ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" червня 2016 р.Справа № 922/1094/16

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Байбака О.І.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», м. Харків Третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Харківській області
до Фірма «Рубікон-А» Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Харків
про стягнення 566570,72 грн.
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_2 (довіреність № 01-17/54 від 24.03.2016 р.);

ОСОБА_3 - директор;

відповідача не зявився;

третьої особи не зявився.

ВСТАНОВИВ:

Державний вищий навчальний заклад «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну», м. Харків (далі за текстом позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Фірми «Рубікон-А»-Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків (далі за текстом - відповідач) 566570,72 грн., з яких:

401855,90 грн. орендної плати, ПДВ;

1400,70 грн. комунальних витрат;

132176,85 грн. ПДВ на 50% орендної плати;

31137,27 грн. податку на землю, воду.

Позов обґрунтовано з посиланням не належне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. та договором по обслуговуванню об'єкта оренди № 8 від 01.04.2010 р.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 05.04.2016 р. зазначений позов прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні на 26.04.2016 р.; залучено до участі в справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 відділення Фонду державного майна України по Харківській області.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 26.04.2016 р. від 31.05.2016 р., від 26.04.2016 р., від 17.05.2016 р., від 31.05.2016 р. розгляд справи відкладався в звязку з неявкою на судове засідання окремих представників сторін та третьої особи, та необхідністю надання учасниками судового процесу додаткових документів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 31.05.2016 р. продовжено строк розгляду справи на 15 днів за відповідним клопотанням відповідача.

В судових засіданнях 07.06.2016 р., 14.06.2016 р., 16.06.2016 р. судом оголошувалась перерва.

В процесі розгляду справи позивач супровідними листами (вх. № 12606 від 14.04.2016 р., вх. № 16140 від 17.05.2016 р., вх. № 18640 від 06.04.2016 р., вх. № 19720 від 14.06.2016 р., вх. № 20100 від 16.06.2016 р.) надав суду додаткові документи, необхідні для розгляду справи.

Відповідач супровідними листами також надав суду додаткові документи по справі (вх. № 17993 від 31.05.2016 р., вх. № 18814 від 07.06.2016 р., вх. № 20099 від 16.06.2016 р.)

Третя особа, на виконання вимог суду надала документи (вх. № 18510 від 06.06.2016 р.), витребувані у неї судовими ухвалами по даній справі.

Третя особа надала суду письмові пояснення (вх. № 16593 від 22.04.2016 р.), в яких просить суд винести по даній справі рішення згідно чинного законодавства.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву (вх. № 15477 від 12.05.2016 р.), в якому вказує про те, що він виконує судове рішення, яким його зобовязано звільнити приміщення яке він орендував відповідно до умов договору № 2039-Н від 30.11.2005 р.; що в нього відсутня заборгованість як перед позивачем за договором оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р., так і перед організаціями м. Харкова, які надають йому комунальні та інші послуги .

Третя особа надала письмові пояснення (вх. № 18510 від 06.06.2016 р.), в яких зазначає, що станом на даний час договір оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. розірвано, проте відповідачем не виконано судове рішення щодо повернення обєкта оренди балансоутримувачу, та не в повному обсязі сплачено заборгованість з орендної плати.

Позивач надав суду уточнення до позовної заяви (вх. № 19726 від 14.06.2016 р.), в яких зазначає, що станом на 15.01.2016 р. відповідач має перед ним заборгованість в загальній сумі 460201,79 грн., яка складається з наступного: 431008,89 грн. орендної плати з ПДВ та 29192,90 грн. податку на землю. Зазначену заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача.

З урахуванням вимог ст. 22 ГПК України, суд з моменту подання відповідної заяви продовжував розгляд справи з урахуванням відповідних уточнень.

Відповідач надав суду клопотання (вх. № 19765 від 14.06.2016 р.), в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 348106,81 грн. та надати йому можливість добровільно погасити залишок заборгованості в сумі 218463,91 грн. у строк до 14.10.2016 р.

В клопотанні про залучення документів (вх. № 20099 від 16.06.2016 р.) відповідач зазначає, що його заборгованість з орендної плати перед позивачем частково погашена, що підтверджується позовною заявою та ухвалою від 16.07.2014 р. по справі № 922/1996/14. Крім того, відповідач зазначає, що розмір нарахувань з орендної плати визначений тристоронніми актами, а тому не може здійснюватися позивачем самостійно на власний розсуд.

