Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" червня 2016 р. Справа № 906/416/16

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 28.04.2016

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Факт" (с. Іванківці Бердичівського району Житомирської області)

до Іванковецької сільської ради (с. Іванківці Бердичівського району Житомирської області)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Спілка співвласників майна реформованого КСП ім. Постишева с. Семенівка

про визнання права власності на нерухоме майно

Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме на: теплицю Х-1 площею 11010,1 кв.м. ринковою вартістю 759700 грн; артезіанську свердловину №11 ринковою вартістю 14400 грн; насосну над артсвердловиною №3 ТОК Ш-1 ринковою вартістю 16000 грн; артезіанську свердловину №1982 Щ-1 ринковою вартістю 14400 грн; насосну над артсвердловиною №1982 Щ-1 ринковою вартістю 16000 грн; водонапірну башту №1 ринковою вартістю 30000 грн; водонапірну башту №2 ринковою вартістю 30000 грн; пожежну водойму №1 ринковою вартістю 57000 грн; пожежну водойму №2 ринковою вартістю 57000 грн; пожежну водойму №3 ринковою вартістю 57000 грн; пожежну водойму №4 ринковою вартістю 57000 грн; паркан (металевий штахетник) ринковою вартістю 31250 грн; паркан (металева сітка h=2,60 м) ринковою вартістю 19530 грн; паркан (металева сітка h=1,62 м) ринковою вартістю 15630 грн; артсвердловину №2335 ринковою вартістю 14400 грн; погріб У-1 ринковою вартістю 18400 грн, розташовані за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Іванківці, вул. Стадіонна, 1.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до рішення загальних зборів співвласників майна колишніх членів реорганізованого КСП ім. Постишева с. Семенівка від 05.09.2015 ТОВ "Факт" отримало свій майновий пай у натурі індивідуально, про що складено акт на видачу вищезазначеного майна в натурі в рахунок майнового паю товариства на суму 467 674,88 грн.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає повністю, просить дану справу розглядати у його відсутності.(а.с.101)

Ухвалою сду від 14.06.2016 у справі №906/416/16 залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Спілку співвласників майна реформованого КСП ім. Постишева с. Семенівка

30.06.201630.06.2016 до суду надійшли документи для залучення до матеріалів справи, а саме.

- від позивача: копія рішення сільської ради від 24.12.2015 про надання дозволу на оформлення права власності на майно, яке належить ТОВ "Факт" ; підтвердження щодо співласництва пайового фонду майна; копія технічного паспорту на комплекс будівель та споруд; копії договорів купівлі-продажу майнового паю (майнових прав).

- від третьої особи: письмові пояснення по справі; копії протоколів зборів співвласників; копію акту прийому-передачі у спільну часткову власність майна громадян, що вийшли з членів КСП ім. Постишева.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, але 14.06.2016 на адресу господарського суду від відповідача надійшов відзив, в якому зазначено, що позивач ТОВ "Факт" було співвласником пайового фонду майна реорганізованого КСП ім. Постишева с. Семенівка Бердичівського району з часткою в розмірі 1648238 грн. Рішенням загальних зборів співвласників майна реформованого КСП ім. Постишева с. Семенівка від 05.09.2015, ТОВ "Факт" в рахунок частки було виділено із спільного пайового фонду та передано по акту нерухоме майно в натурі. Відповідно до матеріалів розпаювання дані об'єкти дійсно відносилися до пайового фонду. Позивачем на будівлі виготовлено технічні паспорти. Земельна ділянка під будівлями надана в оренду позивачу. Однак, як вбачається із відповіді державного реєстратора, даних документів не достатньо, щоб оформити право власності на будівлі за позивачем. За таких обставин відповідач не заперечує, щодо визнання права власності за позивачем.

Третя особа в судове засідання свого представника не направила, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) № ЖИ-6 353905 Товариство з обмеженою відповідальністю "Факт" (позивач) було співвласником пайового фонду майна КСП ім.Постишева с. Семенівка Бердичівського району з часткою в розмірі 1648238,00 грн.

