РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2016Справа №910/7952/16

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім";
До Державної казначейської служби України;
Простягнення 22 142,32 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:не з'явилися;
Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного бюджету України через Державне казначейство України 22 142,32 грн. матеріальної шкоди, завданої протиправним рішенням та діями Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України.

Провадження у справі за вказаними вимогами було порушено ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016 № 910/7952/16, яку призначено до розгляду на 31.05.2016.

17.05.2016 від позивача до суду надійшли письмові пояснення розрахунку ціни позову, у тексті яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" клопотало перед судом про розгляд справи за відсутності представника.

У судове засідання, призначене на 31.05.2016, відповідач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи. Враховуючи клопотання позивача про розгляд справи за відсутності представника, приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору, відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Як вбачається з позовної заяви і пояснень позивача, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" обґрунтовуються ч. 1 ст 1166 та ст. 1174 Цивільного кодексу України і стосуються відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями Запорізької митниці Міністерства доходів і зборів України про визначення митної вартості товару (завищення), які були визнані протиправними і скасовані в судовому порядку, що свідчить про протиправність поведінки державного органу. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та завданою позивачеві шкодою останній вбачає у необхідності сплати завищеної суми митної вартості товарів.

За розрахунком позивача, така сума становить 22 142,32 грн.

На підтвердження заявлених вимог до позовної заяви було приєднано рішення про коригування митної вартості товарів та вантажно-митну декларацію.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2015 року у справі № 808/3871/15 визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці про коригування митної вартості товарів №112050000/2015/000023/2 від 03.02.2015 р.

Відповідно до преамбули та ст. 6 параграфу 1 Конвенції про захист прав та свобод людини, згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 у справі за заявою № 48553/99 "Совтрансавто-Холдінг" проти України", а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 у справі за заявою № 28342/95 "Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

У силу ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

При цьому, згідно з п. 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Таким чином, обставини встановлені Запорізьким окружним адміністративним судом не можуть бути поставлено під сумнів.

У постанові від 25.11.2015 № 808/3871/15 встановлено наступне.

Між позивачем та компанією Shandong Taihe Chemicals Co., Ltd укладено контракт №14143/ІМ від 11.02.2014 на поставку товару визначеного в специфікаціях. 25 листопада 2014 року між позивачем та компанією Shandong Taihe Chemicals Co., Ltd укладено додаток 10 до контракту №14143/ІМ від 11.02.2014 на поставку товару поліакрилова кислота, сополімеру акрилової кислоти та 2-акриламідо-2-метілпропан сульфонової кислоти, натрієвої солі диетилен триамін пента (метилен фосфорна кислота), відповідно до п.5.1 якого загальна вартість партії товару складає 22079,00 доларів США. З наданого до матеріалів справи комерційного інвойсу, судом встановлено, що позивачем придбавалось 3 види товару поліакрилова кислота (ПАА) в кількості 6000 кг, за ціною 1,020 доларів США за кг товару; сополімер акрилової кислоти та 2-акриламідо-2-метілпропан сульфонової кислоти (АК/АМПС) в кількості 11000 кг, за ціною 1,090 доларів США за кг товару; натрієва сіль диетилен триамін пента (метилен фосфорна кислота) (DTPMP.Nax) в кількості 3240 кг, в кількості 3240 кг, за ціною 1,225 доларів США за кг товару.

02 лютого 2015 року позивачем засобами електронного звязку, для митного оформлення зазначеного імпортованого товару подано до Запорізької митниці митну декларацію №112050000/2015/001350, в якій позивачем заявлено митну вартість імпортованого товару за першим методом визначення митної вартості товару (за ціною договору).