Позивач надав суду уточнення до позовної заяви (вх. № 20456 від 21.06.2016 р.), в яких зазначає, що станом на 15.01.2016 р. відповідач має перед ним заборгованість в загальній сумі 431008,86 грн., яка складається з наступного: 247790,20 грн. недоплата по орендній платі з ПДВ за 2014 рік, 167572,73 грн. - недоплата по орендній платі з ПДВ за 2015 рік, 15645,93 грн. - недоплата по орендній платі з ПДВ за 2016 рік. Зазначену заборгованість позивач просить суд стягнути з відповідача.

Згідно з вимогами ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Оскільки зазначені уточнення до позовної заяви (вх. № 20456 від 21.06.2016 р.) подано позивачем у відповідності до вимог ст. ст. 22, 54 ГПК України, господарський суд продовжує розгляд позовної заяви з урахуванням вищезгаданих уточнень.

На судове засідання 21.06.2016 р. прибули представники позивача, які підтримують позицію, викладену в позовній заяві з урахуванням наданих суду уточнень (вх. № 20456 від 21.06.2016 р.), просять суд її задовольнити.

Відповідач та третя особа на судове засідання своїх представників не направили, хоча належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

В минулих судових засіданням представник третьої особи просив суд винести по даній справі рішення згідно чинного законодавства, тоді як представники відповідача проти задоволення позову повністю або частково заперечували.

Третя особа про причини неприбуття представника на судове засідання 21.06.2016 р. не повідомила.

Відповідач надав суду клопотання (вх. № 20282 від 21.06.2016 р.) в якому просить суд відкласти розгляд справи на інший день, в звязку з неможливістю прибуття на судове засідання його представника.

Однак, зазначене клопотання не підлягає задоволенню, оскільки сторонам в процесі розгляду даної справи було надано достатньо часу для реалізації власних процесуальних прав. До того ж, встановлений законом строк розгляду судом даного господарського спору є таким, що спливає в день винесення рішення по даній справі.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, суд встановив:

Як свідчать матеріали справи, згідно з умовами договору №2039-Н від 30.11.2005 року (ділі договір оренди; т. 1 а. с. 11-13) третьою особою (орендодавець) надано відповідачу (орендар) в строкове платне користування нежитлові приміщення п'ятиповерхової будівлі загальною площею 2824,9 кв.м., розміщені за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 11, що перебувають на балансі позивача (балансоутримувач).

Пунктом 3.1. договору оренди, орендна плата визначається ні підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) жовтень 2005 р. 36595,01 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Орендна плата за перший місяць оренди листопад 2005 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за листопад 2005 р.

Згідно з п. 3.2. договору, орендна плата за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Відповідно до п. 5.2 договору оренди, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату, а також всі податки і збори, передбачені законодавством України.

Пунктом 10.1 договору встановлено, що його укладено строком на 11 місяців до 29.10.2006 року.

Відповідно до умов додаткових угод № № 1, 3, 7, 13 строк дії договору продовжено до 28.07.2017 року.

Додатковою угодою № 9 від 28.12.2012 р. (т. 1 а.с. 44) сторонами внесено зміни до договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р.

Згідно з п. 3.3. договору оренди (в редакції зазначеної додаткової угоди), орендна плата перераховується орендарем до державного бюджету та балансоутримувачу щомісячно до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до діючої методики у співвідношенні:

- безпосередньо до Державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами у розмірі 50%

- на рахунок, визначений балансоутримувачем у розмірі 50%.

Додатковою угодою № 16 від 25.09.2015 року (т. 1 а.с. 38-39) внесено зміни до договору № 2039-Н від 30.11.2005 р., та визначено, що відповідно до умов договору оренди загальна площа наданих в оренду відповідачу приміщень п'ятиповерхової будівлі складає 1 884,4 кв.м. (вартістю 5 194 082,18 грн.).