Рішенням зборів співвласників майна села Семенівка Бердичівського району Житомирської області, оформленого протоколом № 6 від 05.09.2015 було виділено із спільного пайового фонду та передано по акту на видачу майна в натурі в рахунок майнового паю на суму 467674,88 грн, в тому числі нерухоме майно: теплицю Х-1 площею 11010,1 кв.м.; артезіанську свердловину №11; насосну над артсвердловиною №3 ТОК Ш-1; артезіанську свердловину №1982 Щ-1; насосну над артсвердловиною №1982 Щ-1; водонапірну башту №1; водонапірну башту №2; пожежну водойму №1; пожежну водойму №2; пожежну водойму №3; пожежну водойму №4; паркан (металевий штахетник); паркан (металева сітка h=2,60 м); паркан (металева сітка h=1,62 м); артсвердловину №2335; погріб У-1 (а.с. 30-31).

Рішенням виконавчого комітету Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області (відповідач) № 55 від 24.12.2015 "Про надання дозволу на оформлення права власності на майно, яке належить ТОВ "Факт" надано дозвіл позивачу на оформлення права власності спірного майна (а.с. 112).

На дане нерухоме майно позивачем у Бердичівському БТІ виготовлено технічний паспорт (а.с. 32-36).

З метою державної реєстрації права власності на майно, позивач звернувся до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Бердичівського МУЮ.

30.12.2015 державною реєстраційною службою направлено позивачу лист за № 219/30/451 про відмову у державній реєстрації права власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що рішення виконавчого комітету Іванковецької сільської ради Бердичівського району Житомирської області № 55 від 24.12.2015 та норму нормативно-правових актів, які регулюють реєстрацію права власності на майновий пай, оскільки подані документи не є підставою для видачі свідоцтва права власності на нерухоме майно (а.с. 37).

Вищевказані обставини зумовили позивача звернутися з позовом до суду про визнання права власності.

Визначення відповідачем за цим позовом Іванковецької сільської ради ґрунтується на приписах ч.2 ст. 335 ЦК України, оскільки відсутність правонаступників спірного майна дає підстави відповідній територіальній громаді набути їх у комунальну власність.

Відповідач, згідно свого письмово відзиву, позовні вимоги визнав, не заперечив проти визнання за позивачем права власності на спірне майно (а.с. 101).

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представника позивача, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу в суді кожна особа вправі здійснювати шляхом звернення з позовом, предмет якого або кореспондує із способами захисту, визначеними у ст. 16 ЦК України та ст.20 ГК України, або визначеними договором, або іншим законом.

Так, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути вимога про визнання права власності.

Нормами ч. 1 ст. 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю.

Нормами ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Закон України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" визначає об'єкти і суб'єкти права власності у підприємств.

За загальним правилом майно підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам.

Нормами ч.2 ст. 9 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" встановлено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві.

Згідно ч. 3 ст. 9 вищевказаного закону, у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Частина 7 ст. 31 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" містить норму про те, що у разі реорганізації підприємства, паї його членам або їх спадкоємцям видаються правонаступниками цього підприємства за рахунок майна, яке було віднесене до складу пайового фонду підприємства на дату його реорганізації і передане на баланс правонаступникам.

Статтею 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (в редакції станом на день відмови в реєстрації) визначені випадки оформлення права власності на нерухоме майно з видачею відповідного свідоцтва.

Так, частиною першою вказаної норми встановлено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається: 1) фізичним та юридичним особам на новозбудовані, реконструйовані об'єкти нерухомого майна; 2) членам житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого відповідного кооперативу, які повністю внесли свої пайові внески; 3) юридичним особам у разі внесення до статутного фонду (статутного або складеного капіталу) об'єктів нерухомого майна їх засновниками (учасниками); 4) фізичним особам та юридичним особам, які в разі ліквідації (реорганізації) юридичної особи отримали у власність у встановленому законодавством порядку нерухоме майно юридичної особи, що ліквідується (реорганізується); 5) фізичним особам та юридичним особам, що вийшли зі складу засновників (учасників) юридичної особи за рішенням органу, уповноваженого на це установчими документами, отримали у власність об'єкт нерухомого майна, переданий їм; 6) реабілітованим громадянам, яким повернуто у власність належні їм об'єкти нерухомого майна; 7) у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів; 8) фізичним та юридичним особам на об'єкти нерухомого майна, які в установленому порядку переведені з житлових у нежитлові і навпаки; 8-1) фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування; 9) в інших випадках, встановлених законом.

При реорганізації КСП всі його члени припиняють членство в ньому і відповідно до чинного законодавства мають право на отримання майнового паю. Майновий пай - це частка майна члена підприємства у пайовому фонді, виражена у грошовій формі та у відсотках розміру пайового фонду .

