ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" липня 2016 р. Справа № 926/1443/16

За позовом департаменту економіки Чернівецької міської ради, м. Чернівці

до Громадської організації Чернівецька обласна федерація ОСОБА_1Т.Ф., м. Чернівці

про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 1942,90 грн.

Суддя Т.І. Ковальчук

Представники:

Позивача ОСОБА_2, дов. № 02/01-17/1776 від 01.12.2014 р.

Відповідача не зявився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення 1942,90 грн. заборгованості за договором оренди № 220 від 08.12.2014 р., у тому числі 1721,84 грн. орендної плати та 221,06 грн. пені.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що, уклавши з позивачем договір оренди нерухомого майна № 220 від 08.12.2014 р., відповідач не виконував договірні зобовязання зі сплати орендної плати, в звязку з чим утворилася заявлена до стягнення заборгованість та нарахована пеня за прострочку виконання грошового зобовязання.

Провадження у справі порушено ухвалою від 09.06.2016 р., справу до розгляду в судовому засіданні призначено на 23.06.2016 р. за участю представників сторін, позивача зобовязано надати оригінал поштової квитанції про надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві, провести звірку розрахунків з відповідачем, акт звірки надати суду, відповідача зобовязано надати відзив на позов та докази в його обґрунтування.

У судове засідання 23.06.2016 р. представник відповідача не зявився без повідомлення причин неявки, відзиву на позов не надійшло, надіслана відповідачеві ухвала від 09.06.2016 р. повернулася без вручення з відміткою підприємства звязку, що адресат за зазначеною адресою не проживає.

Представник позивача в судовому засіданні 23.06.2016 р. надав оригінал поштової квитанції про надіслання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачеві, пояснив, що акт звірки відповідачеві також надіслано, однак відповіді не отримано, про що також подав відповідні докази.

Ухвалою від 23.06.2016 р. розгляд справи в судовому засіданні відкладено на 07.07.2016 р. за участю сторін, відповідача зобовязано надати відзив на позов та забезпечити участь повноважного представника в судовому засіданні, попереджено відповідача про можливі наслідки неявки представника на виклик суду та невиконання вимог суду.

У судове засідання 07.07.2016 р. представник відповідача повторно не зявився, відзиву на позов не надійшло.

Зазначені обставини не перешкоджають вирішенню справи по суті в судовому засіданні 07.07.2016 р., оскільки ухвали про порушення провадження у справі від 09.06.2016 р. та про відкладення розгляду справи від 23.06.2016 р. відповідачеві надіслано належним чином на вміщену в ЄДРПОУ адресу (а.с. 12-16, 17, 19).

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження виносить і надсилає сторонам, прокурору, якщо він є заявником, ухвалу про порушення провадження у справі, в якій вказується про прийняття позовної заяви, призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення, необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. Ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Враховуючи вище наведене, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, а неявка його представника в судове засідання і неподання відзиву на позов не перешкоджають вирішенню спору.

У відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні 07.07.2016 р. просив задовольнити позов, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними в позовній заяві.

Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд встановив наступне.

08 грудня 2014 року між департаментом економіки Чернівецької міської ради (позивач) і Громадською організацією Чернівецька обласна федерація ОСОБА_1Т.Ф. (відповідач) було укладено договір оренди нерухомого майна № 220, на виконання якого позивач по акту приймання-передачі від 08.12.2014 року передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нежиле приміщення (5-4) загальною площею 149,0 кв.м за адресою м. Чернівці, вул. Бережанська, 25-А на 1 поверсі будівлі для використання під спортивний зал (а.с. 6-8).

Відповідно до пункту 1.5 цей договір укладено на два роки і одинадцять місяців, що діє з 08 грудня 2014 р. до 07 листопада 2017 р. (включно) з врахуванням сезонного використання орендованого майна з 01 вересня по 31 травня (нарахування в міжсезонний період становить 1% від встановленої договором плати).

За умовами п. 2.1 вказаного договору відповідач зобовязався сплачувати орендну плату за користування обєктом оренди, розрахунок якої проводиться на підставі Положення про порядок розрахунку плати за оренду майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Чернівців, затвердженого міською радою, місячний розмір орендної плати на дату укладення договору становить 146,62 грн., у подальшому розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця.

Відповідно до п. 2.5 договору оренди нерухомого майна № 220 від 08.12.2014 р. орендар щомісячно самостійно розраховує орендну плату з урахуванням податку на додану вартість та сплачує її впродовж поточного місяця орендодавцю незалежно від результатів його господарської діяльності.

З наданої позивачем відомості розрахунків за період з 01.05.2015 р. по 31.05.2016 р. вбачається, що відповідач за вказаний період допустив заборгованість з орендної плати у розмірі 1721,84 грн. (а.с. 9). Указана сума заборгованості відповідачем не спростована. З 29.04.2016 р. договір оренди нерухомого майна № 220 від 08.12.2014 р. є припиненим у відповідності до ст. 795 Цивільного кодексу України в звязку з поверненням відповідачем орендованого майна по акту передання-приймання обєкта оренди по вул. Бережанська 25-А (а.с. 10).

Згідно з частиною 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, якій кореспондує норма ст. 193 Господарського кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статей 173 - 174 Господарського кодексу України господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Частиною 1 статтею 175 Господарського кодексу України встановлено, що майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ст. 509 ЦК України). Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Судовим розглядом справи встановлено невиконання відповідачем зобовязання по сплаті орендної плати за договором оренди нерухомого майна № 220 від 08.12.2014 р., унаслідок чого його заборгованість перед позивачем складає 1721,84 грн. за період з травня 2015 р. по квітень 2016 року включно.

Інших обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, в ході розгляду справи не виявлено, відтак, позов у частині вимоги про стягнення основного боргу за вказаним договором підлягає задоволенню.

У звязку з простроченням сплати орендної плати позивач нарахував відповідачеві пеню в сумі 221,06 грн. за період 01.06.2015 р. по 28.04.2016 р., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення (а.с. 9).

У відповідності до пунктів 2.12 та 5.4 договору оренди нерухомого майна № 220 від 08.12.2014 р. за несвоєчасне внесення орендної плати орендар сплачує орендодавцю пеню, яка нараховується починаючи з першого числа наступного місяця на суму недоїмки за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені (а.с. 9), суд встановив, що пеня в розмірі 221,06 грн. за період з 01.06.2015 р по 28.04.2016 р. нарахована правильно, тому в цій частині позовні вимоги також підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову судовий збір належить стягнути з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 12 49, 82, 84, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Громадської організації Чернівецька обласна федерація ОСОБА_1Т.Ф. (58000, м. Чернівці, вул. Нікітіна Павла старшого лейтенантаАДРЕСА_1, ) на користь департаменту економіки Чернівецької міської ради (58000, м. Чернівці, вул. О.Кобилянської, 3, ідентифікаційний код 25082698) 1721,84 грн. заборгованості з орендної плати, 221,06 грн. пені та 1378,00 грн. судового збору.

З набранням судовим рішенням законної сили видати наказ.

У судовому засіданні 07.07.2016 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст підписано 07 липня 2016 р.

Суддя Т.І.Ковальчук