Згідно з п. 3.1. договору оренди (в редакції зазначеної додаткової угоди), орендна плата визначається ні підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 зі змінами, і становить без ПДВ за базовий місяць перерахунку (з урахуванням індексу інфляції за червень 2015 р.) червень 2015 р. 35796,49 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Матеріали справи також свідчать про те, що рішенням господарського суду Харківської області від 04.01.2016 р. по справі № 922/6112/15 (т. 1 а.с. 134-142) частково задоволено позов заступника прокурора Харківської області, м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків до Фірми "Рубікон-А" Товариство з обмеженою відповідальністю, м. Харків; розірвано договір оренди №2039-Н від 30.11.2005 року, укладений між ОСОБА_1 відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та Фірмою "Рубікон-А" Товариство з обмеженою відповідальністю; зобов'язано Фірму "Рубікон-А" Товариство з обмеженою відповідальністю звільнити нежитлові приміщення площею 1884,4 кв. м., які розташовані за адресою: м. Харків, вул. Бакуліна, 11 та повернути їх Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області; стягнуто з Фірми "Рубікон-А" Товариство з обмеженою відповідальністю на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 65640,76 грн. заборгованості та 27532,47 грн. пені.

Зазначене рішення у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Позивач в процесі розгляду даної справи зазначає, що його не залучалося до участі в справі № 922/6112/15, при цьому відповідач станом на 15.01.2016 р. (дату набрання рішенням у справі № 922/6112/15, яким розірвано договір оренди) має перед ним, як балансоутримувачем майна, що передавалося в оренду, заборгованість з орендної плати в сумі 431008,86 грн., яка складається з наступного: 247790,20 грн. недоплата по орендній платі з ПДВ за 2014 рік, 167572,73 грн. - недоплата по орендній платі з ПДВ за 2015 рік, 15645,93 грн. - недоплата по орендній платі з ПДВ за 2016 рік.

Обставини щодо її стягнення стали підставами для звернення позивача до суду з позовом по даній справі.

Розглянувши відповідні вимоги позивача, господарський суд зазначає наступне:

Як свідчать матеріали справи, в межах іншої справи № 922/1996/14 заступник прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі 1. Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", м. Харків 2. Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою в якій просив суд стягнути з Фірми "Рубікон - А" - Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків на користь Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", м. Харків 127483,26 грн. заборгованості за договором оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. (т. 3 а. с. 103-104).

Згідно з довідкою Державного вищого навчального закладу "Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну", м. Харків № 57-Б від 20.05.2014 р. (т. 4 а. с. 12), поданою прокурором в межах зазначеної вище справи, заборгованість в сумі 127483,26 грн. існувала у Фірми "Рубікон - А" - Товариства з обмеженою відповідальністю, м. Харків станом на 01.05.2014 р. (без врахування квітня, так як це станом на дату надання довідки, була поточна заборгованість), тобто фактично по березень 2014 року. Стягнення зазначеної заборгованості і було предметом розгляду суду в межах справи № 922/1996/14.

Разом з тим, ухвалою господарського суду Харківської області від 16.07.2014 р. (т. 4 а.с. 52-53) провадження у справі № 922/1996/14 припинено на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, у звязку з відсутністю предмета спору, оскільки відповідач після порушення провадження у вказаній справі в добровільному порядку сплатив заявлену до стягнення заборгованість.

Матеріали справи також свідчать про те, що з квітня 2014 р. по 16 січня 2016 р. (дата, коли набрало законної сили рішення суду по справі № 922/6112/15, яким розірвано договір оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р.), позивачем в порядку, визначеному зазначеним договором нараховувалася відповідачу заборгованість з орендної плати та ПДВ на суму орендної плати.

Згідно з наданим третьою особою розрахунком (т. 2 а. с. 98), за період з квітня 2014 р. до моменту розірвання договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. в січні 2016 р. в судовому порядку відповідачу в рамках зазначеного договору було надано орендних послуг на загальну суму 2075681,21 грн. Правомірність відповідного розрахунку орендної плати також підтверджується залученими до матеріалів справи тристоронніми актами надання послуг з квітня 2014 р. по грудень 2015 р. (т. 3 а. с. 144-163) Суд також констатує що, до даного розрахунку також включена заборгованість за частину січня 2016 р., розрахована з урахуванням дати розірвання договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. в судовому порядку.

Таким чином, вищезгадана сума орендної відповідно до умов зазначеного договору оренди підлягала рівному розподілу (по 50% кожному) між третьою особою та позивачем. Таким чином, за зазначений період відповідач був зобовязаний сплатити на користь позивача 1037840,66 грн. безпосередньо орендної плати.

Крім того, відповідно до умов договору, відповідач зобовязаний оплачувати на користь позивача ПДВ на 50% орендної плати, яка підлягає сплаті безпосередньо позивачу, як балансоутримувачу, а також ПДВ на 50% орендної плати, яку відповідач оплачує третій особі. Тобто, до обовязків відповідача належить відшкодування на користь позивача всієї вартості ПДВ на суму орендної плати.