Митний орган при перевірці поданих документів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару, містять розбіжності, а саме: з метою підтвердження транспортних витрат до митного оформлення надано лист ТОВ «Юнімар Логістік» від 26.01.2015 №260115/2, але в коносаменті №MSCUQY269352 від 17.12.2014 та інших наданих до митного оформлення документах відсутнє будь-яке посилання на зазначене підприємство. Договір про транспортно-експедиційні послуги №10/02/14 від 10.02.2014 між ТОВ «Юнімар Логістік» та ТОВ «Логіст-Хім» не містить будь-яких кількісних чи вартісних показників, які дають можливість визначити вартість перевезення зазначеної партії товарів та ідентифікувати його з даною зовнішньо-економічною операцією. Згідно коносаменту №MSCUQY269352 від 17.12.2014 зазначено, що агентом є підприємство «MSC Ukraine», але від даного підприємства не надано документів, що підтверджують вартість транспортування товарів.

З цих підстав, у зв'язку із наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, митницею 02.02.2015 направлено електронне повідомлення декларанту, із зазначенням про наявність у поданих до митного оформлення документах розбіжностей та про необхідність надання наступних додаткових документів: каталоги, специфікації виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; інші документи для підтвердження митної вартості за бажанням декларанта.

03.02.2015 позивач повідомив митний орган, що запитані документи позивач надати не може за їх відсутності, а також просить вважати дане повідомлення про відсутність запитуваних документів відмовою у розумінні пп.6 п.2 ст.255 Митного кодексу України.

03.02.2015 року Запорізькою митницею Міністерства доходів і зборів України винесено рішення про коригування митної вартості товарів № 112050000/2015/000023/2, яким ціна товару була збільшена внаслідок застосування другорядного методу визначення митної вартості товару.

Позивач, не погодився з прийнятим рішенням, але з метою випуску у вільний обіг товарів скористався правом наданим ч. 3 ст. 52 Митного кодексу України та оформив 04.04.2015 нову вантажно-митну декларацію за формою МД-2 № 112050000/2015/001440.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення шкоди, Товариство з обмеженою відповідальністю "Логіст-Хім" вказує, що за митною декларацією № 112050000/2015/001350 підлягало сплаті 60 946,78 грн. (0,00 + 60 946,78). Проте її не було оформлено внаслідок прийняття митним органом рішення № 112050000/2015/000023/2 та оформлено митну декларацію № 112050000/2015/001440, за якою було перераховано 83 089,10 грн. (4321,01+75106,39+3661,70) і різниця у митних платежах після скасування протиправного рішення складає 22 142,32 грн.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, де вказується, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також, позивач зазначає про необхідність застосування ст. 1173 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Порядок повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, який підлягає обов'язковому застосуванню при вирішення заявленого спору, затверджений наказом Державної митної служби України від 20.07.2007 № 618 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2007 за № 1097/14364.

Розділом 3 вказаного нормативного документу регламентовано процедуру повернення з Державного бюджету України митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами та вказано, що для їх повернення з Державного бюджету України платником податків до загального відділу митного органу, яким здійснювалось оформлення митної декларації, подається заява довільної форми, яка підписується керівником і головним бухгалтером суб'єкта господарської діяльності або фізичною особою.

Заява може бути подана не пізніше 1095-го дня, наступного за днем зарахування коштів до Державного бюджету України.

У заяві зазначаються причини повернення коштів, реквізити банку, найменування та код за ЄДРПОУ платника податків - юридичної особи, або прізвище, ім'я та по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті) та напрям перерахування коштів:

а) для повернення платнику податків - на поточний рахунок платника податків в установі банку;

б) для подальших розрахунків як передоплата або грошова застава:

на депозитний рахунок 3734;

на банківський рахунок 2603;

в) для повернення фізичній особі в готівковій формі, якщо такі кошти вносилися готівкою, - на банківський рахунок 2603;

г) для погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, незалежно від виду бюджету.

До заяви додаються: аркуші з позначенням "3/8" комплектів бланків митних декларацій форм МД-2 і МД-3 і доповнення (у разі їх оформлення) або другий аркуш оформленої посадовою особою митного органу уніфікованої митної квитанції МД-1, за якою помилково та/або надмірно сплачено митні та інші платежі; документи, що підтверджують суму помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів; документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяв про повернення надмірно сплачених митних та інших платежів, у випадках, передбачених в абз. 3 - 8 цього пункту.

Заява, що зареєстрована в загальному відділі, після розгляду керівником (заступником керівника) митного органу разом з пакетом документів передається до Відділу для перевірки обґрунтованості повернення заявлених сум.

