ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2016 року Справа № 904/4950/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач) суддів: Коваль Л.А., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання: Саланжій Т.Ю.

представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №14-94 від 18.04.2014 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №114 від 25.12.2015 р.;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2016 року

у справі № 904/4950/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб", м. Нікополь, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу природного газу № 185/14-ПР від 27.12.2013 у загальному розмірі 18 077 927 грн. 51 коп. (з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 20.01.2016),-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2016 року у справі № 904/4950/15 (суддя Фещенко Ю.В. ) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року по справі № 904/4950/15 задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 по справі № 904/4950/15 на двадцять чотири місяці рівними частинами наступним чином:

- до 30.04.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.05.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 30.06.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.07.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.08.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 30.09.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.10.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 30.11.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.12.2016 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.01.2017 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 28.02.2017 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.03.2017 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 30.04.2017 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 31.05.2017 - 319 788 грн. 53 коп.;

- до 30.06.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.07.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.08.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 30.09.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.10.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 30.11.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.12.2017 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.01.2018 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 28.02.2018 - 319 788 грн. 52 коп.;

- до 31.03.2018 - 319 788 грн. 52 коп.

Ухвала мотивована тим, що надані відповідачем докази підтверджують наявність та винятковість обставин, що ускладнюють виконання Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" рішення суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач оскаржив її в апеляційному порядку. Посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, неналежну та вибіркову оцінку судом доказів у справі.

Просить оскаржувану ухвалу скасувати, прийняти постанову про відмову в задоволенні поданої відповідачем заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач виклав свою правову позицію щодо доводів апелянта. Просив суд апеляційної інстанції відхилити апеляційну скаргу, оскаржувану ухвалу господарського суду залишити без змін.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши представників сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Колегією суддів встановлено, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року позовні вимоги позивача було задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_3 Тьюб" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 3 184 410 грн. 93 коп. - інфляційних втрат, 325 305 грн. 57 коп. - 3% річних, 1 940 711 грн. 09 коп. - пені, 2 177 017 грн. 18 коп. - штрафу, 47 479 грн. 85 коп. - частину витрат по сплаті судового збору; в задоволенні решти позовних вимог було відмовлено (том 2 а.с.74-95).

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.03.2016 року зазначене рішення залишено без змін (том 2 а.с. 151-158).

06.04.2016 року на виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року видано наказ (том 2 а.с.168).

05.04.2016 року відповідач звернувся до господарського суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду на 36 місяців (том 2 а.с.160-164).

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених постанові № 9 від 17.10.2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду чи зміна способу його виконання можлива лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Визначальним фактором є винятковість цих обставин та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення. Крім того, господарський суд повинен враховувати інтереси обох сторін, зокрема, їх матеріальний стан, можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, а також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Як вбачається з наданих суду першої інстанції додатків до заяви про розстрочку виконання рішення (том 2 а.с.175-215) за підсумками 2014 - 2015 років та початком 2016 року ТОВ "ОСОБА_3 ТЬЮБ" є збитковим підприємством. Згідно балансів підприємства сума дебіторської заборгованості підприємства перевищує суму кредиторської заборгованості.

Підприємство відповідача за результатами річної фінансової діяльності 2015 року понесло збитки у розмірі 210 262 000,0 грн.

Станом на 07.08.2015 року ТОВ «ОСОБА_3 ТЬЮБ» залучено кредитів на 56 221 042,23 доларів СІ1ІА, повинно сплатити 4 936 526,97 доларів СІ1ІА прострочених відсотків.

Станом на 10.03.2016 року дебіторська заборгованість перед відповідачем складає 1 065 097 000,45 гривень. Поточна заборгованість складає 395 703 000,39 грн., кредиторська заборгованість підприємства складає 457 130 000, 35 грн.

Зі змісту рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2016 року по справі № 904/4950/15 вбачається, що основна заборгованість відповідача перед позивачем погашена.

На думку колегії суддів надані відповідачем докази свідчать про наявність обставин, що ускладнюють відповідачу виконання рішення суду. Висновки суду апелянт не спростував.

Щодо доводів скаржника про ненадання судом оцінки фінансовому становищу, інтересам позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне:

За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 Господарського процесуального кодексу України). Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведеності їх переконливості.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. (ст.34 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно поштової квитанції та опису вкладення до цінного листа (том 2 а.с.166-167) копія заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду була відправлена Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України".

Про призначення заяви про розстрочку виконання рішення суду до розгляду у судовому засіданні 14.04.2016 року представник позивача був повідомлений належним чином (том 2 а.с.173).

Позивач на спростування доводів заяви відповідача про розстрочку виконання рішення суду не надав жодних доводів та заперечень. Правом участі у судовому засіданні не скористався.

Виходячи з закріпленого ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України принципу змагальності господарського судочинства, враховуючи наявні у справі докази щодо обґрунтування поданої відповідачем заяви та відсутність будь-яких спростувань цих доказів з боку позивача станом на час постановлення оскаржуваної ухвали, колегія суддів Дніпропетровського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що суд першої інстанції правомірно зазначив про доведеність підстав для часткового задоволення вимог відповідача.

Щодо наданого судом строку розстрочки виконання судового рішення - на 24 місяці, а не на 36 місяців, як просив заявник, то колегія суддів вважає такий висновок оптимальним з точки зору інтересів обох сторін.

На підставі викладеного підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Оскаржувану ухвалу слід залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.04.2016 року у справі № 904/4950/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя: Т.А. Верхогляд

Суддя: Л.А.Коваль

Суддя: Ю.Б. Парусніков

Повний текст постанови складено 24.06.2016 року.