грошових коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором банківського рахунку №999-00169366 від 24.09.2014р. в іноземній валюті, зі сплатою відсотків у відповідності до п.4.6. договору на затвердження виконавчій дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.04.2016р. (суддя Степанова Л.В.) відмовлено в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України, у зв'язку з тим, що дана позовна заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач 16.05.2016р. звернувся з апеляційною скаргою, яка повернута без розгляду ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2016р. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

Усунувши недоліки, позивач 31.05.2016р повторно звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати, справу направити на розгляд до місцевого господарського суду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.06.2016р. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою скаржнику відновлено пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження та зобов'язано останнього надати суду оригінал позовної заяви з додатками, що подавалися до суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив. Останній у своєму клопотанні просив закрити провадження у справі, у зв'язку з тим, що даний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач виконав вимоги ухвали суду від 10.06.2016р. та у своєму клопотанні просив розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

У п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 із змінами і доповненнями встановлено, що відповідно до статей 1 і 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовними заявами заінтересованих підприємств і організацій, у тому числі громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, державних та інших органів, що звертаються до господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України, а також прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах громадянина або держави. У встановлених законодавчими актами України випадках справу може бути порушено за заявою громадянина, який не є суб'єктом підприємницької діяльності.

Статтею 12 ГПК України встановлено, що господарським судам підвідомчі: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів; 2) справи про банкрутство; 3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції; 4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів; 5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери; 6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів; 7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України; 8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

За приписами ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Звертаючись до господарського суду Одеської області з даним позовом, ОСОБА_2 зазначив, що Одеським окружним адміністративним судом винесено ухвалу про відмову в прийнятті адміністративного позову ОСОБА_2 до відповідача Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ІМЕКСБАНК» про визнання протиправними дій та зобов'язання вчинити певні дії. Така відмова обґрунтована постановою Верховного Суду України від 16.02.2016р. у справі №826/2043/15 за позовом Управління Пенсійного Фонду України у Васильківському районі Дніпропетровської області до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо ліквідації ПАТ «Брокбізнесбанк» - К.О.В. про визнання протиправними дій, зобов'язання вчинити певні дії, згідно якої даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, питання про захист свого права у разі його порушення банком, який перебуває на стадії ліквідації, підлягає розгляду в порядку господарського судочинства згідно правил підсудності, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції виходив із суб'єктного складу учасників спору (позивачем є фізична особа, що не є суб'єктом підприємницької діяльності) та характеру спірних правовідносин.

Судова колегія не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду слідуюче.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Закону України від 14.05.1992р. № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» законодавство про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом при розгляді судом справи про визнання неплатоспроможним (банкрутом) банку застосовується з урахуванням норм законодавства про банки і банківську діяльність.

Статтею 1 Закону «Про банки і банківську діяльність» встановлено, що цей Закон визначає структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків.

У п. 6 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що ліквідація банку - процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

За змістом п. 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» із змінами і доповненнями до компетенції господарських судів віднесено розгляд усіх справ про банкрутство, а також справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, за певними винятками (пункт 7 частини першої статті 12 ГПК). Зазначені справи відповідно до частини другої статті 4 1 ГПК розглядаються в порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законами України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та «Про банки і банківську діяльність».

Проаналізувавши означені норми та враховуючи приписи ст. 12 ГПК України, судова колегія вважає, що спори, які виникають на стадії ліквідації (банкрутства) банку підвідомчі господарським судам України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що суб'єктний склад сторін по справі не відповідає вимогам ст. 1 ГПК України, наслідком чого є неможливість вирішення даного спору в порядку господарського судочинства, а відтак ухвала суду від 14.04.2016 року про відмову у прийнятті позовної заяви № 916/970/16 підлягає скасуванню із передачею позовних матеріалів на розгляд господарського суду Одеської області.

Керуючись ст. ст. 99, 105, 106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 14.04.2016р. за вих. № 916/970/16 про відмову у прийнятті позовної заяви скасувати, позовну заяву передати на розгляд господарському суду Одеської області.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 24.06.2016р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя В.Т. Пироговський

Суддя Л.О. Будішевська