З урахуванням вимог п. 185.1 ст. 185, п. 193.1 ст. 193 Податкового кодексу України, ставка ПДВ на суму встановленої умовами договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. орендної плати встановлюється у розмірі 20% від бази оподаткування.

За таких обставин, загальний розмір ПДВ, який відповідач був зобов'язаний відшкодувати на користь позивача становить 415136,24 грн.

Суд зазначає, що розмір зазначеного відшкодування ПДВ за квітень 2014 р. грудень 2016 р. також знаходить своє відображення в щомісячних актах надання послуг, які сторонами укладалися в рамках договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. Крім того, в даних актах також зазначено про необхідність сплати всієї суми ПДВ відповідачем на користь позивача.

Таким чином, в рамках договору оренди № 2039-Н від 30.11.2005 р. за послуги, надані за період з квітня 2014 р. по січень 2016 р. відповідач був зобовязаний сплатити на користь позивача 1452976,90 грн. заборгованості з урахуванням ПДВ.

Однак, як зазначає позивач, та не спростовує відповідач, а також свідчать залучені до матеріалів справи виписки з банківських рахунків позивача (т. 3 а. с. 1-71), за згаданий період відповідачем сплачено на користь позивача 1020680,62 грн.

Решту заборгованості в сумі 432296,28 грн. відповідач не сплатив.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на сплату заборгованості за платіжними дорученнями з 28.05.2014 р. по 11.07.2014 р., доданими до клопотання останнього (вх. № 20099 від 16.06.2016 р.) (т. 3 а. с. 163-193), оскільки сплата за зазначеними платіжними дорученнями була врахована господарським судом при прийнятті ухвали від 16.07.2014 р. по справі № 922/1996/14, як заборгованість, сплачена за послуги спожиті за період до березня 2014 р., тоді предметом розгляду суду в межах даної справи є позов про стягнення заборгованості за період з квітня 2014 р. по січень 2016 р.

Надаючи правову кваліфікацію існуючим між сторонами правовідносинам суд виходить з наступного:

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст. 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі виникли зобов'язання, які за своєю правовою природою є правовідносинами, що випливають із договору найму (оренди), згідно з яким та в силу ст. 759 ЦК України, наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Відповідно до ст. 286 ГК України, орендна плата це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Згідно з частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до частини 5 ст. 762 ЦК України, плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вже зазначено вище, факт наявності у відповідача перед позивачем заборгованості з орендної плати та її розмір підтверджується матеріалами справи, та відповідачем належними та допустимими доказами в розумінні ст. 34 ГПК України не спростований.

Строк оплати орендних платежів також визначено умовами договору оренди. Відповідач даний строк оплати прострочив.

Суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог, оскільки відповідне клопотання від сторін в порядку, визначеному ст. 83 ГПК України не надходило.

За таких обставин, суд приходить до висновку про повне задоволення позову, та стягнення з відповідача на користь позивача заявленої до стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 431008,86 грн.

Клопотання відповідача (вх. № 19765 від 14.06.2016 р.) про надання йому можливості погасити заборгованість в строк до 14.10.2016 р. суд відхиляє, оскільки, як вже зазначалось вище, відповідач протягом 2014-2016 років систематично прострочує виконання своїх зобовязань за договором оренди щодо сплати орендних платежів, чим грубо порушує права позивача на отримання плати в передбачений договором строк, тобто у випадку надання відстрочки сторони будуть поставлені в ще більш нерівні умови з приводу виконання умов договору оренди.

Крім того, відповідач не надав суду жодних доказів неможливості негайного виконання судового рішення, а також доказів того, що у випадку надання йому такої відстрочки він дійсно матиме реальну можливість виконати судове рішення.

З урахуванням вимог ст. 44, 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача також підлягають стягненню судовий збір в сумі 6465,13 грн.

Керуючись ст. ст. 4-2, 4-3, 4-5, 22, 44, 49, 75, 84, 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фірми "Рубікон-А" Товариство з обмеженою відповідальністю (адреса: 61085, м. Харків, вул. Астрономічна, 35-Ж, к. 35, ) на користь Державного вищого навчального закладу «Харківський коледж будівництва, архітектури та дизайну» (адреса: 61003, м. Харків, вул. Квітки Основяненка, 4/6; ) 431008,86 грн. заборгованості по орендній платі з ПДВ, та 6465,13 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 24.06.2016 р.

Суддя ОСОБА_4