ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р. Справа № 914/352/16

Розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм

до Фермерського господарства Бекас

про стягнення 22509,79 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: не зявився;

від відповідача: не зявився.

обставини справи:

18.04.2016 року до Господарського суду Київської області на підставі ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України з Господарського суду Львівської області, за встановленою підсудністю, надійшли матеріали справи № 914/352/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм до Фермерського господарства Бекас про стягнення 22509,79 грн.

Згідно автоматизованого розподілу справ, справу № 914/352/16 передано до провадження судді Господарського суду Київської області Карпечкіну Т.П. для розгляду справи по суті.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 20.04.2016 року справу № 914/352/16 прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду на 16.05.2016 року.

16.05.2016 року через канцелярію суду від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 20.04.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 16.05.2016 року представник відповідача не зявився, вимог ухвали Господарського суду Київської області від 20.04.2016 року не виконав, у звязку з чим, розгляд справи відкладався до 13.06.2016 року.

В судове засідання, яке відбулось 13.06.2016 року представники сторін не зявилися, відповідач вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 20.04.2016 року не виконав, сторони про причини неявки в судове засідання суд не повідомили. Розгляд справи відкладався до 21.06.2016 року.

Представники сторін в судове засідання 21.06.2016 року не зявилися, відповідач вимоги суду не виконав, витребувані документи та письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

09.01.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм (позивач, Постачальник) та Фермерським господарством Бекас (відповідач, Покупець) було укладено Договір на поставку товарів № 80 (далі Договір), відповідно до п. 1.1 якого Постачальник приймає на себе зобовязання з поставки Покупцеві ветеринарних препаратів та інших товарів (далі - Продукція), а Покупець зобовязується прийняти та оплатити Продукцію в порядку і на умовах передбачених Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунки за поставлену Продукцію здійснюються Покупцем на підставі рахунків Постачальника шляхом відстрочки платежу на 7 днів або передплатою.

Ціна на поставлену Продукцію установлюється Постачальником. Ціни на Продукцію вказуються в рахунку-фактурі (п. 4.2 Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 9.1 Договору).

Даний Договір діє до 31.12.2013 року (п. 9.2 Договору).

У випадку відсутності письмової заяви будь-якої із Сторін за 30 календарних днів до дати, вказаної в п. 9.2 Договору про припинення зобовязань за Договором (з повідомленням іншої сторони), Договір автоматично продовжується до 31.12.2014 року (п. 9.3 Договору).

На виконання зобовязань за Договором позивачем в грудні 2014 року поставлено відповідачу товар на загальну суму 28800,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи видатковою накладною № 2782 від 10.12.2014 року, яка підписана представниками сторін та скріплена їх печатками, та довіреністю на отримання ТМЦ № 00041 від 09.12.2014 року. Факт поставки Товару відповідачем не заперечено та не спростовано.

Незважаючи на положення чинного законодавства України та умови Договору (п. 4.1) про розрахунок шляхом відстрочки платежу на 7 днів або передплатою, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий Товар не оплатив, розрахувався частково на суму 6290,21 грн., у звязку з чим, за ним утворилась прострочена заборгованість в сумі 22509,79 грн., що відповідачем не заперечено і не спростовано.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч.2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до п. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт поставки Товару та його неоплати відповідачем на суму 22509,79 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

За наслідками розгляду спору суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачем доведені та обґрунтовані, відповідачем не заперечені та не спростовані, тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на відповідача в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фермерського господарства Бекас (09113, Київська область, м. Біла Церква, вул. Фастівська, 23, код 22191416) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АТ Біофарм (61057, АДРЕСА_1, код 23317811) 22509 (двадцять дві тисячі пятсот девять) грн. 79 коп. боргу та 1378 (одна тисяча сімдесят вісім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 29.06.2016 р.

Суддя Т.П. Карпечкін