ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 червня 2016 року Справа № 906/29/16

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. - головуючого,
Саранюка В.І.,
Татькова В.І.,

розглянувши матеріали касаційної скаргиЮридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited"
на ухвалу на ухвалу господарського суду Житомирської області від 14.01.2016 Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016
у справі№ 906/29/16
господарського судуЖитомирської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1) Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"; 2) Публічного акціонерного товариства "Бердичівська фабрика одягу"
провизнання права компанії на зарахування контрольного пакету акцій ПАТ "Бердичівська фабрика одягу"

В с т а н о в и В :

Подана юридичною особою Великобританії компанією "Vuldi Clothing Limited" касаційна скарга на ухвалу господарського суду Житомирської області від 14.01.2016 та ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 906/29/16 не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ГПК України сторони, прокурор, треті особи, особи, які не брали участі у справі, але щодо яких суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати касаційну скаргу на: рішення місцевого господарського суду після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду; ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, ухвали місцевого господарського суду можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, ухвала господарського суду Житомирської області від 14.01.2016 у справі № 906/29/16 в апеляційному порядку по суті не переглядалась.

За таких обставин, у касаційної інстанції відсутні процесуально-правові підстави для прийняття до провадження касаційної скарги на ухвалу суду першої інстанції без перегляду її в апеляційному порядку, у зв'язку з чим у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 14.01.2016 у справі № 906/29/16 слід відмовити.

Щодо оскарження юридичною особою Великобританії компанією "Vuldi Clothing Limited" ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 906/29/16, слід зазначити таке.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України та підлягає поверненню з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 111 ГПК України касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Однак підпис генерального директора компанії "Vuldi Clothing Limited" ОСОБА_6 на касаційній скарзі не є оригіналом, про що складено акт Вищого господарського суду України № 08.03-14/67 від 14.06.2016.

А саме, у вказаному акті Вищого господарського суду України зазначено про те, що під час розкриванні поштового відправлення, яке надійшло від Рівненського апеляційного господарського суду супровідним листом № 28/906/29/16/2881/16 від 23.05.2016, виявлено, що на касаційній скарзі ксерокопія підпису ОСОБА_6 та на аналогічній касаційній скарзі відсутній електроно-цифровий підпис.

Зазначена обставина є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Згідно ч.1 ст.1111 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала касаційну скаргу, надсилає іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів, які у цієї сторони відсутні.

Пунктом 3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п.3 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Юридична особа Великобританії компанія "Vuldi Clothing Limited" до касаційної скарги на підтвердження доказів направлення копії касаційної скарги сторонам у даній справі надано копії фіскальних чеків та опису вкладення до цінного листа, які не можуть вважатися належними доказами надсилання сторонам у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів.

Неповідомлення сторін у справі про звернення із касаційною скаргою порушує процесуальні права цих сторін, принципи рівності та змагальності, закріплені статтями 42, 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Відповідно до ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Порядок та розмір справляння судового збору встановлений Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011, що набрав чинності 01.11.2011.

01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" № 484-VІІІ від 22.05.2015, яким до Закону України "Про судовий збір" було внесено зміни, зокрема щодо розміру ставок судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно пп.7 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" передбачено, що мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2016 становить 1378 грн.

Відповідно належний розмір судового збору на момент подання касаційної скарги на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 906/29/16 господарського суду Житомирської області становить 1378 грн.

Вищим господарським судом України встановлено, що заявником касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому законом порядку і розмірі за подання касаційної скарги та одночасно заявлено клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору.

В обґрунтування заявленого клопотання скаржник, зокрема, зазначає, що майновий стан компанії "Vuldi Clothing Limited", після її умовного, за судовим рішенням, відновлення в реєстрі компаній Великої Британії, є сталою величиною з моменту попереднього припинення компанії "Vuldi Clothing Limited" до її повної ліквідації відповідно до рішення компетентного суду Великої Британії від 12.04.2011, що не дозволяє здійснити оплату судового збору на момент подачі касаційної скарги та в зв'язку з цим просить відстрочити та звільнити від сплати судового збору.

Стосовно заявленого скаржником клопотання про відстрочення та звільнення від сплати судового збору за подання вказаної касаційної скарги колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст.8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В розділі 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013, зі змінами і доповненнями, зазначено, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В пункті 3 Інформаційного листа Вищого господарського суду України, від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" зазначено, що за змістом положень статті 8 Закону питання про відстрочення та розстрочення судом сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати з підстав майнового стану сторони вирішується судом в кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження того, що майновий стан сторони перешкоджає сплаті нею судового збору в установленому порядку і розмірі, а також на засадах рівності всіх учасників судового процесу (в тому числі й органів державної влади) перед законом і судом.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 129 Конституції України закріплено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

При цьому право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (див. рішення Європейського суду з прав людини у справі Пелевін проти України, № 24402/02 від 20.05.2010).

Оскільки відстрочення та звільнення від сплати судового збору є правом господарського суду, яким суд користується за наявності виключних обставин, яких у даному випадку скаржником не доведено. Колегія суддів касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення клопотання скаржника про відстрочення та звільнення від сплати судового збору з огляду на те, що стала величина майнового стану компанії не є тією виключною обставиною, з якою Закон пов'язує наявність у господарського суду права відстрочити сплату судового збору або звільнити особу, яка звертається до суду, від його сплати.

За таких обставин до касаційної скарги не додано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, що є підставою для повернення касаційної скарги згідно п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" у частині оскарження ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 906/29/16 підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 86, 107, 111, п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В :

Відмовити юридичній особі Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" у прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Житомирської області від 14.01.2016 у справі № 906/29/16.

Касаційну скаргу юридичної особи Великобританії компанії "Vuldi Clothing Limited" на ухвалу Рівненського апеляційного господарського суду від 21.03.2016 у справі № 906/29/16 господарського суду Житомирської області повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя С. Самусенко

Судді: В. Саранюк

В. Татьков