Відділ перевіряє факт перерахування митних та інших платежів з відповідного рахунку до Державного бюджету України та наявність переплати.

Для підготовки висновку про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Висновок про повернення), керівництвом Відділу за потреби ініціюється проведення перевірки в митному органі щодо правильності митного оформлення із залученням відповідних підрозділів митного органу. Порядок і форма складання документа, у якому відображатимуться результати перевірки, визначаються наказом Державної митної служби України.

Супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України, Реєстр висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, підготовлений відповідно до п. 5 Порядку взаємодії митних органів з органами Державного казначейства України в процесі повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи, затвердженого наказом Державної митної служби України та Державного казначейства України від 20.07.2007 № 611/147, Висновок про повернення з оригіналом заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України, підписаний начальником (заступником начальника) Відділу та зареєстрований у журналі реєстрації висновків про повернення з Державного бюджету України помилково та/або надмірно зарахованих до бюджету митних та інших платежів, контроль за справлянням яких покладається на митні органи (далі - Журнал реєстрації висновків про повернення коштів з Держбюджету), разом з документом, у якому відображаються результати перевірки, подаються керівнику (заступнику керівника) митного органу для прийняття остаточного рішення про повернення коштів.

Керівник (заступник керівника) митного органу на підставі результатів перевірки (у разі її проведення) підписує Висновок про повернення, Реєстр висновків про повернення та супровідний лист, адресований органу Державного казначейства України (далі - пакет документів на повернення коштів).

Пакет документів на повернення коштів передається до Загального відділу для реєстрації та відправки до органу Державного казначейства України.

Копія Висновку про повернення, оригінал заяви платника податків про повернення коштів з Державного бюджету України та документ, у якому відображаються результати перевірки заяви платника, залишаються у Відділі для контролю.

Висновок про повернення платникам податків помилково та/або надмірно сплачених митних та інших платежів повинен бути прийнятий митним органом не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення 20-денного строку з дня подання платниками податків заяви.

Суми митних та інших платежів, перераховані митними органами на рахунки з обліку доходів, відкриті в територіальних органах Державного казначейства, які підлягають поверненню за рішенням суду, повертаються у порядку, визначеному Державною митною службою України та Державним казначейством України.

За відсутності підстав для повернення коштів у встановленому порядку готується та надсилається заявнику письмова обґрунтована відповідь.

З аналізу описаних положень Порядку повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами слідує, що обов'язковою умовою повернення коштів з Державного бюджету України є подання заяви платником, складання митним органом висновку про повернення платнику надмірно сплачених коштів та його передача з супровідним листом до відповідного органу Державного казначейства України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2016 р. зобов'язано позивача надати суду докази дотримання Порядку повернення платника податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, який затверджений наказом Державної митної служби № 618 від 20.07.2007 року.

Позивачем не було виконано вимог ухвали суду, жодних доказів на підтвердження своєчасного звернення позивача до митного органу з заявою для повернення надмірно сплачених сум та документів, що вимагаються Порядком повернення платникам податків коштів, що обліковуються на відповідних рахунках митного органу як передоплата, і митних та інших платежів, помилково та/або надмірно сплачених до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється митними органами, ТОВ "Логіст-Хім" суду подано не було.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог ті заперечень.

За відсутності звернення позивача до митного органу з заявою для повернення надмірно сплачених коштів, а відповідно відсутності висновку митного органу про повернення надмірно сплачених митних платежів, Державне казначейство України не має правових підстав та достатніх передумов для вчинення дії з повернення платнику податків надмірно сплачених сум митних платежів незважаючи на наявність судового рішення про визнання протиправним і скасування рішення митного органу про невірне визначення митної вартості товарів.

За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення з Державного бюджету України надмірно сплачених митних платежів видаються передчасними, оскільки право на їх повернення виникає лише на підставі висновку про повернення надмірно сплачених митних платежів, після звернення з відповідною заявою до митного органу.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги судом відхиляються, а судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32-38 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.06.2016 р.