Згідно положень п.13 Порядку визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28.02.2001 (зі змінами і доповненнями) майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Свідоцтво видається, якщо особа, яка має право на майновий пай, не отримала його у натурі, грішми або цінними паперами.

Як вбачається з матеріалів справи, Іванковецька сільська рада видала ТОВ "Факт" свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) на частку, визначену в сумі 1648238,00 грн (а.с. 10).

Оскільки Свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) посвідчує лише право на майновий пай, і не може посвідчувати право власності на конкретне майно в натурі, що віднесене до пайового фонду, господарський суд враховує, що ТОВ "Факт", як новий власник майнового паю, вправі розпорядитися ним також на власний розсуд.

Як встановлено судом, 05.09.2015 відбулись загальні збори співвласників майна реорганізованого КСП ім.Постишева, які вирішили виділити ТОВ "Факт" майно в натурі на загальну суму 467674,88грн (а. с. 30).

Відповідно до ч. 3 ст. 364 ЦК України, у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням виконавчого комітету Іванковецької сільської ради № 55 від 24.12.2015 дозволено позивачу оформити право власності на об'єкти нерухомого майна, які він отримав згідно акту прийому-передачі (а.с. 112, 31).

Судом встановлено, що позивач звертався із заявою про проведення державної реєстрації права власності на отримане нерухоме майно до Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Бердичівського міського управління юстиції, однак отримав відмову державного реєстратора саме з тих підстав, що заявлене право не підлягає державній реєстрації відповідно до Закону (ст. 18 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", право власності підлягає обов'язковій державній реєстрації.

Оскільки наявними у справі доказами підтверджується, що майно, отримане позивачем, є об'єктами нерухомого майна, фактично існує в натурі, тому заявлене право власності позивача на нього підлягає державній реєстрації з одночасним оформленням свідоцтва про право власності.

Частина 3 ст. 182 ЦК України надає право особі оскаржити до суду відмову у державній реєстрації права на нерухомість.

Однак позивач обрав інший спосіб захисту порушеного права, який відповідає способу, встановленому законом, зокрема, ст. 392 ЦК України, що є його правом.

Відповідно ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Матеріали справи вказують, що майно дійсно передане позивачу згідно акту приймання-передачі.

Витяг з протоколу зборів співвласників майнових паїв реформованого КСП ім. Постишева від 05.09.2015 та акт приймання - передачі нерухомого майна, якими позивач обґрунтовує своє право власності на спірне майно, не є належними правовстановлюючими документами, однак є належними доказами передачі спірного майна у власність позивача.

За приписами ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Проте, оскільки майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, позивач позбавлений, зокрема, права розпоряджатись вказаним майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як па підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ч.1 ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, надавши оцінку доказам, поданим позивачем на підтвердження заявлених вимог, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судові витрати незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що судові витрати, сплачені позивачем, не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача, оскільки в його діях відсутні порушення.

Керуючись ст. 32-34, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Факт" (13371, Житомирська область, Бердичівський район, с. Іванківці, вул. Стадіонна, 1, код 32702923) право власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, село Іванківці, вул. Стадіонна, 1, а саме на:

- теплицю Х-1 площею 11010,1 кв.м. ринковою вартістю 759700 грн;

- артезіанську свердловину №11 ринковою вартістю 14400 грн;

- насосну над артсвердловиною №3 ТОК Ш-1 ринковою вартістю 16000 грн;

- артезіанську свердловину №1982 Щ-1 ринковою вартістю 14400 грн;

- насосну над артсвердловиною №1982 Щ-1 ринковою вартістю 16000 грн;

- водонапірну башту №1 ринковою вартістю 30000 грн;

- водонапірну башту №2 ринковою вартістю 30000 грн;

- пожежну водойму №1 ринковою вартістю 57000 грн;

- пожежну водойму №2 ринковою вартістю 57000 грн;

- пожежну водойму №3 ринковою вартістю 57000 грн;

- пожежну водойму №4 ринковою вартістю 57000 грн;

- паркан (металевий штахетник) ринковою вартістю 31250 грн;

- паркан (металева сітка h=2,60 м) ринковою вартістю 19530 грн;

- паркан (металева сітка h=1,62 м) ринковою вартістю 15630 грн;

- артсвердловину №2335 ринковою вартістю 14400 грн;

- погріб У-1 ринковою вартістю 18400 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02.07.16

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: 1 - у справу,

2,3 - відповідачу та третій особі (рек. з повід.).